Справа № 645/5572/20
Провадження № 3/645/1910/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сілантьєвої Е.Є.,

за участю секретаря судових засідань Ятлової Ю.В.

адвоката Цвіркун М.В.

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у в Харківській області Департаменту патрульної служби про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, громадянина України, працюючого водієм маршрутного таксі на приватном підприємстві, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.09.2020 року близько 09 год. 00 хв., за адресою м.Харків, вул. Шосе Салтівське не подалік будинку 84, вул Сіверська керував транспортним засобом СПВ-17РУТА НОМЕР_1 здійснював регулярні пасажирські перевезення на міжміському сполученні за маршрутом м. Харків- с. Піщане, перевозив 33 пасажира, 18 стояли при визначеній характеристикою даною транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію на даний транспортний засіб НОМЕР_2 ,кількість місць, для сидіння 16 з місцем водія ,чим порушив п.п.14,11 ПКМУ № 641 від 22.07.2020 року, що перевищило п`ятдесят відсотків від кількості сидячих місць.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав частково та пояснив, що 12.09.2020 він був на рейсі та виконував перевіз людей з м. Харкова до с. Піщане. Під*їхавши до зупинки, він побачив багато людей, більшість з них пенсіонери льготники, яких він не міг викинути з автобусу. Усі пасажири заходили через перші двері, які знаходяться ближче до водія. Попередивши усіх про перевантаження пасажирів, вони почали кричати та відмовлялися виходити, тому з метою уникнення конфлікту він почав рух. Після чого був зупинений патрульними. Після зупинення патрульними було складено протокол, який підписали свідки не ті що знаходилися в автобусі, а інші, які були зупинені та які не бачили момент зупинення автобусу. Маршрутний автобус належить ПП « ОСОБА_2 », він один, здійснює перевезення двічі на добу зранку та після обіду. Події відбувалися у вихідний день суботу, людям нікуди було діватися, оскільки маршрутний автобус один, на попередження не реагували.

Крім того 29.09.2020 адвокатом притягуваного Цвіркун М.В. було подано пояснення стосовно протоколу, згідно яким - згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 272145 від 12.09.2020р., 12.09.2020р. о 9 год. 00 хв. водій автобусу здійснив перевезення пасажирів на службовому транспортному засобі СПВ-17РУТА державний номер НОМЕР_3 у приблизній кількісті пасажирів у розмірі 33 осіб, чим у відповідності до протоколу складеному інспектором відділу БДР1 УПП в Харківської області ДПП лейтенантом поліції Золоторьовим Віталієм Вікторовичем порушив вимоги п.п. 14,10 постанови КМУ від 22,07.2020 р. № 641. У відповідності до ст. 9 КУпАП. адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно сі. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до ст. 278КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Так, ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами та тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу ,яка притягається до адміністративної відповідальності (уразі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність задане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Проте цих вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в повному обсязі дотримано не було. Стаття 44-3 КУпАП є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи, та які винні дії з її боку були зроблені. Так протокол про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 272145 від 12.09.2020р. не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. оскільки в протоколі інспектор відділу БДР1 УПП в Харківської області ДПП лейтенант поліції Золоторьов В.В. вказує на те, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 порушив вимоги п.п, 14.10 постанови КМУ від 22,07.2020 р. № 641, що суперечить змісту вказаної постанови, оскільки вказані підпункти постанови КМУ № 641 інформації про здійснення перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі в період карантину не містять, також в протоколі не зазначено яку саме частину статті 44-3 КУпАП порушив водій ОСОБА_1 . Так само в протоколі не вказано які саме дії або бездіяльність здійснив ОСОБА_1 щодо забезпечення перевезення пасажирів автобусом, так як з матеріалів долучених до протоколу вбачається, що перевезення автобусом здійснював водій ОСОБА_1 , однак посадовою особою у протоколі не вказано зазначена кількість пасажирів перевозилась чи зайшла у автобус на зупинці, крім того чи була у діях водія вина, тобто чи був він обізнаний про кількість пасажирів у автобусі, яка перевищувала визначену у постанові КМУ від 22,07.2020 р. № 641 та чи повинен він контролювати кількість пасажирів й міг проконтролювати кількість пасажирів, що знаходилися у салоні автобусу, по-перше зважаючи на той факт, що з місця водія через дзеркало заднього виду з 16 місць для сидіння проглядається лише дев`ять місць, а інші позаду водія не проглядаються, а по-друге водій автобусу позбавлений права висаджувати пасажирів або вибирати кого саме висаджувати. Також під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейським було порушено вимоги ст. 255 КУпАП та не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. до матеріалів справи не додано жодного доказу його вчинення, зокрема пояснень свідків, які були пасажирами автобусу, які доводять що саме дії водія привели до порушення вимог постанови КМУ від 22.07.2020 р. № 641 тощо. Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до наданих доказів вважаємо недоведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-ЗКУпАП. а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, тому вважаємо, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.44-ЗКУпАП, що згідно п.1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі. В зв*язку з зазначеним просили справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП. відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. та у разі якщо суд не знайде вищезазначені доводи переконливими та угледить в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, просимо суд взяти до уваги що у діях громадянина ОСОБА_1 відсутня шкода заподіяна інтересам окремих громадян, державі чи суспільству внаслідок вчинення правопорушення, громадянин ОСОБА_1 являється пенсіонером, раніше не піддавався адміністративному стягненню, просимо суд до вказаного випадку застосувати відносно ОСОБА_1 норми ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про закриття у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Обставини вчинення правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 272145 від 12 вересня 2020 року; поясненнями понятих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які засвідчили перевезення пасажирів в більшій кількості. Також обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення підтверджуються оглянутим відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів поліцейських від 12.09.2020 року (АЛ 3618 до АПР18 272145).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

При чому ЄСПЛ у справі «AllenetdeRibemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Згідно з підпунктом 9 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211«Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» в редакції від 18 квітня 2020 року, нa усій території України з 12 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року встановлено карантин та заборонено до 24 квітня 2020 року регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньо обласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, крім перевезення:

легковими автомобілями;

службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами працівників підприємств, закладів та установ незалежно від форми власності, які забезпечують охорону здоров`я, продовольче забезпечення, урядування та надання найважливіших державних послуг, енергозабезпечення, водозабезпечення, зв`язок та комунікації, фінансові та банківські послуги, функціонування інфраструктури транспортного забезпечення, сфери оборони, правопорядку та цивільного захисту, суб`єктів господарювання, які мають безперервний промисловий цикл, за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб і виключно за маршрутами руху, погодженими з органами Національної поліції, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів;

працівників закладів та установ незалежно від форми власності, які забезпечують охорону здоров`я, продовольче забезпечення, урядування та надання найважливіших державних послуг, енергозабезпечення, водозабезпечення, зв`язок та комунікації, фінансові та банківські послуги, функціонування інфраструктури транспортного забезпечення, сфери оборони, правопорядку та цивільного захисту, суб`єктів господарювання, які мають безперервний промисловий цикл, за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів в міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспортному засобі, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах.

Положення про те, що маршрути руху транспортних засобів, які були погоджені уповноваженим підрозділом Національної поліції в період дії карантину до 24 квітня 2020 року, вважаються такими, які продовжують діяти на період встановлення карантину, у підпункті 9 пункту 2 вищезазначеної постанови внесенні постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 291, тобто після 21 квітня 2020 року.

11 березня 2020 р. Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", відповідно до якої, з урахуванням змін та доповнень, на усій території України був установлений карантин з 12 березня 2020 р. до 24 квітня 2020 р., який неодноразово був продовжений, останній раз Постановою КМУ № 641 від 22.07.2020 року до вказаної постанови були внесені зміни, карантин продовжено до 31 серпня 2020 року.

Відповідно до Постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 р. з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. було продовжено на території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211. Згідно постанови заборонено зокрема перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

ЗгідноПостанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2», ( зі змінами) на усій території України з 12 березня 2020 року по 30 вересня 2020 року встановлено карантин.

Відповідно до п.п. 1 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 р. № 211 (зі змінами), заборонено до 30 вересня 2020 р.: перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно ст. 41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Законом України № 530-1Х від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19 )» внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст. 44-3, такого змісту: «стаття 44-3 Порушення правил щодо карантину людей.

Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Відповідно до п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України « Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 р. № 641 - На території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється:

1) проведення масових (культурних, спортивних, розважальних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів за участю більше однієї особи на 5 кв. метрів площі будівлі або території (якщо захід проводиться на відкритому повітрі), а також діяльність кінотеатрів та закладів культури з наповненістю кінозалів або залів понад 50 відсотків місць у кожному окремому кінозалі або залі. Організатор заходу є відповідальним за дотримання між учасниками фізичної дистанції не менше ніж 1,5 метра у разі проведення заходу із розміщенням учасників стоячи;

2) здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно ст. 117 Конституції України встановлено, що постанови Кабінету Міністрів України є обов`язковими до виконання.

Таким чином, станом на 12 вересня 2020 року була чинною заборона регулярного та нерегулярного перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирське перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, а дозвіл на таке перевезення транспортними засобами автобусами, до яких за технічними характеристиками відноситься «СПВ 17 Рута», встановлювався виключно для певної категорії працівників та при дотриманні певних умов. Серед таких умов дозволу перевезення пасажирів службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами у міському сполученні є погодження з органами Національної поліції маршруту руху, в іншому випадку - перевезення певних працівників в міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспортному засобі, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах.

Відповідно до пунктів 13,14 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року N 176, перевезення пасажирів автобусами залежно від режиму їх організації можуть бути: регулярними, регулярними спеціальними та нерегулярними. Умови регулярних та регулярних спеціальних перевезень зазначаються у паспорті маршруту. Регулярні перевезення організовують відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування (організатори регулярних перевезень) згідно з програмами розвитку автомобільного транспорту на відповідній території з метою задоволення потреби населення у перевезеннях з урахуванням пропозицій громадян, підприємств, установ, організацій і автомобільних перевізників.

Будь-яких даних, що транспортний засіб «СПВ 17 Рута», реєстраційний номер НОМЕР_1 яким 12 вересня 2020 року керував ОСОБА_1 , мав паспорт маршруту на регулярні пасажирські перевезення міського сполучення за маршрутом «м. Харків с. Піщане», або такий маршрут його руху був погоджений з органами Національної поліції, не надано особою, що притягається до адміністративної відповідальності ані на час складання протоколу працівниками патрульної поліції, ані під час розгляду справи суду.

Відповідно ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-111 від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно- протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили факт руху автобуса з перевищеною кількістю людей, ніж кількість місць для сидіння, що передбаченою технічною характеристикою, оглянутим в судовому засіданні відеозаписом обставин зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано факт перевезення ОСОБА_1 чисельної кількості пасажирів на автобусі «СПВ 17 Рута», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із зазначенням маршруту руху «м. Харків с. Піщане», та відсутність заперечень з боку ОСОБА_1 з приводу висунутих йому обвинувачень.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 та його адвоката Цвіркун М.В. про закриття провадження в зв*язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, суд відмовляє, оскільки відсутні підстави його задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП - порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

При обранні розміру стягнення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, відповідно до положень ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , передбачені ст. 34 КУпАП, не вбачається.

Обставини, що обтяжують відповідальність, передбачені ст.35 КУпАП, відсутні.

Вислухавши пояснення притягуваного, адвоката притягуваного Цвіркун М.В, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи характер і обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , з метою виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень суд вважає необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 420 грн. 40коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 44, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНД НОМЕР_4 ) до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНД НОМЕР_4 ) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 13.10.2020 року.

Головуючий суддя -