ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2020 Справа №607/14733/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович,

розглянувши в залі суду в місті Тернополі матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Тернопільського відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , водія ПП «Королик», ІПН НОМЕР_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

04 вересня 2020 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Тернопільського відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 716124 від 31 серпня 2020 року, 31 серпня 2020 року о 11 год. 20 хв., в с.Байківці по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Богдан А091» номерний знак НОМЕР_2 , в порушення вимог підпункту 10 пункту 14 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року (із внесеними змінами постановою КМУ від 12.08.2020 року №712), перевозив більше як 50 відсотків пасажирів від кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу, а саме перевозив 22 пасажира, а технічною характеристикою передбачено 22 пасажира для сидіння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 в ході розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, пояснив, що не знав про встановленні обмеження, а саме, що дозволено перевозити не більше 50 відсотків пасажирів від кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу, зазначив, що люди не хотіли виходити із автобуса.

Ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до пп.10 п. 14 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року (в редакції чинній на дату вчинення правопорушення), на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено помаранчевий рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для зеленого та жовтого рівня епідемічної небезпеки, забороняється перевезення пасажирів автомобільним (крім таксі) та міським електричним транспортом у міському, приміському, міжміському, міжрайонному сполученні у кількості більш як 50 відсотків кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу або визначених в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, за умови розсадки пасажирів з вільним місцем поруч, спереду, позаду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що у них відсутні відомості про технічні характеристики транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , і реєстраційні документи на цей транспортний засіб, на підставі яких можна зробити висновок про дозволену для перевезення кількість пасажирів.

Будь-яких інших доказів щодо кількості пасажирів, яких перевозив водій ОСОБА_1 31 серпня 2020 року до матеріалів справи працівниками поліції не долучено, також не відібрано пояснення в даних осіб про обставини вчинення правопорушення.

Протокол же про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є вичерпним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, не являє собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих, не спростованих презумпцій факту.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яку посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, так як в судовому засіданні не підтверджено обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому адміністративну справу, слід провадженням закрити.

Крім того, суд зауважує, що підпункт 10 пункту 14 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року, який ставиться в порушення ОСОБА_2 , на час розгляду адміністративних матеріалів, виключено на підставі Постанови КМ №848 від 16.09.2020 року.

Керуючись ст.9, п.1 ст.247, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу, порушену відносно ОСОБА_1 за ознаками ст.44-3 КУпАП провадженням закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Позняк