ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/589/20 Головуючий в 1-й інстанції Дацюк О.І.
Єдиний унікальний №336/3059/20 Доповідач в 2-й інстанції Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Барчука В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Барчука В.І. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2020 року стосовно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Як зазначено в постанові, 09 червня 2020 року о 19.35 годині водій ОСОБА_1 керував автомобілем Тоyota Аvensis, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в районі буд.68 по вул. Незалежної України у м. Запоріжжя, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Барчук В.І. вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про допит в судовому засіданні працівника поліції, який складав протокол та свідків.

Вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено с суттєвими порушеннями законодавства України, а його результати мають вважатися недійсними, не можуть бути допустимим доказом у справі та не можуть бути покладені в основу судового рішення. Огляд та лабораторні дослідження ОСОБА_1 проведені із застосуванням приладу DRAGER «ALCOTEST 6510», серія АRAD 0147, натомість дія сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу цього приладу закінчилась 20.02.2016 року. Відомостей про проходження процедури оцінки відповідності та маркування національним знаком відповідності приладу медичним закладом не надано. Вищевикладене свідчить про те, що прилад перестав бути вимірювальною технікою та обладнанням, дозволеним МОЗ України для використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень.

Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, ОСОБА_1 не були роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП. В протоколі не вказано, на підставі якого дослідження встановлено факт алкогольного сп`яніння, зазначені свідки, які не були присутні при медичному огляді останнього, в протоколі працівник поліції посилається на висновок медичного огляду №2989 від 09.06.2020 року, який відсутній в матеріалах справи. Таким чином, протокол відносно ОСОБА_1 складений з суттєвими порушеннями законодавства, та не може бути допустимим доказом у справі.

Також зазначає, що постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи. В постанові вказане місце скоєння правопорушення за адресою: АДРЕСА_2 , а фактичне місце скоєння правопорушення: АДРЕСА_3 .

Враховуючи викладене, просить допитати в судовому засіданні працівника поліції ОСОБА_2 та свідків, скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Барчука В.І., які підтримали апеляційну скаргу та просили постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що того дня дійсно десь за 30 хвилин до дорожньо-транспортної пригоди вжив близько 80-100 мл. горілки та керував автомобілем, скоївши ДТП, однак не згоден з висновком лікаря, адже вважав, що показання приладу недостовірні, а перевищення у нього допустимого рівня алкоголю не доведено належними та допустимими доказами. Про свою незгоду з результатами вимірювання не заявив та повторно тестування не пройшов, оскільки перебував у стані шоку.

Разом з цим, доводи, заявлені ОСОБА_1 на свій захист, спростовуються наданими матеріалами справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №298379 від 09 червня 2020 року, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, його копію отримав, що засвідчив своїм особистим підписом (а.с.1); направленням на огляд водія до КНП «обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 червня 2020 року та висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 КНП «обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР №2989 від 09 червня 2020 року, в якому зазначено що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат склав 1,81 проміле (а.с.7-8); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (а.с.3-4); відеозаписом, який міститься на доданому до матеріалів справи оптичному носії DVD-R, на якому зафіксовані обставини події від 09.06.2020 року.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №298379 від 09 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. З зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, його копію отримав, що засвідчив своїм особистим підписом.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, а також на підставі якого дослідження встановлено факт алкогольного сп`яніння, є непереконливими. В наявному в матеріалах справи протоколі докладно викладена суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші необхідні відомості. Будь-які виправлення в протоколі відсутні. В протоколі в графі «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» наявний підпис ОСОБА_1 , та як зазначалось раніше, йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, а тому доводи захисника в цій частині є помилковими. Також в протоколі зазначено, що огляд на стан сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я, висновок лікаря та його номер. Посилання на відсутність в матеріалах справи висновку лікаря №2989 від 09.06.2020 року спростовуються наданими матеріалами, в яких наявний зазначений висновок (а.с.8).

Крім того, зауважень до протоколу від ОСОБА_1 не надійшло, він власноруч розписався в протоколі. Також не надходило від останнього будь-яких зауважень під час його огляду у закладі охорони здоров`я, результат огляду останній не заперечував, що також засвідчив своїм підписом у висновку. Більш того, під час перегляду відеозапису було встановлено, що на запитання працівника поліції ОСОБА_1 зазначив, що вживав алкоголь.

Посилання захисника на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про допит у судовому засіданні працівника поліції та свідків, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки зазначене стороною захисту клопотання судом було розглянуто та в його задоволенні було відмовлено. З чим погоджується і апеляційний суд, оскільки в допиті зазначених апелянтом осіб немає будь-якої необхідності, письмові пояснення свідків є самостійними доказами, а норми закону про адміністративну відповідальність не містять обов`язкового допиту свідків під час судового розгляду.

Доводи захисника про те, що результати огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння мають бути визнані недійсними через те, що дія сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу цього приладу закінчилась 20.02.2016 року, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС/МОЗ від 09 листопада 2015 року №1452/735, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, у тому числі і Alcotest Drager №6510, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Вказаний прилад зареєстрований в Україні відповідно до Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, що затверджений постановою КМУ від 09.11.2004 року №1497 (свідоцтво про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010, строк дії до 10.02.2015). Включення Драгер «Алкотест 6510» у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення у експлуатацію (початок використання), закінчення ж строку дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введенню в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію. Таким чином, використання газоаналізаторів Drager Alcotest 6510, які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію протягом строку дії свідоцтва та знаходження цих приладів у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 року по 10.02.2015 року, є законним.

Крім того, згідно Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1324-VII від 05.06.2014 року міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016 і становить 1 рік.

Всім вказаним вимогам Alcotest Drager №6510 відповідає, з свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки вбачається, що останню повірку зазначений технічний засіб пройшов 27 квітня 2020 року, міжповірочний інтервал складає 1 рік (а.с.27).

Отже, використання медичних виробів газоаналізатора Alcotest Drager №6510, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що у свою чергу підтверджує вірність результатів вимірювання.

Таким чином, вищенаведене спростовує доводи апелянта про незаконність та безпідставність використання газоаналізатора Алкотестер Драгер №6510.

Крім того, посилання в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи через арифметичну помилку в написанні адреси вчинення адміністративного правопорушення, а саме номеру будинку не спростовує висновків суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, порушення, на які звертав увагу захисник в апеляційній скарзі, є суто формальними, які не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення, до того ж останній не заперечував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто фактичні обставини справи не оскаржував взагалі.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наявні в матеріалах справи докази є допустимими, достовірними, належними і достатніми для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Барчука В.І. залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2020 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, притягнуто ОСОБА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 336/3059/20