П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кремінна

"14" лютого 2020 р. Справа № 414/319/20

Провадження № 3/414/86/2020

Суддя Кремінського районного суду в Луганській області Тесленко І.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Кремінського ВП ГУНП в Луганській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кремінна Луганської області, паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Кремінським РВГУМВС України у Луганській області, РНОКПП НОМЕР_2 , не працює, відомості щодо притягнення до адміністративної відповідальності протягом року відсутні, мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 №128189 від 05.02.2020р., 05 лютого 2020 року о 18-00 годині ОСОБА_1 порушила правила вигулу тварин в частині вигулу собаки породи Японський хін за межами приміщення, внаслідок чого зазначена собака поблизу будинку АДРЕСА_2 14 по вул. АДРЕСА_3 області вкусила ОСОБА_2 за ногу, заподіявши їй ушкодження у виді садна (точкового укусу), чим порушила п.п. 3.4.2, 3.6.1, 3.7.1, 6.2 Правил утримання тварин у м. Кремінна.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є фактичні дані, які встановлюються, в тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями потерпілих та свідків.

Відповідно до паспорту собаки, власником собаки є ОСОБА_3 , яка мешкає у м АДРЕСА_4 Москва АДРЕСА_5 .

Як пояснила ОСОБА_1 в судовому засіданні, фактичним власником собаки є вона, її їй подарували, але в паспорт записали матір. Фактично на цей час собака мешкає з нею, вона повністю опікується собакою, тож саме вона є власниником .

У судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснила, що собака була на повідку, намордники для цієї породи не передбачені. Вона відійшла до магазину на п`ять хвилин, залишивши собаку зі своїм хлопцем, а коли прийшла дізнавалась, що трапилась така подія. На місці при огляді ноги дівчини не було видно пошкоджень. Попросила вибачення у потерпілої та її батьків, обіцяла допомогти з лікуванням.

Законний представник потерпілої ОСОБА_2 ОСОБА_4 в судовому засіданні вказала, що про те, що її дочку вкусила собака, вона дізналася коли дочка прийшла додому, побачила її пошкоджену ногу та викликала поліцію. Вони примирилися з ОСОБА_1 , претензій матеріального та морального характеру до неї немає, не бажає суворого покарання для ОСОБА_1 .

Також, батько ОСОБА_2 ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 05.02.2020 року він з дочкою гуляв біля «Гастроному» по вул. Шевченко, біля будинку №14, побачив поряд проходив хлопець з маленькою собачкою, яка була на довгому повідку, коли собака почала наближатися до дитини, він намагався вберегти дочку та прискорити кроки, однак, собака вкусила дитину за ліву ногу. Хлопець намагався відтягнути собаку, але, вочевидь, не спрацював повід та в нього нічого не вийшло. При огляді на місці ноги дитини прокусу видно не було. Коли він з дитиною прийшов додому, побачив, що нога починає синіти і є рани. У зв`язку з чим, вони з жінкою набрали по телефону ОСОБА_1 та попросили надати їм документи щодо наявності у собаки всіх належних щеплень, оскільки турбувалися за здоров`я дитини, а також звернулись з дитиною до лікарні. На даний час примирилися з ОСОБА_1 , просив суворо її не карати.

Як вбачається з довідки травматологічного (хірургічного) хворого від 05.02.2020 року, ОСОБА_2 о 18-15 годину 05 лютого 2020 року на вулиці вкусила собака, діагностовано точкові укусу лівої гомілки (а.с. 6,7).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , її хлопець ОСОБА_6 гуляв з її собакою поблизу магазину «Гастроном» та остання вкусила дівчинку ОСОБА_7 за ногу. Вона намагалася поговорити з батьками ОСОБА_7 та вибачитися, але розмова не задалася (а.с. 8).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» №3447-IV від 21 лютого 2006 року,правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування. особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана: забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм експлуатації жилого приміщення, де утримується домашня тварина (місце постійного утримання), та норм співжиття. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування. Особи, які утримують домашніх тварин, мають право з`являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). Особа, яка супроводжує тварину, зокрема зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною.

Статтею 22 зазначеного Закону передбачено, що при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов`язана: забезпечити наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання; забезпечити наявність на домашній тварині нашийника з ідентифікуючими позначками; забезпечувати своєчасне надання домашній тварині ветеринарних послуг (обстеження, лікування, щеплення тощо); негайно повідомляти медичну або ветеринарну установу про випадки заподіяння домашньою твариною ушкоджень здоров`ю людині або іншим тваринам; негайно доставляти домашню тварину, яка вчинила дії, передбачені абзацом сьомим цієї статті, у ветеринарну установу для огляду.

Відповідно до п.3.4.2. Правил утримання тварин на території Кремінської міської ради, затверджених Рішенням сесії 48/8 Кремінської міської ради Кремінського району Луганської області від 24.07.2019 року, власник тварини зобов`язаний забезпечити безпеку людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди домашньою твариною.

Згідно до п.3.6.1. зазначених Правил, особі яка утримує домашню тварину дозволяється (зокрема) виводити собак з житлових приміщень, а також ізольованих територій у загальні двори або на вулицю на повідку з ідентифікуючою позначкою (кличка собаки, прізвище, адреса та телефон власника), у наморднику. Особа яка супроводжує собаку, несе відповідальність за нанесення її собакою шкоди людині, іншій тварині або майну. У разі необхідності, власник зобов`язаний застосувати заходи безпеки.

ОСОБА_1 провину визнала, щиро покаялась, вибачилась перед потерпілою та її батьками, просила суворо її не карати, пообіцяла надати потерпілій будь яку допомогу, вказала, що досягли примирення з потерпілою та її законним представником.

Законні представники потерпілої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили суд не притягати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, між ними досягнуто примирення, ОСОБА_1 визнала провину та вибачилася перед дитиною.

Під час вирішення питання про застосування виду адміністративного стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь її вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП, суд визнає щире каяття, визнання вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.35 КУпАП, не встановлено.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 своїми діями не завдала будь-якої значної шкоди державному або громадському порядку, правам і свободам громадян, погодилася сприяти у разі необхідності у лікуванні дитини, досягла примирення з потерпілою та її законним представником, остання вказала на відсутність у неї суттєвих претензій до ОСОБА_1 , суддя приходить до висновку, що дане правопорушення не становить великої суспільної шкідливості, не завдало значних збитків безпосередньо громадянам і є малозначним.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Оскільки адміністративне стягнення не застосовується то питання щодо стягнення судового збору суддя не вирішує.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22, 23, 44, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановила:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваження, а провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня винесення постанови до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.О. Тесленко