ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/604/20 Справа № 213/1580/20 Суддя у 1-й інстанції - Алексєєв О. В. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм ТОВ "Шляхбуд КР", який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з викладеними у постанові судді першої інстанції обставинами, ОСОБА_1 17 квітня 2020 року о 07 годині 10 хвилин, по вул. Рудна, 47, в Інгулецькому районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області порушив правила щодо карантину людей, санітарно-протиепідемічних правил та норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2», а саме: здійснював нерегулярні перевезення пасажирів автобусом Івеко, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у міському сполученні за маршрутом, який не був погоджений з органами Національної поліції, чим порушив вимоги пункту 9 частини 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2», чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свою позицію в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суд безпідставно не прийняв до уваги та не дослідив той факт, що даний транспортний засіб був переданий ним у тимчасове платне користування підприємству ТОВ "ШЛЯХБУД КР" на строк 01.02.2019 року до 01.02.2022 року на підставі договору оренди транспортного засобу від 04.02.2019 року. При цьому, відповідно до п. 9 ч. 2 Постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 встановлюється обов`язок саме суб`єкта господарювання, у розпорядження якого знаходиться автомобільний транспортний засіб, погоджувати з органами поліції маршрути його руху, а не на працівника такого суб`єкта господарювання та водія автомобіля.

Крім того вказує, що жодних нерегулярних перевезень пасажирів автобусом ІВЕКО у міському сполученні не здійснював з огляду на те, що шлях слідування транспортного засобу не був замовлений особами, жодних письмових договорів щодо перевезення з визначення маршруту слідування 17.04.2020 року не укладалося. В даному випадку, за завданням роботодавця, що має безперервний промисловий цикл, у зв`язку з виробничою необхідністю мало місце одноразове підвезення ним семи осіб, які працюють на ТОВ "ШЛЯХБУД КР" до місця роботи на ділянці "Відвальна" ПрАТ "ІнГЗК". Попереднє узгодження підприємством з органами поліції маршруту руху автомобіля не було можливим з огляду на незапланований характер цього перевезення, тобто з об`єктивних причин.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що він не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення, оскільки є лише працівником підприємства.

Крім того, інспектором не було зібрано достатніх доказів, зокрема не відібрані жодні пояснення свідків, які знаходилися в автомобілі, а рапорт поліції не є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 посилається також на дотримання ним усіх карантинних санітарних та протиепідемічних заходів, наявність у всіх семи осіб засобів індивідуального захисту і у салоні автомобіля вони були розміщені в межах кількості місць для сидіння, тобто у суворій відповідності до п. 9 ч. 2 вказаної Постанови КМУ.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, надіслав суду клопотання про можливість розгляду справи без його участі. Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення без участі особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КУпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, місцевий суд не в повному обсязі врахував вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП, які встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду справи, на обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , працівниками поліції був складений протокол у справі про адміністративне правопорушення, надано копію договору оренди транспортного засобу та складено рапорт.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 17 квітня 2020 року о 07 годині 10 хвилин, по вул. Рудна, 47, в Інгулецькому районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області порушив правила щодо карантину людей, санітарно-протиепідемічних правил та норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2», а саме: здійснював нерегулярні перевезення пасажирів автобусом Івеко, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у міському сполученні за маршрутом, який не був погоджений з органами Національної поліції, чим порушив вимоги пункту 9 частини 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2», чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно пункту 9, частини 2 Постанови Кабінету Міністрів Україна від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), заборонено регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, крім перевезення: легковими автомобілями; службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами працівників підприємств, закладів та установ незалежно від форми власності, які забезпечують охорону здоров`я, продовольче забезпечення, урядування та надання найважливіших державних послуг, енергозабезпечення, водозабезпечення, зв`язок та комунікації, фінансові та банківські послуги, функціонування інфраструктури транспортного забезпечення, сфери оборони, правопорядку та цивільного захисту, суб`єктів господарювання, які мають безперервний промисловий цикл, за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб і виключно за маршрутами руху, погодженими з органами Національної поліції, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб автобус Івеко був переданий ОСОБА_1 у тимчасове платне користування підприємству ТОВ "ШЛЯХБУД КР" на строк 01.02.2019 року до 01.02.2022 року на підставі договору оренди транспортного засобу від 04.02.2019 року.

При цьому, відповідно до п. 9 ч. 2 Постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 встановлюється обов`язок саме суб`єкта господарювання, у розпорядження якого знаходиться автомобільний транспортний засіб, погоджувати з органами поліції маршрути його руху, а не на працівника такого суб`єкта господарювання та водія автомобіля.

Слушними є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в даному випадку, за завданням роботодавця, що має безперервний промисловий цикл, у зв`язку з виробничою необхідністю мало місце одноразове підвезення ним семи осіб, які працюють на ТОВ "ШЛЯХБУД КР" до місця роботи на ділянці "Відвальна" ПрАТ "ІнГЗК".

Крім того, ОСОБА_1 було дотримано усіх карантинних санітарних та протиепідемічних заходів, наявність у всіх семи осіб засобів індивідуального захисту і у салоні автомобіля вони були розміщені в межах кількості місць для сидіння, тобто у суворій відповідності до п. 9 ч. 2 вказаної Постанови КМУ.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, які вповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Суд вважає, що встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції не винуватості як об`єктивно-правового положення має найважливіший значення для захисту прав та законних інтересів громадян. Хоча цей принцип сформульовано як кримінально-процесуальній, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Оцінюючи вищевикладені обставини, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Таким чином, вважаю необхідним постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.І. Калініч