Справа № 471/963/20
Провадження №3/471/509/20
Номер рядка звіту 307
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2020 р.

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Скарницька І.Б., за участю секретаря Романчук О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Братського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в незареєстрованому шлюбі, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 327158 від 17.10.2020 року, 17.10.2020 року о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої ображав її, виганяв з будинку, на зауваження не реагував, чим вчинив домашнє насильство.

В судовому засідання ОСОБА_1 пояснив суду, що пив пиво з сином, після чого почалася сварка зі співмешканкою.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчиненням домашнього насильства є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП складає: об`єкт, яким виступають суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку; об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у діянні (дії або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого; суб`єкт даного адміністративного правопорушення загальний, а суб`єктивна сторона виражається у формі умисної вини та необережності.

Однак, адмінпротокол не містить інформації про те, якого характеру була завдана шкода потерпілій, а саме у якій формі вона виражається, окрім того, надані копії письмових доказів не засвідчені належним чином, протокол має виправлення.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наведений висновок узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р.; «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016р.).

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві.

Крім того, порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення серії, є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення (ст. ст. 254, 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Таким чином, оцінюючи вказаний доказ відповідно ст. 252 КУпАП, суд приходить переконання, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений без дотримання вимог процесуального закону, що тягне за собою визнання його, як доказу, недопустимим.

З огляду на встановлені обставини, з урахуванням практики ЄСПЛ, відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд при відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суддя не вправі самостійно змінювати особі кваліфікацію адміністративного правопорушення, фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, виходячи з вимог ст.ст. 252,280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суддя вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, належними та допустимими доказами не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на його користь.

У зв`язку з цим, суддя приходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП провадження в справі слід закрити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Братський районний суд Миколаївської області.

Суддя - Скарницька І.Б.