Дата документу 15.04.2020
Справа № 937/554/20
Провадження № 3/937/317/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Дараган Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2020 року, приблизно о 18 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 по вул. Леваневського в м. Мелітополі Запорізької області, керував автомобілем ЗАЗ 110207, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, млява мова). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Під час розгляду адміністративного матеріалу ОСОБА_1 свою провину в скоєні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно 21 січня 2020 року його зупинили працівники міліції, оскільки у нього не працював задній стоп-сигнал. Працівники поліції помітили у нього в машині пакет зі сміттям, в якому був «бульбулятор», після чого його повезли в наркологію, однак там йому нічого не роз`яснювали, лікар його не оглядав, пройти медичне обстеження йому не пропонували, ніяких свідків не було. Захисник адвокат Морозов В.Ю. під час розгляду адміністративного матеріалу просив закрити провадження в зв`язку з не доведеністю вини ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, а також у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як було встановлено в ході розгляду адміністративного матеріалу, 21 січня 2020 року, приблизно о 18 годині 20 хвилин, по вул. Леваневського в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110207, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, млява мова).

Згідно пояснень ОСОБА_2 , допитаної в якості свідка в судовому засіданні, остання пояснила, що працює на посаді лікаря КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради. Нею був складений відповідний висновок щодо ОСОБА_1 , який відмовився від проходження медичного огляду. Оскільки правопорушник був доставлений працівниками поліції для проходження медичного огляду, тому лікар не має права оглядати особу без його згоди. На відеозаписі видно, що ОСОБА_1 були роз`яснені як підстави проходження медичного огляду, так і наслідки відмови від його проходження, але він відмовився, тому ані первинний огляд, ані відібрання біологічних зразків не проводилось, оскільки медичний огляд має бути проведений комплексно.

Разом із цим, вимоги п. 1.3 ПДР України передбачають, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Положеннями п. 1.9 ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, на вимогу та за направленням поліцейського був доставлений до закладу охорони здоров`я, якому надане право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради, однак від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився в медичному закладі, що підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, висновком медичного огляду, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в повному обсязі, відеозаписом, поясненнями свідка ОСОБА_2 ..

Отже, враховуючи встановлені в ходу розгляду адміністративного матеріалу обставини, досліджені направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, висновок медичного огляду, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в повному обсязі, відеозапис, вбачається, що 21 січня 2020 року, приблизно о 18 годині 20 хвилин, по вул. Леваневського в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110207, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, млява мова), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. Тому суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження на вимогу поліцейського в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, висновком медичного огляду, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в повному обсязі, відеозаписом, свідченнями свідка, допитаної судом під час розгляду адміністративного матеріалу.

При цьому пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 щодо того, що він не перебував в стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом, а тому не повинен був проходити медичного огляду, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду адміністративного матеріалу. Так, ПДР України встановлюють для учасників дорожнього руху чітко визначені права та обов`язки, за порушення яких законом передбачена відповідальність. Зокрема, вимоги п. 2.5 ПДР України передбачають виключно обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, а положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову водія від проходження такого огляду. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, останній був складений відносно водія ОСОБА_1 не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також суд не може прийняти до уваги посилання захисника адвоката Морозова В.Ю. на те, що під час складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та висновку медичного огляду були відсутні свідки, присутність яких є обов`язковою під час огляду на стан сп`яніння, оскільки такі посилання є необґрунтованими та безпідставними. Так, положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрованої Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначено, що огляд на стан сп`яніння може проводитися: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. При цьому, необхідність та порядок складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів передбачається положеннями Розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» вказаної вище Інструкції. Тобто, вказаний акт огляду складається лише у випадках проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та виключно щодо випадків алкогольного сп`яніння. Натомість, порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів визначаються положеннями Розділу ІІІ «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» вказаної вище Інструкції, які не містять жодних вказівок на обов`язкову присутність свідків ані під час проведення лікарем огляду щодо виявлення стану сп`яніння, ані під час складання акту медичного огляду.

Так само суд не приймає до уваги й пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Морозова В.Ю. щодо того, що ОСОБА_1 не було нічого роз`яснено в медичному закладі, він не був обізнаний із тим, що від нього вимагають, оскільки такі пояснення не знайшли свого підтвердження в ході розгляду адміністративного матеріалу та повністю спростовуються дослідженими під час розгляду адміністративного матеріалу доказами, зокрема відеозаписом та поясненнями свідка ОСОБА_2 .. До того ж в судовому засіданні сам ОСОБА_1 не заперечував, що йому було відомо і зрозуміло, що його доставлено до медичного закладу, в якому водії здають аналізи.

Таким чином встановлено, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу порушника, обставини вчинення ним правопорушення, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини у справі, суд вважає необхідним піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 283, 284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок на користь держави (реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Запорізькій області/21081300; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998; рахунок отримувача: UА0008001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок (реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: