ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2020 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Садовський К.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сухини, Богодухівського району, Харківської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, працюючого програмістом ТОВ «Вуду-Юкрейн», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , іпн НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2020 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 17.11.2020 р. серії ДПР18 № 148364 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 не визнав себе винуватим та пояснив, що 17.11.2020 о 04-25 год. він був тверезим та автомобілем BMW 523i, д.н.з. НОМЕР_2 , не керував. За кермом цього автомобіля була його дівчина ОСОБА_2 . Під час руху він та ОСОБА_2 посварились, вона зупинила автомобіль біля пров. Мар`яненко та пішла від нього, а він залишився в автомобілі та пересів за кермо. В цей час до нього підійшли працівники патрульної поліції, які почали пред`являти йому претензії щодо кермування у стані сп`яніння та запитали його згоду пройти огляд за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest. Оскільки він був дуже схвильований, то надав відповідь не одразу, але поліцейські вже почали складати протокол. При цьому свідки поліцейськими не запрошувались, права йому роз`яснені не були, можливість проїхати на огляд до лікаря-нарколога йому не пропонувалась.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази, допитавши свідка ОСОБА_2 , приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Згідно з вищезазначеним протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 148364: «17.11.2020 року, о 04-15 год. в м. Харкові, на пров. Мар`яненко, в районі будинку 4, водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW 523i, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest-6820, а також в закладі охорони здоров`я (КНП ХОР «ОНД») відмовився у присутності двох свідків».

Особа, яка склала протокол, вважає, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно установити наявність двох обставин, а саме: 1) що особа керувала транспортним засобом; 2) ця особа знаходилась в стані алкогольного сп`яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення (файл «…0351»), вбачається, що факт керування транспортним засобом BMW 523i, д.н.з. НОМЕР_2 , безпосередньо ОСОБА_1 не зафіксований; відсутні дії патрульних поліцейських, що свідчили б про належне проведення процедури оформлення адміністративного матеріалу, як і не зафіксовано опитування ними водія ОСОБА_1 у присутності свідків. Патрульним поліцейським було лише запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою газоаналізатора, а можливість пройти огляд у лікаря-нарколога останньому запропонована не була. Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 суд не може прийняти до уваги, оскільки ці свідки до суду за викликом не з`явились, хоча судом вживались заходи щодо їх повідомлення про час та місце розгляду справи. Крім того, у письмовому бланку пояснень свідків хоча і зазначено, що він заповнений ними особисто, але є очевидним, що відомості до нього внесені однією особою, так як почерк у них є ідентичним.

Допитана судом в якості свідка гр. ОСОБА_2 пояснила суду, що дійсно 17.11.2020 близько 04.10 год. саме вона керувала автомобілем BMW 523i, д.н.з. НОМЕР_2 , а її хлопець ОСОБА_1 знаходився поряд на пасажирському сидінні. Однак, внаслідок їх сварки, вона вирішила залишити автомобіль та попрямувала додому пішки, а ОСОБА_1 залишився один у автомобілі. В той вечір ОСОБА_1 алкогольних напоїв не вживав.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що за кермом автомобіля він не був.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що працівниками поліції був порушений порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що закріплений у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

Відповідно до положень статті 9 Конституції України, та статті 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог частини 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування пункту 2 статті 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже стаття 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення є необхідним застосування положення статті 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення,оскільки це становитиме порушення прав захисту (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має право захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази, підтверджуючі, що 17.11.2020 р. о 04-15 год. ОСОБА_1 керував автомобілем BMW 523i, д.н.з. НОМЕР_2 , по пров. Мар`яненко, в районі будинку 4, у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях останнього складу даного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 8, 13, 16, 401,245, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя - К.С. Садовський