П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2020 м. Бар Вінницької області

Суддя Барського районного суду Вінницької області Питель О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Вінницького міського суду Вінницької області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Бар Вінницької області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працює дизайнером ФОП " ОСОБА_2 ", за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 521241, 17.08.2020 о 08 год. 15 хв. на автодорозі М-21 296 км у смт Стрижавка Вінницької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі КП ВОНД "Соціотерапія", чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у наведеному правопорушенні не визнав. Пояснив, що 17.08.2020 він дійсно керував автомобілем, однак не перебував у стані наркотичного сп`яніння. Вранці, коли ОСОБА_1 їхав зі своїм знайомим на роботу, їх без будь-якої причини зупинили поліцейські, висловили припущення, що водій знаходиться у стані наркотичного сп`яніння, не запропонували пройти огляд на місці, а одразу повезли у «Соціотерапію». Процедура проведення огляду була принизливою, та відбувалася з порушеннями.

Захисник Боднар Н.Б. подала клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. У клопотанні зазначила, що у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 існують дописи, що суперечить відповідній Інструкції; огляд проводився за відсутності свідків; на місці зупинки ОСОБА_3 не відмовлявся пройти огляд, однак його не провели, що, на думку захисника, підтвердив у судовому засіданні свідок; усупереч вимогам Інструкції не було складено направлення ОСОБА_1 до лікувального закладу для проходження огляду; під час складання протоколу не були залучені свідки.

У судовому засіданні за клопотанням захисника Боднар Н.Б. був допитаний у якості свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що 17.08.2020 вони з ОСОБА_1 їхали вранці на роботу з м. Бар у с. Павлівку Калинівського району Вінницької області. У смт Стрижавка їх зупинили працівники поліції, перевірили документи у ОСОБА_1 , який був за кермом та висловили підозру, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Після чого повезли ОСОБА_1 на огляд, через 1,5-2 год. його привезли назад, обшукали автомобіль та заборонили йому керувати. Перевірили документи у свідка, та оскільки він мав право керування автомобілем, сказали, щоб керував він. Коли працівники поліції спілкувалися з ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, то свідок не чув їх розмови.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За клопотанням захисника, на запит суду було надано відеоматеріали з нагрудного відеореєстратора поліцейського щодо фіксації процедури оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання чи є допустимим вказаний доказ, суд ураховує таке.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, поліція може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026) встановлено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З матеріалів справи вбачається, що включення відео реєстратора працівниками поліції було здійснено лише після доставлення особи до лікувального закладу, відеозапис, що надісланий до суду не є безперервним і складається з двох відео файлів, які повністю не відображають обставини справи, крім того, про наявність відеозапису не вказано у відповідній графі протоколу, а тому суд дійшов висновку, що такий відеозапис не є належним, достовірним та допустимим доказом у справі.

Наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2-4 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як вбачається зі змісту ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 6 Розділу 1 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; або лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З огляду на положення п. 12 Інструкції, суд відкидає посилання захисника як на порушення під час проведення огляду на те, що поліцейські не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки.

Разом з тим, відповідно до пунктів 10-13 Розділу ІІІ, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

У судовому засіданні було встановлено, що огляд ОСОБА_1 було проведено без дотримання наведених вище положень Інструкції.

Крім того, відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 521241 відносно ОСОБА_1 , останній 17.08.2020 о 08.15 год. керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння, однак, відповідно до відомостей висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2606 від 17.08.2020 ОСОБА_1 17.08.2020 о 08.00 год. вже був направлений поліцейським на огляд.

Наведені суперечності та допущення порушення порядку проведення огляду, суд вважає суттєвими, тому не приймає як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказані вище протокол про адміністративне правопорушення та висновок медичного огляду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя