Справа № 131/1280/19
Провадження № 33/801/217/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої: АДРЕСА_1 , непрацюючої,-

в с т а н о в и в:

22 вересня 2019 о 15:00 год. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «RENAULT ESPACE» номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Гонти, в м. Іллінці Вінницької області, під час виїзду на нерегульоване перехрестя по вул. Кармелюка при виконанні обгону не впевнившись у безпечності маневру, скоїла зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку та повертав ліворуч, внаслідок чого з необережності допустила зіткнення з останнім. В результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно протоколу серії ОБ № 068432 від 22.09.2019 року водій ОСОБА_2 порушила вимоги п.п. 14.6 Правил дорожнього руху України, її дії кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

Постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2020 року провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із такою постановою суду, 28 лютого 2020 року, ОСОБА_1 (є власником ВАЗ НОМЕР_3 ) подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2020 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 , за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, та закрити провадження у цій справі за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, суд першої інстанції розглянув справу у його відсутності, без належного повідомлення його про час і місце розгляду справи як власника автомобіля, а тому відповідно до вимог ст. 269 КУпАП він як потерпілий має право на оскарження цієї постанови.

Звертає увагу, що місцевий суд безпідставно закрив провадження у справі з реабілітуючих підстав у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, стверджує, що наявність її вини у скоєнні ДТП, підтверджується зібраними по справі доказами, поясненнями свідків, висновком автотехнічної експертизи та протоколом про адміністративне правопорушення, якими встановлено, що ОСОБА_2 керуючи своїм автомобілем «RENAULT ESPACE», здійснювала маневр обгону автомобіля ВАЗ-21063 на перехресті, не переконавшись що він буде безпечним для інших учасників руху, що категорично заборонено пунктом 14.6 (а) ПДР.

На переконання заявника, водій належного йому автомобіля ВАЗ-21063, ОСОБА_3 на момент ДТП не допустила ніякого порушення, однак, оскільки керувала автомобілем без наявності посвідчення водія, тому справу відносно неї, за її клопотанням, було закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

31 березня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її представника адвоката Діденко Н. П., які заперечили проти доводів апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається із оскаржуваної постанови в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 вину не визнала та пояснила, що 22.09.2019 о 15:00 год в м. Іллінці Вінницької області по вул. Гонти, керуючи транспортним засобом марки «RENAULT ESPACE», номерний знак НОМЕР_4 , здійснювала обгін автомобіля «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку, обгін даного автомобіля розпочався до перехрестя та в той момент коли автомобіль «ВАЗ 21063» змінив напрямок руху вправо ближче до парковки, яка знаходиться на даній ділянці дороги та майже зупинився. Також, ОСОБА_2 вказала, що водій автомобіля «ВАЗ 21063» не вмикав будь-яких показників повороту. Тому, на її думку саме дії та бездіяльність водія автомобіля «ВАЗ НОМЕР_5 » стали причиною ДТП.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції дійшов висновку що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений статтею 124 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Апеляційним судом встановлено, наступні обставини:

- згідно протоколу серії ОБ № 0684 ОСОБА_2 порушила вимоги п.п. 14.6 Правил дорожнього руху України, її дії кваліфіковано за ст. 124 КУпАП (а.с. 2);

- постановою про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 389208 встановлено, що ОСОБА_2 керувала транспортним засобом не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, прийнято рішення застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у сумі 425 грн (а.с. 7);

- згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 389207 ОСОБА_3 , скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме керувала автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування таким ТЗ чим порушила п. 2.1. а ПДР, у зв`язку з чим на неї накладено штраф у розмірі 510 грн (а.с. 8);

- постановою про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 389209, ОСОБА_4 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме передав право керування транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , яка не має права керування таким ТЗ, у зв`язку з цим відносно нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн (а.с. 6).

Згідно висновку експерта № 788 від 09 січня 2020 року (а.с. 74 - 79) встановлено два варіанти розвитку події ДТП, оскільки у зв`язку з відсутністю слідів руху коліс транспортних засобів до моменту зіткнення неможливо визначити в категоричній формі розташування транспортних засобів у момент початку розвитку події ДТП.

Згідно постанови Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2020 року провадження у справі (№ 131/1279/19) про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП закрито внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, зокрема план - схему ДТП, протокол та постанови про накладення на учасників ДТП адміністративних стягнень, висновок експерта, проаналізувавши пояснення учасників та свідків ДТП, апеляційний суд приходить до висновків що при виникненні даної дорожньої обстановки дії водія транспортного засобу «RENAULT ESPACE» д.н.з. НОМЕР_6 ОСОБА_2 регламентувались вимогами п. 14.6. (а) Правил дорожнього руху, а ОСОБА_3 мала дотримуватись вимог п. 10.1, п.10.4 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 12.3. ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно вимог п. 14.6. (а) обгін заборонено зокрема на перехресті.

Пунктом 10.1. ПДР України Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

? Згідно п. 10.4 ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Відповідно до положень п. 1.10 ПДР України:

- крайнє положення на проїзній частині - положення транспортного засобу на відстані від краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги), яка не дає можливості рухатися попутному транспортному засобу (у тому числі двоколісному) ще ближче до краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги);

- небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку;

- перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу;

- водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до змісту п. 1.4. ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

В розумінні п. 1.10 ПДР України ОСОБА_3 не є водієм та не мала права керувати ТЗ, про що було складено відповідну постанову серії ДП18 № 389207 (а.с. 8), а отже саме дії ОСОБА_3 перебувають у причинно - наслідковому зв`язку з виникненням ДТП.

Крім того, згідно експертного висновку водій автомобіля «RENAULT ESPACE» ОСОБА_2 не мала технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем ВАЗ 21063, шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля «RENAULT ESPACE», до смуги руху автомобіля ВАЗ 21063.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, проаналізувавши наявні у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 докази в їх сукупності, з урахуванням того, що апеляційна скарга не містить будь-яких заперечень щодо фактичних обставин дорожньо - транспортної пригоди, суд апеляційної інстанції, дійшов переконання, що висновок суду першої інстанції про відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - є вірним.

Оцінюючи посилання в апеляційній скарзі на те, що суд мав би закрити провадження в справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, а не за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, слід зазначити наступне:

Положення ст. 38 КУпАП застосовуються стосовно строків накладення адміністративних стягнень. Оскільки суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, тому він не вирішував питання накладення адміністративного стягнення, а відтак не міг застосовувати положення ст. 38 КУпАП.

Відтак, висновки суду першої інстанції є вірними, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, тому її слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета