ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1897/20

23 жовтня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л. А. розглянувши матеріали, що надійшли від Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працює приймальником товарів в "АТБ-маркет", на його утриманні перебуває четверо малолітніх дітей, одна з яких є дитиною-інвалідом, за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2020 року поліцейським Костопільського ВП ГУНП сержантом поліції Бондаром М.С. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №093475 за ч.І ст.130 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 30.07.2020 року о 20 год. 07 хв. керував автомобілем Fiat Uno д.н.з. НОМЕР_1 у м.Костопіль по вул.Коперніка з явними ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Також, зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху. Попередньо дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що 30.07.2020 року о 20 год. 07 хв. в м.Костопіль по вул. Коперніка, не керував транспортним засобом Fiat Uno д.н.з. НОМЕР_1 . Так, автомобіль знаходився біля будинку, де він проживає із сім`єю. коли під`їхали поліцейські на автомобілі. Поліцейські безпричинно склали протокол про відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки інспектор поліції взагалі не пропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі та не вказували, що оформляють матеріали за ч.І ст.130 КУпАП, а тільки вказали, що він їхав автомобілем і не був пристебнутий ременем безпеки. Крім того зазначив, що його син ОСОБА_2 , 2011 року народження, є дитиною-інвалідом, він обмежений в русі і потребує постійного транспортного супроводу, тому він не вживає спиртні напої.

Захисник ОСОБА_3 адвокат Михайлов В.О. в судовому засіданні зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням законодавства, оскільки огляд водія на виявлення стану алкогольного сп`яніння проводився з порушеннями відповідної Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 N 1395. За таких обставин є достатні підстави для закриття провадження в адміністративній справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення..

Вислухавши пояснення особи, стосовно якої був складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Михайлова В.О. та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.245 КУпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст.252КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.2.5.Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно положень ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП може бути притягнена особа, яка являється водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, або якщо особа, що керує транспортним засобом відмовиться пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан сп`яніння.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247,280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 24 Постанови звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Пунктом 27 вказаної постанови визначено, що відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Переконливих доказів того, що ОСОБА_1 30.07.2020 року о 20 год. 07 хв. в м. Костопіль по вул. Коперніка, керував транспортним засобом Fiat Uno д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, матеріали справи не містять.

Натомість, наявність двох свідків зазначених у протоколі, у присутності яких нібито було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, та в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, належними дослідженими у судовому засіданні доказами, поза розумним сумнівом суду не доведена.

З долучених пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що вони письмово засвідчили свою присутність під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та відмову ОСОБА_1 пройти огляд на факт вживання алкоголю. Факт керування останнім транспортним засобом вони не посвідчували.

Суд вчиняв відповідні дії для безпосереднього допиту свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні, однак останні до суду не з`явилися.

Також слід зауважити, що у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення чітко вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем Fiat Uno д.н.з. НОМЕР_1 о 20 год. 07 хв. у м.Костопіль вул.Коперніка, а о 20 год. 23 хв. вже було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №093475 від 30.07.2020 року за ч.І ст.130 КУпАП з ніби то повністю проведеною процедурою розгляду справи із залученням свідків (при цьому, акт огляду, направлення, відібрання пояснення у свідків оформлено о 20 год. 23 хв. одночасно із складенням протоколу), а також вбачаються явні ознаки внесення виправлень до протоколу в частині зазначення часу складення протоколу, оскільки видно виправлення часу з 20 год. 23 хв. на 20 год. 28 хв., що є недопустимим.

Інших доказів, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.І ст.130 КУпАП поліцейськими не надано, у тому числі й відео з нагрудних боді-камер, хоча в протоколі зазначено, що відеоматеріали додають до протоколу, однак такі відсутні в матеріалах справи.

За таких підстав суд приходить до висновку, що викладені в протоколі обставини того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не знайшло в судовому засіданні свого підтвердження.

Таким чином, оскільки, керування особою транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1ст. 130 КУпАП, а керування самим ОСОБА_1 транспортним засобом в той період категорично заперечується, й нічим іншим, крім змісту самого протоколу про адміністративне правопорушення цей факт не підтверджується, суд, виходячи з принципу презумпції невинуватості, не може встановити наявність цього елементу складу правопорушення, а, отже, й складу самого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановити неможливо.

З огляду на викладене відомості, викладені в протоколі про адміністративні правопорушення суд оцінює критично, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, а обставини вказані в протоколі про адміністративні правопорушення є суперечливими та не відповідають дійсності.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону. Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23- рп/2010адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Крім того, в порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушень .

На підставі наведеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.130,245,247,251,252,266,280,283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяЛ. А. Грипіч