Справа № 758/1427/20
3/758/1754/20 Категорія 156
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Отвіновський П. Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2019 року о 22 год. 20 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Форд" д/н НОМЕР_2 в м. Києві на вул. Ярославська, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, в наслідок чого здійснила наїзд на припаркований автомобіль "Сеат" д.н. НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальних збитків.

Після чого будучи причетною до ДТП, ОСОБА_1 , місце пригоди залишила.

Крім того, 30 листопада 2019 року о 22 год. 45 хв. ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, керувала транспортним засобом "Форд" д/н НОМЕР_2 на вул. Оленівська в м. Києві.

Чим порушила п. 2.9-а ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

п. 12.1 ПДР України, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 13.1 ПДР України, відповідно до якого водій в залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу:

п. 2.10 (а) ПДР України, відповідно до якого водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

До суду ОСОБА_1 , не з`явилась.

Суд вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю та підтверджується даними протоколів про адміністративне правопорушення (а.с.1-3), даними схеми ДТП (а.с. 7), письмовими поясненнями (а.с. 8-9), з яких вбачається, що 30.11.2019 року ОСОБА_1 керувала автомобілем "Форд" д/н НОМЕР_2 , здійснила ДТП з транспортним засобом "Сеат" д.н. НОМЕР_3 та залишила місце ДТП.

Показами прилада «Драгер», (а.с.4), відповідно до якого, результат тестування на алкоголь ОСОБА_1 показав 1.87‰, що підтверджує той факт, що ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом "Форд" д/н НОМЕР_2 , 30.11.2019 року, за адресою: м. Київ, вул. Оленівська, в стані алкогольного сп`яніння.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого в присутності двох свідків ОСОБА_1 , пройшла огляд на стан сп`яніння, за допомогою прилада «Драгер». Результат тестування на алкоголь ОСОБА_1 показав 1.87‰.

В графі з результатами згоден, ОСОБА_1 поставила свій підпис.

Аналізуючи докази по справі у їх сукупності, в діях ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння та ст. 122-4 КупАП - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю і підтверджується всією сукупністю доказів по справі.

Що стосується клопотання ОСОБА_1 з приводу відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки дане клопотання не містить підпису особи, яка його подала, що не відповідає вимогам діючого законодавства і викликає у суду сумніви, що дане клопотання було подано ОСОБА_1 і прохання, які в ньому викладені, відповідають її волевиявленню по даній справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, дане клопотання надійшло на адресу суду електронною поштою, від відправника ОСОБА_2 , що також ставить під сумнів, що воно було виготовлено ОСОБА_3 О. ОСОБА_4 , і остання ознайомлена з його текстом.

Також, суд звертає увагу на те, що протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були складені 30.11.2019 року, тобто тоді коли вона і вчинила адміністративні правопорушення.

В той же день ОСОБА_1 давала письмові пояснення і отримала тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Тобто була обізнана, про те, що відносно неї складено протоколи про адміністративні правопорушення.

05 лютого 2020 року матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшли до Подільського районного суду м. Києва і в той же день розподілені на суддю Отвіновського П.Л.

06.02.2020 року ОСОБА_1 в телефонному режимі було проінформовано про день, час та місце розгляду справи, відправлено письмову повістку та 07.02.2020 року в АСДС Д-3 внесено дату слухання.

Тобто, ОСОБА_1 на думку суду починаючи з 06.02.2020 року до 14.02.2020 року, мала достатню кількість часу, для ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

На думку суду, такі дії ОСОБА_1 в тому разі, якщо вона подавала, дане клопотання, свідчать про, те що вона хоче затягнути строки розгляду справи про адміністративні правопорушення відносно неї, оскільки вони закінчуються 29.02.2020 року, для того, щоб уникнути адміністративної відповідальності.

Також, відмовляючи в задоволенні данного клопотання суд хоче зауважити, що ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 14.02.2020 року об 11 год. 30 хв. не з`явилась, клопотання про відкладення судового розгляду не підтримала і не використала своє право для ознайомлення з матеріалами справи про адміністративні правопорушення, що також на думку суду свідчить про те, що ОСОБА_1 намагається уникнути адміністративної відповідальності.

Прийняте судом рішення про відмову в задоволенні клопотання узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

Крім того, у рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 № 1446-VІІІ посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки, із вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, більш серйознішим є ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає за необхідне накласти стягнення в межах санкції даної статті.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги положення ст. 33 КУпАП, що при накладенні стягнення враховується особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки саме такі види адміністративних стягнень, передбачені санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП на думку суду, зможуть виховати правопорушницю та запобігти вчиненню ним нових правопорушень.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують адміністративну відповідальність відповідальність ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 34-35 КУпАП, судом не встановлено.

Окрім цього, оскільки суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, з неї на користь держави підлягає стягненню судовий збір, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір".

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", ст.ст. 40-1, 122-4, 124, 130, 291, 294, 307, 308 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 - визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга, подання прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя П. Л. Отвіновський