Справа №521/2606/20
Номер провадження 3/521/1866/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ухта, Комі АРСР, громадянина України, т.в.о. помічника командира військової частини начальника управління охорони державної таємниці Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками правопорушення, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси з Управління Служби безпеки України в Одеській області надійшов протокол та додані до нього матеріали відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 212-2 КУпАП.

Згідно протоколу № 10 від 05.02.2020 р., 03 лютого 2020 року, у ході виконання завдань, покладених на Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України в Одеській області, під час проведення на підставі ч.5 ст.37 Закону України «Про державну таємницю» у Командуванні Військово-Морських Сил Збройних Сил України планової комплексної перевірки стану охорони державної таємниці, виявлено ознаки триваючого адміністративного правопорушення, передбаченого п.5 ч.1 ст.212-2 КУпАП, з боку громадянина України ОСОБА_1 .

Так, відповідно до наказу КВМС ЗС України від 08.01.2019 №5, на ОСОБА_1 було покладено тимчасове виконання обов`язків помічника командира військової частини начальника управління охорони державної таємниці в/ч НОМЕР_1 . ОСОБА_1 , розпорядженням УСБУ в Одеській області №25-д від 01.03.2017 був наданий допуск до державної таємниці за формою 1 та надано доступ до інформації, яка має ступінь секретності «Особливої важливості».

У зв`язку з оформленням допуску до державної таємниці, ОСОБА_1 взяв на себе письмове «Зобов`язання громадянина України», зміст та форма якого визначені Додатком 9 до «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабміну України від 18 грудня 2013 року №939, відповідно до якого він був поінформований пор відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці та зобов`язався виконувати вимоги режиму секретності та додержуватись вимог законодавства про державну таємницю.

Відповідно до Положення про управління охорони державної таємниці КВМС ЗС України, затвердженого наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 21.08.2018 №122 дск, ОСОБА_1 був зобов`язаний організувати та здійснювати заходи щодо забезпечення режиму секретності та постійний контроль за його додержанням у КВМС ЗС України.

Разом із тим, комісією Управління, під час проведення перевірки у КВМС ЗС України, були виявлені порушення вимог режиму секретності, зокрема, у порушення вимог пп. 92, 95, 99 Порядку-939, у КВМС ЗС України начальник РСО Фурцев С.О. з 05.11.2019 по 24.12.2019 прийняв рішення про надання доступу до секретної інформації та її матеріальних носіїв військовослужбовцям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , без відповідного рішення командувача ВМС ЗС України та без надання ОСОБА_1 відповідних повноважень про надання доступу до державної таємниці. Про зазначені факти порушень, свідчать наявність поіменних списків підписаних начальником РСО ОСОБА_1 для ознайомлення з вищевказаними секретними документами військовослужбовців КВМС ЗС України, а також їх підписи, після ознайомлення з секретними документами.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, проте до протоколу додана його заява, в якій зазначено, що він свою провину визнає та просить справу слухати без його участі.

З урахуванням строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначених ст. 277 КУпАП, вважаю можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Норми ч.1 ст.212-2 КУпАП передбачають настання адміністративної відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

Об`єктом вказаних правопорушень є охоронювані законом суспільні відносини, що склались у сфері забезпечення збереження інформації, віднесеної до державної таємниці. При цьому ст. 1 Закону України «Про державну таємницю» визначає, що державна таємниця - це вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Об`єктивною стороною правопорушень прийнято визначати зовнішню сторону правопорушень, яку складають протиправні діяння (дія чи бездіяльність), викликані цим у суспільстві небезпечні шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням та його наслідками.

Зі змісту протоколу № 10 від 05.02.2020 р. у справі про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 вбачається, що службові особи органу СБУ кваліфікують діяння зазначеної особи за п. 5 ч.1 ст. 212-2 КУпАП (порушення встановленого законодавством порядку надання допуску та доступу до державної таємниці).

Як випливає зі змісту ст. 212-2 КУпАП суб`єктами порушень законодавства про державну таємницю можуть бути як громадяни, так і посадові особи.

Суб`єкт правопорушення, кваліфікованого за ст. 212-2 КУпАП, має не тільки ознаки загального суб`єкта (осудність, досягнення певного віку), а й інші, котрі свідчать про особливість його правового становища (надання допуску та доступу до державної таємниці в установленому законом порядку).

Суб`єктивна сторона таких правопорушень характеризується наявністю вини у формі умислу чи необережності.

Виходячи з положень ст. 10 КУпАП, умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускає їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків самовпевненість (ст. 11 КУпАП).

Як встановлено під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідно до наказу КВМС ЗС України від 08.01.2019 №5, на ОСОБА_1 було покладено тимчасове виконання обов`язків помічника командира військової частини начальника управління охорони державної таємниці в/ч НОМЕР_1 . ОСОБА_1 , розпорядженням УСБУ в Одеській області №25-д від 01.03.2017 був наданий допуск до державної таємниці за формою 1 та надано доступ до інформації, яка має ступінь секретності «Особливої важливості».

У зв`язку з оформленням допуску до державної таємниці, ОСОБА_1 взяв на себе письмове «Зобов`язання громадянина України», зміст та форма якого визначені Додатком 9 до «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабміну України від 18 грудня 2013 року №939, відповідно до якого він був поінформований про відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці та зобов`язався виконувати вимоги режиму секретності та додержуватись вимог законодавства про державну таємницю, у зв`язку з чим, повинен був усвідомлювати протиправний характер своїх дій та передбачати настання можливих шкідливих наслідків.

За таких обставин, оцінивши докази у справі та з точки зору належності, допустимості та достатності, для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, враховуючи досліджені в справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 10 від 05.02.2020р.; поясненнями начальника Кадрового центру ВМС ЗС України Тарасенка О.А.; витягу з «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року №939, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання можливих шкідливих наслідків, своїми діями створив можливість вільного та не контрольованого доступу до папки, в якій знаходиться матеріальні носії секретної інформації та, як наслідок передумови до розголошення відомостей, що становлять державну таємницю, або втрати їх носіїв. Отже, т.в.о. помічника командира військової частини начальник управління охорони державної таємниці в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 своїми діями та бездіяльністю, всупереч своїм функціональним обов`язкам, протягом періоду часу з 05.11.2019 року по 24.12.2019 року порушив встановлений законодавством порядку надання доступу до державної таємниці у КВМС ЗС України, тобто скоїв триваюче адміністративне правопорушення, передбачене п. 5 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Призначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, судом враховується відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, особу порушника, його майновий стан, відношення до скоєного.

Наведені в матеріалах справи обставини свідчать про достатність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, з урахуванням особи правопорушника, буде достатнім для стягнення, а тому суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, ст. 212-2, 264, 268 КУпАП, Закону України «Про державну таємницю», «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабміну України від 18.12.2013р. №939, п. 5 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі п.5 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя: В.В. Іванов