Справа № 487/4881/20 Головуючий у районному суді: Афоніна С.М.
Провадження № 33/812/398/20 Головуючий у апеляційному суді: Лисенко П.П.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Лисенка П.П.,

з секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

за участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

її захисника Сидоренко Т.В.,

іншої особи, що була учасником дорожньо-транспотної пригоди ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2020 року, ухвалену в справі про адміністративне правопорушення, за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої головним бухгалтером ТОВ «8 Причал», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №295796, 21 серпня 2020 о 12 год. 20 хв., в м. Миколаєві, по вул. Шевченка, 4, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Elantra, д.н.з. НОМЕР_2 , була неуважна не слідкувала за зміною дорожньої обстановки, рухаючись по вул. Обсерваторна, при виїзді на рівнозначне перехрестя з вул. Шевченка не надала перевагу в русі транспортному засобу Kia Magentis, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого допустила зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Такими своїми діями, ОСОБА_1 порушила вимоги п. п. 2.3 (б); 16.12 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень та вирішено питання про судовий збір.

Не погоджуючись з названою постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі.

ОСОБА_1 вважає, що постанова є необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального права та без з`ясування у повній мірі обставин, які мають значення для справи.

На підтвердження своїх пояснень, надала фотознімки з місця ДТП та зазначала, що вона перед перехрестям з вул. Шевченка, пригальмувавши, пересвідчилася у відсутності транспортних засобів, що рухаються з права та почала рух прямо.

Проте, в кінці перехрестя відчула удар в задню праву сторону свого автомобіля.

Крім того, зазначила, що автомобіль Kia Magentis, під керуванням водія ОСОБА_2 рухався з великою швидкістю і тому вона його не бачила. Також додала, що він міг пригальмувати та дати їй завершити маневр, тому вважала що винні обидва учасники ДТП.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху (далі - Правила) єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.

Відповідно до п. 2.3 (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 16.12 ПДР України на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Тому суддя в обґрунтування своїх висновків, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №295796 від 21 серпня 2020 та письмові пояснення учасників ДТП.

Заперечень стосовно зазначення даних про місце зіткнення транспортних засобів від водіїв, які є учасниками пригоди, не зафіксовано ні у самій схемі, ні у письмових поясненнях, ні у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відтак, з огляду на відмітку такого місця зіткнення за узгодженням з усіма учасниками пригоди, та з урахуванням перелічених у додатку до схеми ДТП пошкоджень обох транспортних засобів, можливо зробити висновок, що зіткнення відбулося коли ОСОБА_1 , на рівнозначному перехресті, не впевнилася у відсутності транспортного засобу праворуч та допустила зіткнення з транспортним засобом автомобіль Kia Magentis, під керуванням водія ОСОБА_2 .

Таким чином, у справі достатньо доказів тому, що ОСОБА_1 порушила пункт 2.3.»б», 16.12 ПДР України та допустивши зіткнення належного їй транспортного засобу з транспортним засобом ОСОБА_2 , спричинивши їх пошкодження.

З огляду на наведене, при апеляційному перегляді даної справи не встановлено іншого та відсутності порушень Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_1 .

Що ж до твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, щодо наявності в діях іншого водія складу правопорушення, оскільки він перевищив швидкість, та допустив зіткнення вже тоді як вона перетнула перехрестя, висновком спеціаліста не встановлено та жодним належним доказом не підтверджено.

Інші посилання апеляційної скарги не містять обставин, які не були б з`ясовані судом та могли б потягнути невірне вирішення справи, а за такого, не впливають на обґрунтовані висновки суду, щодо наявності підстав для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, так як є фактичною, переоцінкою по іншому, доказів, які вже були досліджені та оцінені судом.

Істотних порушень суддею районного суду норм матеріального чи процесуального права, порушення принципів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, порушення прав учасників судового розгляду, порушення положень КУпАП, Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі на які посилається ОСОБА_1 , які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином вмотивованим.

За такого, прийнята суддею постанова є законною та не підлягає скасуванню.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду П.П. Лисенко