Справа № 323/103/20
Провадження № 3/323/93/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2020 р.м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Мінаєва М.М., при секретарі Тахтаул А.Л., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника адвоката Молоткової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з СРПП Оріхівського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцем проживання якого є АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВстановиВ:

15.01.2020 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом серії ОБ № 062887 від 11.01.2020 р. щодо громадянина ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаним протоколом встановлено, що 11.01.2020 року о 18 год. 03 хв. ОСОБА_1 був виявлений по вул. Гоголя у м. Оріхів Запорізької області як такий, що керував автомобілем ВАЗ-211340, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини роту та млявої мови, але від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав. В обґрунтування своїх заперечень ОСОБА_1 пояснив, що 11.01.2020 року дійсно близько 13-00 год. випив один літр звичайного, не міцного пива у компанії ОСОБА_2 . Після цього, близько 17 год. 00 год. того ж дня, будучи впевненим, що рівень алкоголю в його крові через сплив декількох годин вже не досягає межі, за якою настає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (0,2 промілє), тобто що він не перебуває у такому стані, ОСОБА_1 сів за кермо свого автомобіля ВАЗ-211340, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та поїхав у власних справах до м. Оріхів. Близько 18 год. 00. хв. того ж дня він був зупинений працівниками поліції, коли рухався вулицею Гоголя в м. Оріхів, під приводом відсутності на його автомобілі бризговиків (їх дійсно немає). З яких підстав працівники поліції вирішили, що він вживав алкоголь, ОСОБА_1 було не відомо, але коли його запитали про це, то він відповів, що вживав. Пройти медичний огляд на місці зупинки за допомогою портативного вимірювального пристрою або в медичному огляді його не пропонували. Наявність портативного пристрою не продемонстрували. Якби така пропозиція надійшла б від працівників поліції, то він би погодився, оскільки він був впевнений, що рівень алкоголю в його крові не перевищує забороненої межі. В присутності двох свідків працівники пройти медичний огляд йому також не пропонували. Свідків взагалі вони зупиняли та залучали не одночасно, а по черзі, і підводили до свого автомобіля та там з ними спілкувались. До самого ОСОБА_1 свідки не підходили, в їх присутності питань йому працівники поліції не ставили. Після складання протоколу від керування автомобілем працівники поліції його не відсторонили, хоча свідоцтво про право керування транспортними засобами вилучили та видали тимчасове, записавши в протоколі, що автомобіль нібито переданий іншій особі, а саме громадянину ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскільки ОСОБА_1 заперечує наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення, висновок з цього питання має ґрунтуватись на протоколі та доданих до нього матеріалах.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної відеокамери працівника поліції від 11.01.2020 року судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно був зупинений в цей день працівниками поліції близько 18 год. 00 хв. На відеозаписі видно та чутно, що на запитання працівника поліції ОСОБА_1 відповідає, що вживав алкоголь. Після цього на відеозаписі видно та чутно, що працівник поліції пропонує ОСОБА_1 проїхати перевіритись, на що ОСОБА_1 відповідає дослівно таке: «… так а смысл?». На уточнююче питання в судовому засіданні про те, що означали ці його слова, тобто чи висловив він в такий спосіб згоду на проходження медичного огляду, або чи означали ці слова відмову від проходження огляду, ОСОБА_1 відповів, що то була і не згода, і не відмова, оскільки він дійсно не вбачав сенсу проводити такий огляд, бо був впевнений у власній тверезості.

З показань свідка ОСОБА_2 судом встановлено, що ОСОБА_1 разом з цією особою протягом часу з 12-ї до 13-ї години 11.01.2020 року дійсно вживали пиво, випивши приблизно по одному літру кожний.

З показань свідка ОСОБА_3 судом встановлено, що ввечері 11.01.2020 року йому подзвонив ОСОБА_1 та попросив надати відомості про серію та номер належного свідку свідоцтва про право на керування транспортними засобами, для внесення до протоколу відносно ОСОБА_1 , на що свідок погодився.

З показань свідка ОСОБА_4 судом встановлено, що ввечері 11.01.2020 року на перехресті вулиць Гоголя та Димитрова у м. Оріхів, він був зупинений працівниками поліції і залучений свідком при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. В ході цього заходу працівник поліції в присутності самого ОСОБА_1 повідомив свідку, що той відмовляється від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. При цьому сам ОСОБА_1 мовчав, і заперечень проти того, що повідомив свідку працівник поліції, не висловлював. Іншого свідка ОСОБА_4 при цьому не бачив. Після цього він підписав протокол та поїхав.

Свідок ОСОБА_5 , незважаючи на те, що вона тричі викликалась в судове засідання, не з`явилась, про причини неявки не повідомила, через що не була допитана в судовому засіданні. За згодою всіх учасників справи подальший її виклик був визнаний недоцільним через необхідність дотримання визначених законом строків розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до наявних у справі письмових пояснень за її підписом, в її присутності ОСОБА_1 , у якого були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження медичного огляду у медичному закладі.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Молоткова В.В., просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на те, що при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 працівниками поліції були допущені порушення встановленого порядку виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння, оскільки вони не запропонували йому пройти огляд на місці зупинки за допомогою портативного вимірювального пристрою, не запропонували пройти йому медичний огляд в медичному закладі (оскільки слова інспектора поліції про те, що треба «проїхати» для такої перевірки не є належною пропозицією), а свідки відмови не були залучені одночасно та не були безпосередніми очевидцями відмови ОСОБА_1 від проходження огляду. Відтак, належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відсутні.

Порядок проведення медичного огляду на стан сп`яніння та фіксації його результатів регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452); Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі Інструкція № 1395); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (надалі Порядок № 1103).

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції № 1452 та п. 6 Порядку № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Таким чином, єдиною підставою для проведення медичного огляду в найближчому закладі охорони здоров`я є факт відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду.

ОСОБА_1 заперечує факт того, що йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. За допомогою відеозапису така пропозиція не зафіксована. З пояснень свідка ОСОБА_4 випливає, що особисто від ОСОБА_1 він ніякої відмови не почув, пройти огляд на місці зупинки ОСОБА_1 в присутності свідка не пропонували, а іншого свідка при цьому не було.

Водночас пунктом 4 Інструкції № 1395 передбачено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу також в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

В матеріалах справи відсутні докази, якими був би зафіксований такий огляд чи хоча б відмова ОСОБА_1 від такого огляду.

Відповідно до п.п. 6, 7 Розділу ІХ цієї ж Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявним лише за умови доведеності як факту відмови від огляду на місці зупинки, так і факту відмови від огляду в медичному закладі. Недоведеність хоча б одного з цих фактів означає порушення встановленого законом порядку та виключає склад цього правопорушення.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

За наведених вище обставин підстави вважати вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні доведеною відсутні.

Крім того, суд бере до уваги, що відповідно до п. 1 Розділу ІХ Інструкції № 1395 водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак в порушення цієї норми поліцейський, що склав протокол відносно ОСОБА_1 , не відсторонив його від керування автомобілем, що може свідчити про те, що в нього не було достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст.276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.М. Мінаєв