Справа №345/3706/20
Провадження № 3/345/1050/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2020 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кулаєць Б.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 499832 від 12.10.2020, в якому зазначено, що 12.10.2020 о 22.30 год. ОСОБА_1 в с.Новиця по вул. Центральна, 10 Калуського району керував транспортним засобом «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови/координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що працівниками поліції був складений протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відсутності двох свідків. Зазначив, що 12.10.2020 він ввечері повертався з роботи додому, і йому на зустріч їхали працівники поліції без включених проблискових маячків, проїхавши його автомобіль, включили маячки та розвернулися. На вимогу працівників поліції, які навіть не представилися, він зупинився і пред`явив посвідчення водія, яке у нього вихопили з рук та запропонували пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою приладу «Драгер». Однак, він відмовився проходити огляд за допомогою алкотестера, так як у нього є сумніви щодо правильності його результату, та виявив бажання проїхати в медичний заклад, в чому йому було відмовлено і складено протокол. При цьому, копію протоколу йому не було вручено, права не роз"яснено, свої підписи він поставив і не ознайомився зі змістом протоколу, свідків при заповненні протоколу не було. Дана розмова між ним та працівниками поліції тривала приблизно 10 хв. Після чого він поїхав додому. Стверджує, що був тверезий.

Представник ОСОБА_1 адвокат Андрійович Я.Ф. в судовому засіданні вказав, що, зважаючи на матеріали справи, а також надані пояснення ОСОБА_1 та свідка, працівниками поліції не було дотримано належної процедури оформлення матеріалів відносно його клієнта, протокол складений з порушенням вимог КУпАП. А тому зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення вони категорично не згідні, вважають, що він складений інспектором поліції з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. На обґрунтування клопотання стверджував, що ОСОБА_1 мав намір пройти медогляд у медзакладі, проте працівники поліції порушили процедуру та не надали йому такої можливості. Відсутня безперервна відеофіксація нагрудною камерою поліцейського усієї події, від його зупинки і до завершення оформлення матеріалів. З долучених до матеріалів справи відеофрагментів вбачається, що поліцейський грубо порушив зазначене. В матеріалах справи є лише один фрагмент, в якому відображено, як працівники поліції своїм автомобілем їдуть за автомобілем чорного кольору, можливо ОСОБА_1 . Щодо адміністративного протоколу, то він підписаний двома свідками, які фактично не були присутні під час його складання. Протокол містить графу про дату і час розгляду справи, але в ній тільки зазначено Калуський міськрайонний суд, а всі решта реквізити - порожні. У графі "пояснення особи, яка притягається до адіністративної відповідальності, по суті порушення" наявний піпис ОСОБА_1 без будь-яких пояснень та відміток про відмову від дачі пояснень. щодо пояснень свідків, то їх під час нібито відмови ОСОБА_1 від обстеження і складання протоколу не було зовсім. Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були дописані у протокол мабуть пізніше. Пояснення написані не ними особисто, а працівником поліції. У відеозаписі також не відображено наявність будь-яких свідків. Таким чином, ці пояснення самі по собі не можуть бути використані у якості доведення його вини. Направлення на огляд водія транспортного засобу оформлено не належно і з грубими порушеннями чинного законодавства. Воно не підписане, ні ОСОБА_1 , ні свідками, ні працівником поліції. Актів огляду на стан сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів є чомусь два, один з них навіть не містить прізвища та імені особи, яка відмовилася під проходження огляду, нема дати складення таких актів, запису про відмову від підпису. В одному акті вказані інші свідки, ніж ті, що в протоколі. Рапорт поліцейського не може бути доказом, оскільки він є зацікавленою особою. Заходів забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення поліцейським вжито не було, зокрема від керування транспортним засобом відсторонено його не було, посвідчення водія не вилучено і транспортний засіб затримано не було, як того вимагають приписи статей 265-1, 265-2 та 266 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена, а сумніви, які виникають у ході розгляду цієї справи, слід тлумачити на його користь.

Просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив пояснення ОСОБА_1 та вказав, що він перебував в автомобілі разом з ОСОБА_1 . Коли вони поверталися з роботи додому, то їм на зустріч їхали працівники поліції, при цьому розвернулися і зупинили їхній транспортний засіб. Попросили у водія посвідчення водія, при цьому вихопили його з рук та запропонували пройти тест на факт вживання алкоголю. Однак, ОСОБА_1 відмовився, оскільки хотів даний тест пройти в медичному закладі. Після цього нічого більше не говорили, не роз`яснювали права та наслідки відмови від проходження тесту. Також жодних свідків не було запрошено при складання протоколу. Також ствердив, що ОСОБА_1 був тверезим, однак самостійно не їздили в лікарню здати аналіз.

Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши надані докази, встановив наступне.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 499832 від 12.10.2020, складений о 22.50 годин в АДРЕСА_2 , в якому викладена суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 12.10.2020 о 22.30 годин. Пояснення останнього відсутні, а в графі "пояснення" є тільки його підпис, про відмову від дачі пояснень не відмічено у протоколі. Вказані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Посвідчення водія у ОСОБА_1 вилучено, видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом (а.с. 1).

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, за допомогою приладу Драгер 6820. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, свідками чого були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.2);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в заклад охорони здоров`я Калуська ЦРЛ, складене о 22.40 год 12.10.2020 у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, координації рухів. Відповідно до направлення огляд не проводився, так як записи у відповідних графах відсутні (а.с. 3);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, за допомогою приладу Драгер 6820. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, не вказано хто саме, свідками чого були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 4);

- письмові пояснення від 12.10.2020 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що їх було запрошено в якості свідків на огляд водія на стан сп"яніння ОСОБА_1 . В їхній присутності вказаний водій від огляду на стан алкогольного сп"яніння відмовився (а.с. 5, 6). Однак від якого саме огляду: за допомогою приладу "Драгер" чи у медзакладі, не вказано.

- відеозапис на оптичному диску DVD-R (а.с. 8), який переглянутий в судовому засіданні в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, та на якому міститься один файл з відео, з якого видно, що автомобіль працівників поліції слідує за транспортним засобом - легковим автомобілем чоного кольору, марку та номерний знак встановити не можна через віддаленість та темну пору доби.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, беручи до уваги клопотання захисника про закриття провадження у даній справі, суд приходить до таких висновків.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Як визначено в положеннях Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункти 4, 6-8).

В розділі II "Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів" Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, теж вказано, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (пункт 6).

Так, в даній ситуації ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, надав пояснення, в яких, зокрема, стверджує, що відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, але погодився пройти огляд в медичному закладі та проїхати в лікарю, однак працівники поліції відмовили йому у цьому, так само заперечував факт присутності будь-яких свідків, крім пасажира з його автомобіля ОСОБА_4 .

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП, обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

КУпАП визначає форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення і рішення (постанови), що приймається в конкретній справі.

У них, зокрема, мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

Предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, та які визначають його суть.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення. При цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які, відповідно до чинного законодавства, представляють собою будь-які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для вирішення справи по суті.

Отже, повертаючись до обставин даної справи, суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП, в тому числі, передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 .

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносити у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В даному випадку об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення полягає в тому, що правопорушник має, по-перше, керувати транспортним засобом, по-друге мати ознаки алкогольного сп`яніння; по-третє - відмовитися від проходження огляду у встановленому порядку. Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто, працівники поліції повинні представити суду докази того, що особа керувала автомобілем, при цьому мала ознаки алкогольного сп`яніння та відмовилася від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому порядку.

Однак матеріали справи містять суперечливі дані щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння, наявні два акти з цього приводу зі зазначеними різними свідками, а відеофіксація такої відмови взагалі відсутня.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до пункту 5 розділу II та пункту 2 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка (відеозапис) ведеться безперервно до її завершення. Всупереч викладеному, відеозйомка проводилася тільки під час слідуванням за автомобілем, можливо ОСОБА_1 та можливо під його керуванням. Ні сама зупинка транспортного засобу, ні пропозиція пройти огляд, ні фіксування складення проколу, ні фіксація присутностві свідків відсутні.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що посадовою особою яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП був порушений порядок проведення огляду на стан сп`яніння, передбачений діючим законодавством України, що тягне за собою визнання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 недопустимим доказом по справі, у зв`язку з чим він не може бути законною підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Таким чином, наведені факти відповідно до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Тому приходжу до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі вище викладеного, ст.ст. 1, 9, 23, 33, 130, 251, 252 КУпАП та керуючись ст.ст. 40-1, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Адміністративну справу щодо ОСОБА_1 про притягнення йогодо адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: