Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/3793/20
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2020 м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Надопта А.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , солдат військової частини НОМЕР_1 ,

за ознаками ч.3 ст.172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :
04.10.2020 року близько 16-00 год. солдат ОСОБА_1 , знаходився на території військової частини НОМЕР_2 в м. Виноградів в стані алкогольного сп`яніння.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності про день, час та місце розгляду справи повідомлена, в судове засідання не зявилася.

У зв`язку із вищевикладеним суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.268 КУпАП неприбуття в судове засідання особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

Гарантії статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод включають зобов`язання суддів надавати достатні підстави для винесення рішень (H. v. Belgium (Н. проти Бельгії), § 53). Достатні підстави демонструють сторонам, що їхню справу було ретельно розглянуто.

Хоча національний суд користується певним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази, він зобов`язаний обґрунтувати свої дії підставами для винесення рішень (Suominen v. Finland (Суомінен проти Фінляндії), § 36).

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у п.41 рішенні Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява №3236/03 від 03 квітня 2008 року сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п.27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява №8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява №50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, що в свою чергу може призвести до пропущення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові докази - зміст протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ЛВУ 231 від 06.10.2020 року, пояснення, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суддя прийшов до переконання, що у діянні ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а його вина у вчиненні правопорушення є доведеною.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність судом не встановлено. Обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність судом не встановлено. Підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу немає.

При обранні виду та міри стягнення, передбаченого санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП, суддя враховує характер правопорушення, особу правопорушника, тому вважає за достатнє застосувати до ОСОБА_1 стягнення, передбачене санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП, у вигляді штрафу у встановлених межах.

Згідно п.12 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Отже, судові витрати в сумі 420 гривні 40 копійок, слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 268, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 ( дані про ІПН в матеріалах справи відсутні), визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3655,00 грн. (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять гривень) на користь держави.

Судові витрати в сумі 420 гривні 40 копійок віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

СуддяА. А. Надопта