Справа № 950/2010/20
Номер провадження 3/950/931/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайло О. В., при секретарі судового засіданні Сивоконь А.І., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника Берестовської С.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Лебединського ВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого охоронцем в магазині «Посад»

за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 490732 від 27.10.2020 року ОСОБА_1 звинувачується в тому, що він 27.10.2020 року об 11:15 год. в м. Лебедині по вул. Чупівка, Сумської області керував автомобілем Ford Escort в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні сувою вину не визнав та пояснив, що у першій половині дня 27.10.2020 року він рухався на своєму автомобілі в м. Лебедині по вул. Чупівка та потратим у дорожньо-транспортну пригоду. Працівники поліції, які прибули на місце пригоди, перевіри його на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». З показами приладу він не погодився і просив провести огляд в лікарні, але поліцейські пояснили, що у них є інші справи і вони поспішають. В подальшому він самостійно звернувся до Лебединської ЦРЛ, де пройшов огляд з використанням зпецзасобів. Факту сп`яніння встановлено не було.

Свідок ОСОБА_2 , допитана в судовому засіданні, показала, що у той день в Лебедині їхала разом з ОСОБА_1 у його автомобілі. По вулиці Чупівка потрапили в ДТП. Працівники поліції по приїзду перевірили водія на стан сп`яніння. З результатами огляду ОСОБА_1 не погодився та просив провести повторний огляд в лікарні, але поліцейські йому відмовили.

Вислухавши ОСОБА_1 , свідка, дослідивши наявні докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що досліджені судом докази не дають підстав зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення.

Так, в матеріалах справи мається протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак, даний доказ не підтверджує вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як свідки вчиненого правопорушення, в протоколі та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння вказані громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , але факти, які б могли підтвердити чи спростувати зазначені особи в судовому засіданні перевірені не були, так як дані свідки до суду не з`явилися з невідомих причин.

ОСОБА_1 в судовому засіданні послався на те, що він не погодився з оглядом на стан сп`яніння на місці події та бажав пройти його у закладі охорони здоров`я, але такий огляд йому забезпечений не був.

Вказані доводи ОСОБА_1 в ході судового розгляду іншими доказами спростовані не були та стверджуються показами свідка ОСОБА_2 , які на думку суду є об`єктивним та не викликають жодних сумнівів.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортного засобу особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи положення Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що огляд особи на стан сп`яніння повинен проводитися співробітниками поліції у певній послідовності, що встановлена в Законі, а саме починатися з відсторонення водія, щодо якого є підстави вважати, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, після, пропозиція проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу. В разі відмови особи від освідчення на місці або незгоди з результатами такого огляду, водієві повинно бути забезпечено право проходження огляду в найближчому закладі охорони здоров`я.

В той же час судом встановлено, що у проходженні огляд в медзакладі поліцейським ОСОБА_1 було відмовлено і так дії інспектора не узгоджуються з вимогами закону щодо порядку проведення огляду водія на стан сп`янінні.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 був змушений самостійно звертатися до закладу охорони здоров`я, а саме до Лебединської ЦРЛ, де факт сп`яніння підтверджений не був.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 6 грудня 1988 року, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі згідно зі ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 245, 251, 252, 280 КУпАП;

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Сумського апеляційного суду скарги через Лебединський районний суд Сумської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. В. Чхайло