П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" грудня 2020 р. Справа № 596/1597/20

Провадження № 3/596/720/2020

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Митражик Е.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , приватного підприємця, паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 715511 від 28.08.2020 року, який складено ДОП Гусятинського ВП ГУНП в Тернопільській області Руссу А.Є., зазначено, що 25.08.2020 року близько 21:00 год. в магазині «Продукти» в с. Личківці, Гусятинського району, було порушено правила карантину, а саме, продавцем ОСОБА_2 , яка здійснювала роздрібну торгівлю без індивідуального захисту, зокрема, респіратора чи захисної маски, що закривали б ніс та рот, чим порушила п.10 підпункт 1 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року, за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та її захисник-адвокат Печінка П.В. не з`явилися, проте, захисник подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення. Розгляд справи просить проводити у їхній відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.44-3 КУпАП (в редакції на час вчинення правопорушення) передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

22 липня 2020 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Підпункт 1 пункту 10 постанови Кабінетом Міністрів України № 641 (в редакції від 13.11.2020 року) передбачає відповідальність за перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема, у забороні перебувати в громадських будинках і спорудах без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Таким чином, відповідальність за ст.44-3 КУпАП за порушення п.п.1 п.10 постанови КМУ №641 настає за перебування на території України на період дії карантину в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Як вбачається із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа підприємець.

Трудовим договором між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 01.01.2020 року, підтверджуються трудові відносини між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 , який здійснює підприємницьку діяльність за адресою: с. Личківці, Гусятинського району, Тернопільської області.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що на період дії карантину допустила роботу продавця магазину ОСОБА_2 в приміщенні магазину, розташованого в с. Личківці, Гусятинського району, без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Проте, як зазначалося вище, відповідальність за ст.44-3 КУпАП за порушення п.п.1 п.10 Постанови КМУ №641 настає за перебування на території України на період дії карантину в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Тобто, суб`єктом вказаного адмінправопорушення є саме особа, яка перебуває в громадській споруді без вдягнутих засобів індивідуального захисту.

Всупереч цьому, органом, що склав протокол про адмінправопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП, невірно визначений його суб`єктний склад.

З наявних у розпорядженні суду доказів не вбачається порушення ОСОБА_1 п.п.1 п.10 постанови КМУ №641, що полягає у її перебуванні на території України на період дії карантину в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, оскільки та, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 715511 від 28.08.2020 року, взагалі не перебувала в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: с. Личківці, Гусятинського району.

Крім того, ОСОБА_2 не перебуває в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 , тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а саме порушення правил щодо карантину людей.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади їх посадові особи повинні діяти у точній відповідності із законом.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Так, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подію та склад адміністративного правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази, застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, то приходжу до висновку про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з наведеним провадження в даній справі за ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 44-3, 245, 247 п.1, 251, 252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя: Е.М. Митражик