Номер провадження: 33/813/1305/20
Номер справи місцевого суду: 946/5170/20
Головуючий у першій інстанції Присакар О. Я.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.,

за участі:

секретаря Фабіжевської Т.С.,

адвоката правопорушника Куйтуклу В.Д.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнено судовий збір у розмірі 420,40 гривень у дохід держави,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №445400 від 20.08.2020р. вбачається, що 20 серпня 2020 року о 03 год. 09 хв. по проспекту Суворова, 175 в м. Ізмаїл Одеської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA CARINA, д.н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Ознаки виявлені при спілкуванні: почервоніння очей, порушення мови, нестійка хода. Огляд на стан сп`яніння був проведений на місці зупинки, зі згоди водія, у встановленим законом порядку із застосуванням приладу Драгер ARBL 0796 та у присутності двох свідків, проба позитивна 1,10 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнено судовий збір у розмірі 420,40 гривень у дохід держави

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді та закрити адміністративне провадження, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального та матеріального права

В доводах апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 був не згодний з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, однак в порушення процедури працівник поліції не направив особу на проведення огляду у закладі охорони здоров`я; свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходились у стані алкогольного сп`яніння.

Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.130 КпАП України керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння - є підставою для притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 не надавав пояснень або заперечень на відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення визнаються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків.

Саме такі докази були надані та досліджені в судовому засіданні:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД №445400 від 20.08.2020р. (а.с. 1), за ст. 130 ч. 1 КУпАП, в якому свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 засвідчено проведення огляду особи на стан сп`яніння із застосуванням технічного приладу. При цьому ОСОБА_1 зазначив у протоколі, що пояснення дасть при розгляді в суді (а.с. 2);

- пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо їх присутності при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 ;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2);

- чек приладу «Драгер Alcotest №0545» до протоколу серії БД№445400, позитивна проба 1,10% (а.с. 3);

- розпискою ОСОБА_5 про отримання транспортного засобу TOYOTA CARINA, д.н НОМЕР_1 , під власну відповідальність та доставку за місцем проживання ОСОБА_1 (а.с. 6).

Суд першої інстанції правильно вважав, що огляд на стан сп`яніння проведений у відповідності до положень ст. 266 КУпАП.

Аналізуючи зазначені докази, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що зібрані інспектором патрульної поліції і досліджені в судовому засіданні докази підтверджують той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху про заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Приймаючи до уваги характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, суд першої інстанції правильно застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Обставини що пом`якшують або обтяжують вчинене не встановлені.

При накладенні стягнення суд першої інстанції вірно врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом на підтвердження доводів, які зазначені у апеляційній скарзі, не надано жодного належного та допустимого доказу.

Доказу того, що ОСОБА_1 був незгодний з показаннями приладу «Драгер» та наполягав на огляді у закладах охорони здоров`я ні ОСОБА_1 , ні його представник ОСОБА_4 не подали ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 не звернувся самостійно до медичного закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння для подальшого надання вказаних доказів до суду.

Додатково апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо того, що свідки-пасажири авто знаходились в стані алкогольного сп`яніння є голослівними припущеннями, які не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 жовтня 2020 року.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 23 грудня 2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік