ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/423/20 Справа № 183/647/20 Суддя у 1-й інстанції - Болкарьова О. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. Стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 27 січня 2020 року о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 , насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого, могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю громадянки ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 поза межами строку його апеляційного оскарження звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій, зокрема, просив суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, ОСОБА_1 посилається на те, що копію постанови отримав лише 12 березня 2020 року, з підстав, що не залежали від його волі. Окрім того, звертає увагу, що постанову надіслано судом до ЄДРСР тільки 12 березня 2020 року, а оприлюднено її аж 16 березня 2020 року, тоді як строки на оскарження постанови закінчувалися 14 березня 2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що судове засідання відбулось без участі судді, оскільки помічником судді було повідомлено, що справу вже розглянуто, визнано винним та вручено реквізити для сплати штрафу та судового збору. До того, вважає, що клопотання та письмові пояснення подані ним 28 лютого 2020 року суддею не вивчались, так як в матеріалах справи їх на той час не було. Також, звертає увагу, що в постанові зазначено що події відбулися 27 січня 2020 року, тоді як в протоколі вказано 28 січня 2020 року, та з наведених підстав вважає рішення незаконним.

Заслухавши суддю-доповідача, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, що підтримав апеляційну скаргу, потерпілу ОСОБА_2 , яка просила постанову залишити без змін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що судове рішення було постановлено 03 березня 2020 року, однак його копію ОСОБА_1 отримав лише 12 березня 2020 року та звернувся до суду з апеляційною скаргою 19 березня 2020 року, при цьому, відомості про вручення йому копії постанови в визначений законом строк в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, суд вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та приходить до висновку, що його слід поновити.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті заявлених у ній вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції виконані не були.

Так, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вирішуючи питання про обґрунтованість судового рішення апеляційний суд, виходить з того, що викладені у постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, з оскаржувавної постанови, видно, що 27 січня 2020 року о 22 год. 30 хв., ОСОБА_1 за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_2 , насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого, могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю громадянки ОСОБА_2 .

Між тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 292128 від 28 січня 2020 року слідує, що у провину ОСОБА_1 ставиться те, що він 28 січня 2020 року о 08.00 год. знаходячись за місцем спільного мешкання вчинив сварку з дружиною ОСОБА_2 в ході якої лаявся в її бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, хапав за шию, давав ляпаса, при цьому, знаходився на терміновому забороненому приписі, чим завдав психологічної шкоди здоров`ю потерпілої.

Отже, суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, встановив фактично інші обставини, ніж ті, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 292128 від 28 січня 2020 року, який надійшов до суду першої інстанції для розгляду, тоді як відповідно до вимог закону, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі.

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що судом першої інстанції постановою від 03 березня 2020 року, яка набрала чинності, вже визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, при зазначених в оскаржуваній постанові обставин вчинення ним правопорушення 27 січня 2020 року.

Відповідно до вимог частин 7, 8 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Разом з цим, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За правилами пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції у зв`язку із порушенням норм процесуального права, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2020 року - задовольнити.

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Новомосковського міськрайорнного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко