Номер провадження: 33/813/1302/20
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: судді Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Дубрянській Н.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2020 року відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КпАП України щодо ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, при цьому у мотивувальній частині постанови суд дійшов висновку про винуватість водія ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

У постанові зазначено, що 08.06.2020 о 22:40 годині, керуючи автомобілем Mazda CX-7, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Краснова в м. Одеса напроти буд.13, в порушення вимог п.10.3 Правил дорожнього руху України був неуважним, не впевнився в безпеці свого маневру та при зміні напрямку руху, а саме перестроюванні на іншу смугу, допустив зіткнення з автомобілем Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП та залишити без змін частину постанови, якою провадження по справі закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що визнаючи вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вийшов за межі ст.247 п.7 КУпАП, оскільки наявність чи відсутність вини встановлюється під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін, виходячи з наступного.

Згідно з оскаржуваною постановою 08.06.2020 о 22:40 годині, керуючи автомобілем Mazda CX-7, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Краснова в м. Одеса напроти буд.13, в порушення вимог п.10.3 Правил дорожнього руху України був неуважним, не впевнився в безпеці свого маневру та при зміні напрямку руху, а саме перестроюванні на іншу смугу, допустив зіткнення з автомобілем Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Судом першої інстанції визнано, що ОСОБА_1 порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху, тобто був неуважним, не впевнився в безпеці свого маневру та при зміні напрямку руху, а саме перестроюванні на іншу смугу, допустив зіткнення з автомобілем, який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися.

Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд обґрунтував його доказами, які містяться в матеріалах справи.

Зокрема, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця ДТП, поясненнях потерпілого ОСОБА_2 , диском з записом обставин ДТП, тощо.

Вказані докази відповідають вимогам належності і допустимості та у своїй сукупності підтверджують висновки суду про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч. 2 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом двомісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

Як вбачається зі змісту п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, законодавець розглядає встановлений строк у його позитивній формі, адже передбачає такі правові наслідки його спливу як закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, початок перебігу встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець пов`язує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Натомість, як зазначалось вище, застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, суд першої інстанції правомірно встановив такі обставини.

Виходячи з викладеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому скарга не підлягає задоволенню, і постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2020 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Є.С. Сєвєрова