Справа № 646/6840/20
Провадження № 3/646/2310/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2020 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Феленко Юрій Анатолійович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народився та проживає у АДРЕСА_1 , працюючого, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутні,

за ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №498901 від 04.11.2020 ОСОБА_1 , 04.11.2020 близько 13-30 години за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, 30, керуючи транспортним засобом ATAMAN A-09304, д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції. ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів у міському сполученні за маршрутом вул. Університетська Мала кільцева. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу сидячих місць двадцять шість, за фактом сидячих місць п`ятнадцять, та було перевезено вісім осіб стоячи, чим порушив п.п. 15.1, 11.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, вину свою у вчиненні вищезазначеного правопорушення не визнав, подав письмові пояснення, у яких просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи заперечення вказав, що інспектором поліції порушена процедура складання протоколу, зокрема, не вказано конкретного місця складання протоколу; до протоколу не внесені дані щодо місця роботи особи, що притягається до адміністративної відповідальності та відсутня назва нормативного акту, вимоги якого ОСОБА_1 порушив. Крім того, на підтвердження факту перевищення кількості пасажирів відповідно до кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу, доказів до протоколу не долучено.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, беручи до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , вважаю його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не доведеною, виходячи із наступного.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за статтею 44-3 КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» (з подальшими змінами та чинної на момент вчинення правопорушення) на усій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто від 28.10.2020), встановлено, а саме:

п.п. 11.2 - на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно;

п.п. 15.1 - на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено червоний рівень епідемічної небезпеки, застосовуються за рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій визначені цим пунктом обмеження (одне, декілька або усі), згідно з якими додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для зеленого, жовтого та помаранчевого рівня епідемічної небезпеки, забороняються: регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним, залізничним транспортом, міським електротранспортом, метрополітеном у міському сполученні, крім перевезення: легковими автомобілями, кількість пасажирів, включаючи водія, в яких не більше п`яти осіб без урахування осіб віком до 14 років; службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами підприємств, закладів та установ за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту в межах кількості місць для сидіння і виключно за маршрутами руху, про які поінформовано не менше ніж за два дні органи Національної поліції.

Поняття перевізник та водій визначено статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Так, автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Як убачається з протоколу серії АПР18 №498901 від 04.11.2020 ОСОБА_1 ставиться у вину перевезення восьми стоячих пасажирів. Разом з тим, вищевказаними нормативно-правовими актами передбачена відповідальність водіїв за перевезення пасажирів в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння.

Будь-яких доказів перевищення ОСОБА_1 дозволеної кількості пасажирів при їх перевезені матеріали справи не містять.

Так, до матеріалів справи не було долучено реєстраційні документи або іншу технічну документацію на транспортний засіб ОСОБА_1 , які б підтверджували кількість сидячих місць. Фактична чисельність пасажирів, які перебували в транспортному засобі на момент виявлення правопорушення, в зазначеному протоколі не вказана та доказів на підтвердження вказаної обставини надано не було.

Матеріали справи крім самого протоколу містять рапорт інспектора патрульної поліції, пояснення свідка ОСОБА_2 та відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

При дослідженні відеозапису з нагрудної камери інспектора патрульної поліції встановлено, що він не містить інформації про вид транспортного засобу, його маршрутний номер, державний реєстраційний номер, а також не зафіксовано особу водія транспортного засобу. Сам запис розпочинається і закінчується в салоні транспортного засобу. При цьому повний огляд салону транспортного засобу проведено не було, а відтак не встановлено точну кількість пасажирів, які в цей час перебували в салоні та фактичну наявність вільних місць для сидіння.

За таких обставин, виходячи з принципів належності та допустимості доказів, суд не приймає зазначений відеозапис в якості доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Судом також неодноразово приймалися заходи щодо виклику в судове засідання свідка ОСОБА_2 , проте останній, будучи повідомленим про час та місце його проведення, в судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості безпосередньо перевірити його показання.

Таким чином суд, виходячи з принципу безпосередності дослідження доказів, не приймає письмові пояснення вказаного свідка, які містяться в матеріалах справи.

Суд зазначає, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає, та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з загальних принципів достатності, належності та допустимості доказів, суддя дійшов висновку, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не доведено, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 44, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 245, 280, 283, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.А. Феленко