КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/678/2020 Постанова винесена суддею Куровою О.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю захисника Овчаренко Л.Г., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року виправлено допущену у вступній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП описку у даті винесення постанови, а саме замість «…06 грудня 2019 року…» читати правильно «…17 грудня 2019 року…».

Згідно з постановою, суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, 13 жовтня 2019 року о 05 год. 23 хв. по вул. В. Гетьмана, 44 в м. Києві ОСОБА_1 ерував автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків, проводився із застосуванням приладу «Драгер Alcotest6820» ARJL-0267, тест № 1901, результат тесту - 1,90 проміле, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права, без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, яку визнано правопорушенням, та без надання належної оцінки наявним у справі доказам, просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що постанова суду першої інстанції ухвалена з недотриманням вимог діючого КУпАП, без врахування положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, судом не розглянуто клопотання захисника про виклик свідків, оскільки під час ознайомлення з матеріалами справи, адвокатом виявлено невідповідність підписів свідків у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тобто вбачається підробка підписів свідків, тому судом використано в якості доказів неналежні та недопустимі докази.

Також, всупереч вимогам ст. 34 КУпАП, суд не взяв до уваги обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме, що як під час розгляду справи, так і під час спілкування з патрульними поліції, він визнавав свою вину і просив вибачити та щиро розкаювався за скоєне адміністративне правопорушення.

Не було надано судом належної оцінки і діям представників правоохоронних органів, які порушили вимоги ст. 266 КУпАП; п. 1-9 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію»; п. 4, 5, 6, 10, 11, 22 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»; п. 1 п.п. 1, п.п. 3, п. 2 розділ II, п. 4 розділ X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі; Інструкцію з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, а саме Інструкцію з експлуатації приладу «Drager Alcotest 6820».

Зокрема, зазначає, що в матеріалах справи відсутні належним чином задокументовані порушення ним ПДР та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ПДР України, але у кожному разі працівник поліції зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, а якщо поліцейський не може назвати причину зупинки, його подальші дії є незаконні.

При цьому, в матеріалах справи існують докази, які викликають сумнів, а саме: згідно роздруківки «Драгер» о 5 год. 34 хв. встановлена температура повітря +16 градусів по цельсію, однак згідно загальнодоступної інформації з сайту Українського гідрометеорологічного центру - близько 06 год. ранку в місті Києві температурний показник становив +12 градусів по цельсію, тому при невідповідності температури повітря, показники Alcotest Drager 6820 ARJL-0067 не можуть вважатися належними та допустимими доказами його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки є підстави для сумніву у достовірності зафіксованих даним приладомпоказників алкоголю у нього при проходженні ним огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також працівником поліції було порушено Інструкцію з експлуатації приладу «Drager Alcotest 6820», оскільки у його присутності та свідків не проводився зовнішній огляд аналізатора, як того вимагає п. 3.4.1. Інструкції, не було поставлено до їх відома інформацію про умови зберігання аналізатора, чи дотримувались вони вимог, як того вимагає пункт 3.4.2. Інструкції.

Крім того, працівник поліції не встановлював факту куріння, часу вживання чи не вживання алкогольних напоїв, квасу, кефіру, ліків, не пояснював йому як дихати і, що витрати повітря, що видихаються, повинні бути постійними, а також матеріали справи не містить підтвердження дезінфекції «Drager Alcotest 6820».

Таким чином, представником правоохоронних органів було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

При цьому, його згода з результатами, які викладено в протоколі, не є доказом дотримання працівниками поліції вимог закону під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснювали оформлення «вчиненого» ним адміністративного правопорушення, повністю спростовують викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду обставини та підтверджують численні порушення поліцейським, яким суд першої інстанції не надав належної оцінки.

Так, в протоколі зазначено час зупинки транспортного засобу о 05 год. 53 хв., а згідно відеодоказу він був зупинений о 04 год. 58 хв. 20 сек.; в протоколі зазначено, що протокол складено о 05 год. 40 хв., а згідно відеодоказу протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів складався в проміжок часу з 05 год. 43 хв. 42 сек. по 05 год. 57 хв.; а також відеодоказ доводить безперечний факт оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів за відсутності свідків в проміжок часу з 05 год. 43 хв. 42 сек. по 05 год. 57 хв., свідки були присутні в проміжок часу з 05 год. 13 хв. 09 сек. по 05 год. 14 хв. 59 сек., тобто пояснення свідків та відеодокази спростовують факт запрошення о 05 год. 40 хв., а також присутності свідків при складанні адміністративного протоколу відносно нього.

Також при складанні протоколу йому не було не роз`яснено положення ст. 268 КУпАП, як того вимагає Інструкція, та права і обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, на думку апелянта, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведення вини особи, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення захисника Овчаренко Л.Г. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою, свідками та й самим ОСОБА_1 , який вказав, що провину визнає; роздруківці тестування на алкоголь з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», яка підтверджує факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, з показником вмісту алкоголю 1,90 ‰, та містить підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з результатами тестування; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, за результатами огляду на стан сп`яніння у ОСОБА_1 було виявлено 1,90 ‰ алкоголю, з чим ОСОБА_1 погодився, а також поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили факт проходження ОСОБА_1 в їх присутності огляду на стан сп`яніння з використанням приладу Drager, який за результатами такого мав показник 1,90 ‰.

Оскільки вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується посилань ОСОБА_1 на недійсність результатів його огляду на приладі «Драгер» через різницю у температурі, зафіксованій у роздруківці результатів використання приладу «Драгер» +16 градусів, з даними інформації з сайту Українського гідрометеорологічного центру, за якими близько 06 години ранку в місті Києві температурний показник становив +12 градусів по Цельсію, то вони судом до уваги не беруться, оскільки інформація з сайту Українського гідрометеорологічного центрувказує на середній показник температури у відповідному регіоні і беззаперечно не свідчить про наявність саме такого температурного режиму у відповідному місці безпосереднього огляду ОСОБА_1 .

За таких обставин, відсутні підстави вважати недостовірними результати огляду ОСОБА_1 , проведеного за допомогою приладу Alcotest Drager 6820 ARJL-0067, а тому доводи останнього щодо неналежної роботи такого приладу не знайшли свого підтвердження.

Також не заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_1 щодо порушення працівниками поліції Інструкції з експлуатації приладу «Drager Alcotest 6820», оскільки, відповідно до відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, після встановлення факту сп`яніння за допомогою технічного засобу, ОСОБА_1 будь-яких сумнівів щодо технічної справності указаного приладу не висловлював, і такі його посилання в цьому аспекті, як то, що у його присутності та свідків не проводився зовнішній огляд аналізатора, не було поставлено до їх відома інформацію про умови зберігання аналізатора та чи дотримувались ці вимоги, що працівник поліціїне встановлював факту куріння, часу вживання чи не вживання алкогольних напоїв, квасу, кефіру, ліків, не пояснював йому як дихати і, що витрати повітря, що видихаються, повинні бути постійними, а також відсутність в матеріалах справи підтвердження дезінфекції «Drager Alcotest 6820», жодним чином і не свідчать про порушення працівниками поліції в даному випадку процедури огляду на стан сп`яніння, визначеної в ст. 266 КУпАП та детально регламентованої в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Тим більше, що, як слідує з матеріалів справи і відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, і незгоди з результатами огляду з використанням приладу "Драгер" ОСОБА_1 не висловлював, проходження огляду в медичному закладі не вимагав і самостійно такий не проходив, а навпаки, і з обставинами керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння погодився, зазначивши, що свою провину визнає, і таку ж позицію мав і при розгляді справи в суді першої інстанції, а тому в цілому такі посилання ОСОБА_1 про недотримання процедури проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціального технічного засобу, що жодним чином не підтверджуються, слід розцінити як спосіб захисту та намагання ухилитися від відповідальності за вчинене.

Щодо доводів апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він був складений до 05 год. 40 хв., а, згідно відеодоказу, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів складався в проміжок часу з 05 год. 43 хв. 42 сек. по 05 год. 57 хв., що доводить безперечний факт оформлення вказаних документів за відсутності свідків в цей проміжок часу, які були присутні лише в проміжок часу з 05 год. 13 хв. 09 сек. по 05 год. 14 хв. 59 сек., то вони не заслуговують на увагу, оскільки, відповідно до пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вони були запрошені в якості свідків при складанні працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 саме 13.10.2019 року о 05 год. 40 хв., тобто відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Що стосується розбіжностей у часі стосовно часу складання протоколу та зафіксованого на відеозаписі часу складання протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, то за умови, що цей часовий проміжок незначний, в межах 10 хвилин, зазначений факт не свідчить про те, що вказані документи складалися за відсутності свідків та не може впливати на обґрунтованість притягнення останнього до адміністративної відповідальності, оскільки сам факт вчинення правопорушення був, відповідний огляд на виявлення ознак алкогольного сп`яніння проводився, що самим правопорушником не оспорюється.

Також є безпідставними і надуманими доводи ОСОБА_1 щодо невідповідності підписів свідків у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тобто вбачається підробка підписів свідків, оскільки свідки були присутні при проведені його огляду на стан сп`яніння, як це передбачено ч. 2 ст. 266 КУпАП, що відображено в акті огляду на стан сп`яніння, який є невід`ємною частиною протоколу, та на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції. Крім цього, зі змісту протоколу слідує, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом, а в поясненнях він лише вказав «провину визнаю», при цьому будь-яких конкретних зауважень чи заперечень на дії працівників поліції, в тому числі й щодо відсутності свідків події при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, не указав.

При цьому та обставина, що судом не було задоволено клопотання захисника та безпосередньо в суді не допитувались свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які брали участь у фіксуванні обставин зазначеного адміністративного правопорушення, не може свідчити про неповноту з`ясування всіх обставин справи, бо письмові пояснення свідків, відповідно до ст. 251 КУпАП, були досліджені суддею та обґрунтовано прийняті до уваги як такі, що узгоджуються з іншими доказами у справі та підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неповідомлення працівниками поліції про конкретну причину зупинення ними транспортного засобу, то вони є безпідставними, оскільки як вбачається з відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, працівником поліції ОСОБА_1 було роз`яснено, що його автомобіль було зупинено за проїзд ним перехрестя без включених поворотів та зменшення швидкості, внаслідок чого він мало не вдарив інший автомобіль, що не оспорювалося і самим ОСОБА_1 , який погоджувався з вказаними порушеннями, лише зазначивши, що він проїжджав на зелене світло світлофора.

До того ж слід вказати, що ці обставини і не є предметом перевірки апеляційним судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення, і в разі, якщо ОСОБА_1 вважає незаконними дії працівників поліції щодо зупинки його транспортного засобу, тобто здійсненими без дотримання вимог Закону України «Про Національну поліцію», він не позбавлений можливості оскаржити їх в порядку адміністративного судочинства.

А тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення та порядку проведення огляду на стан сп`яніння, слід визнати безпідставними, оскільки вони є голослівними та суперечать наявним у справі доказам, які не викликають сумнівів у своїй достовірності.

З огляду на викладене, фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю, і тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу цього адміністративного правопорушення не ґрунтуються на доказах у справі.

Таким чином, висновок в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові судді про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.