Справа № 703/4484/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Кирилюк Н.А., розглянувши матеріали справи про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

до відповідальності за ст. 183-1 КУпАП,

встановив:

До Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшов для розгляду адміністративний протокол про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, у відповідності з яким він не сплачував аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 16089 грн. 45 коп., розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справа про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду ( судді) стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушення - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як встановлено з протоколу ОСОБА_1 не сплачував аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, в період часу з 01 травня 2019 року по 01 листопада 2019 року. Протокол про адміністративне правопорушення складено 04 листопада 2019 року.

Адміністративна справа надійшла на адресу суду 05 листопада 2019 року.

На неодноразові виклики до суду ОСОБА_1 не з`являвся, що стало підставою для відкладення розгляду справи.

Стаття 247 КУпАП передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності та, відповідно, встановлення або не встановлення вини.

Отже, приписи 247 статті КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження не вирішуючи при цьому жодних інших питань.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

А тому, під час розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі за заявою №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.

Таким чином, оскільки на день розгляду справи закінчився визначений законом строк накладення адміністративного стягнення, провадження в справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір не підлягає стягненню.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 38, ст. 247, 283, 284 КУпАП суддя

постановив:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП, закрити у зв`язку з закінченням строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: Н. А. Кирилюк