Справа № 307/1601/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

13.04.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження,

в с т а н о в и в :

постановою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,

визнаний винним і на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..

Згідно постанови, 11.05.2019 о 22 год. 55 хв. по вул. Макарова, 32 у м. Рівне, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Magnum», д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), і від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги передбачені п. 2. 5 Правил дорожнього руху України та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з указаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність постанови, порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та скасування постанови.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма - ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена 29.07.2019, що свідчить про те, що останнім днем строку на її апеляційне оскарження є 08.08.2019.

З поданої апеляційної скарги вбачається, що її подано 11.10.2019 (а. с. 40-42), тобто з пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 29.07.2017, а саме, більш ніж через 2 місяці з моменту винесення постанови.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є безпідставним з огляду на таке.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 було відомо про наявність у Тячівському районному суді справи щодо нього, і при цьому, Тячівський районний суд неодноразово належним чином повідомляв ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Філіпа І. Ю. про час та місце розгляду справи (а. с. 13, 14,18,19, 20, 22, 23, 24).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

При цьому, також враховується і те, що інформація про час та місце розгляду судами справ міститься на веб-сайті «Судова влада».

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваної постанови надіслана ОСОБА_1 у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП строк - 29.07.2019, тобто в день її винесення (а. с. 26).

Апеляційним судом не встановлено поважних причин, із яких ОСОБА_1 не подав апеляційну скаргу в передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк (до 08.08.2019 включно), і на такі апелянт, заявляючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не посилається.

При цьому, враховується і те, що з 04.08.2019 (момент отримання повного тексту оскаржуваної постанови до 08.08.2019 (день закінчення строку на апеляційне оскарження) в ОСОБА_1 та адвоката Філіпа І.Ю. було достатньо часу для складання та подання апеляційної скарги.

При оцінці доводів про те, що копію оскаржуваної постанови він отримав 04.08.2019 і апеляційну скаргу подано вперше 09.08.2019, вважаючи строк не пропущеним, апеляційний суд враховує те, що, подаючи апеляційну скаргу 09.08.2019, тобто також із пропуском строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 не клопотав про поновлення пропущеного строку, в зв`язку з чим, постановою судді Закарпатського апеляційного суду від 16.08.2019 таку йому повернуто. При цьому, враховується і те, що незнання апелянтом закону не призводить до висновку про поважність причин пропущеного строку, а також те, що навіть у разі отримання копії постанови 04.08.2019 в апелянта був час для складення та подання апеляційної скарги до закінчення строку на апеляційне оскарження - 08.08.2019, включно.

Вищенаведені обставини та положення ч. 2 ст. 294 КУпАП свідчать про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення.

На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в апеляційній скарзі не вказується, що в свою чергу свідчить про те, що апелянтами не доведено поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, на переконання апеляційного суду, не дає підстав для поновлення такого строку, у зв`язку із чим, апеляційна скарга, подана із пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

При прийнятті рішення про необхідність відмови ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованим клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили; що апелянт неодноразово (26 листопада 2019 року та 21 січня та 03 березня 2020 року - а. с. 48- 53) не з`являвся до апеляційного суду на розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

подане ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення та відмовити у поновленні пропущеного строку.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , на постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - повернути ОСОБА_1 з усіма доданими до неї матеріалами, як особі, що їх подала, а також надіслати йому копію даної постанови.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан