Справа № 477/496/20
Провадження № 3/477/399/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 рокум. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А.А., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого,

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 531792 від 11 лютого 2020 року, в той же день о 17:00 год. ОСОБА_1 , вчинив сварку з дружиною - ОСОБА_2 , висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, погрожував фізичною розправою, чим завдав насильство психологічного характеру.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, з протоколом про адміністративне правопорушення не згоден, вказав, що сварки відбуваються обопільні, причиною яких є розлучення.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається з матеріалів справи та слідує з письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 між ними виникла обопільна сварка, в зв`язку з процесом розлучення, що виключає статус будь-якої з цих осіб як потерпілої.

Відповідно копії рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 березня 2020 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірваний. Рішення не набрало законної сили.

Згідно характеристики Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області, скарги на ОСОБА_1 не надходили.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність умислу ОСОБА_1 на обмеження волевиявлення особи, що є складовою психологічного насильства, передбаченого Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 статті 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за частиною 1 статті 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях події і складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.А. Саукова