П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року суддя Новотроїцького районного суду Херсонської області Решетов В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Новотроїцького ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , приватний підприємець

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 44-3 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 731104 ОСОБА_1 20.03.2020 року о 17 годині 00 хвилин на автодорозі Херсон-Каховка-Генічеськ, 127км., керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ» д.н. НОМЕР_1 , здійснювала перевезення пасажирів в кількості 25 чоловік, своїми діями порушила абз.2 пп.4 п.2 Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року.

ОСОБА_1 надала до суду заяву в якій просить слухати справу в її відсутності та закрити провадження в даній справі у зв`язку із відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що вона являючись власником транспортного засобу їдучи по власним справам, а не здійснюючи міські регулярні перевезення, живучи у віддаленому населеному пункті, підвезла своїх знайомих та родичів для святкування річниці подружнього життя додому в с. Дивне.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КупАП

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 правоохоронним органом надано протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 731104 згідно якого ОСОБА_1 20.03.2020 року о 17 годині 00 хвилин на автодорозі Херсон-Каховка-Генічеськ, 127км., керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ» д.н. НОМЕР_1 , здійснювала перевезення пасажирів в кількості 25 чоловік, своїми діями порушила абз.2 пп.4 п.2 Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року зі світлинами транспортного засобу «MERCEDES-BENZ» д.н. НОМЕР_1 та письмовими поясненнями.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 4 пункту 2постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(в редакції станом на 17.03.2020 року) забороняється перевезення понад 10 пасажирів одночасно в одному транспортному засобі у міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспорті, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах у звичайному режимі руху;

Статтею 35 Закону України «Про автомобільний транспорт передбачено, що послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні.

Автобусні маршрути за видами сполучень поділяються на: міські, приміські, міжміські, міжнародні.

Автобусні маршрути за видами перевезень поділяються на: загального користування, спеціальних перевезень, нерегулярних перевезень.

Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.п. 45, 46 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 р. № 176, регулярні спеціальні перевезення організовуються для перевезення працівників підприємств, установ та організацій, учнів, студентів та інших організованих груп пасажирів. Регулярні спеціальні перевезення здійснюються на підставі договору, згідно з яким автомобільний перевізник надає підприємству, установі та організації, яка виступає замовником послуг, послуги з перевезення організованої групи пасажирів за певним маршрутом і визначеним розкладом руху, протягом передбаченого договором строку.

З наданої ОСОБА_1 заяви вбачається здійснення нею перевезення власним автомобілем для власних потреб.

Доказів здійснення міських, регулярних пасажирських перевезень на міських маршрутах у звичайному режимі руху суду не надано. ОСОБА_1 проти цього заперечує та зазначає, що перевозила пасажирів з віддаленого села Коробки в село Дивне за місцем свого проживання, які були знайомими та родичами на святкування річниці подружнього життя.

Це також підтверджується зазначеною адресою проживання ОСОБА_1 в протоколі та в письмових поясненнях с. Дивне.

Додані до протоколу світлини з зображенням транспортного засобу не вказують на регулярні перевезення по міському маршруту у звичайному режимі руху. На це також не вказує і місце складення протоколу, який було складено на 127км автодороги Херсон-Каховка-Генічеськ.

Світлини не містять жодних ознак того, що транспортний засіб здійснює регулярні міські перевезення, відсутнє характерне забарвлення, відсутній номер та напрямок маршруту чи інші ознаки.

Тобто дії ОСОБА_1 не підпадають під дію абзацу 2 підпункту 4 пункту 2 Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року в редакції на час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Пред`явлене особі обвинувачення не відповідає наданим до протоколу доказам та обставинам справи. Додане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу підтверджує право власності ОСОБА_1 на вказаний транспортний засіб. Письмові пояснення ОСОБА_1 та свідка відібрані працівником поліції не доводять порушення карантину встановленого абз. 2 п.п. 4 п. 2 Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року, оскільки вказують лише на сам факт перевезення, що не заперечується і самою ОСОБА_1 у поданій до суду заяві.

В матеріалах справи відсутні, докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 на підставі відповідного договору здійснювала регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах у звичайному режимі руху, що свідчить про відсутність в її діях порушення абзацу 2 підпункту 4 пункту 2 Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року, відповідальність за яке встановлена ст. 44-3 КУпАП і відповідно до ст. 247 КУпАП наявні підстави для закриття провадження у справі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.1 п.3 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП виносить постанову про закриття справи.

Слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За встановлених у судовому засіданні обставин, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та наявні підстави для закриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1,9,23,33,44-3,247,276-285,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Новотроїцький районний суд Херсонської області в десятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя В.В. Решетов