Справа № 521/4212/19
Провадження №3/521/2633/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м. Одеса

Cуддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2020 року у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був складений протокол серії ОБ № 170747 про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративні правопорушення серії ОБ № 170747, 25 лютого 2020 року, о 16 годині 13 хвилин, водій ОСОБА_1 , в місті Одеса, вул. Степова, буд. 19 керуючи автомобілем KIA Rio, номерний знак НОМЕР_2 , порушив правила розвороту, розвернувся, не доїжджаючи до перехрестя, з явними ознаками стану наркотичного сп`яніння: нечітка мова, неприродній блиск очей, відсутність реакції зіниць на світло, сухість шкірного покриву, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Дослідивши матеріали справи суддя приходить до наступного висновку.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення слід керуватися, в тому числі, й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, звернуто увагу суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Постановою Пленуму Верховного Суду України, від 23 грудня 2005 року, №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. ст. 248, 251 КУпАП України, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом, який розглядає справу. Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі обставини можуть бути встановлені висновком експертизи.

При вивчені матеріалів справи № 521/4212/19 про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що, окрім протоколу серії ОБ № 170747, від 25 лютого 2020 року, відсутні будь-які докази вини водія ОСОБА_1 , відсутнє також і письмове пояснення ОСОБА_1 , хоча при дослідженні наданого відеозпапису видно, що водій ОСОБА_1 надавав усні пояснення співробітнику поліції, але вони з невідомої причини не були записані співробітником поліції та не були долучені до матеріалів адміністративної справи.

Крім того, при дослідженні відеозапису, долученого до матеріалів адміністративної справи, встановлено, що на зупинці транспортних засобів, окрім інших автомобілів, стояв припаркованим автомобіль KIA Rio, номерний знак НОМЕР_2 , в якому на місці водія знаходилась особа чоловічої статі. Співробітник поліції постукав в вікно автомобіля і запропонував цьому чоловікові вийти з автомобіля. Коли той вийшов з автомобіля, йому співробітник поліції сказав, що він порушив правила дорожнього руху, на що чоловік відповів поліцейському, що він не їхав в автомобілі, а лише сидів в ньому та став вимагати від співробітника поліції надати йому відеодокази того, що він управляв транспортним засобом під час руху, тобто, докази порушення ним правил дорожнього руху.

Проте, працівник патрульної поліції такі докази порушнику не надав, а вказав, що такі докази будуть ним надані з відеокамер вуличного відеоспостереження, а також з камери відео-реєстратора автомобіля патрульної поліції.

Однак, замість того, щоб належним чином зібрати докази факту керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного спяніння, тобто, порушення правил дорожнього руху, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, працівниками патрульної поліції спрямовуючи матеріали адміністративної справи до суду, такі докази, вказані ним, не було долучено.

З наданого до суду відеозапису, відсутній факт руху транспортного засобу, за кермом якого можливо знаходився водій ОСОБА_1 .

Також з наданого відеозапису не вбачається факту зупинки цього транспортного засобу.

Окрім того, докази з відеокамер вуличного відеоспостереження, які можливо було своєчасно долучити до матеріалів адміністративної справи, співробітником поліції, також, з невідомих причин, не було це зроблено та не було долучено до матеріалів адміністративної справи.

Крім того, оскільки водій ОСОБА_1 заперечує взагалі факт вживання наркотичних засобів, а між тим, візуальний його огляд це спростовує, то для підтвердження факту зловживання наркотичними засобами ОСОБА_1 , слід було провести йому медичний огляд.

Також, можливо було витребувати і долучити до матеріалів справи довідки:

- з Одеської обласної клінічної психіатричної лікарні №1 та №2 на предмет того, чи знаходився або знаходиться на лікуванні стосовно наркзахворювання ОСОБА_1 ;

-з Одеського обласного наркологічного диспансеру та Одеського обласного психоневрологічного диспансеру (м.Одесса вул. Канатная, 27) на предмет того, чи знаходився або знаходиться на диспансерному обліку стосовно наркзахворювання ОСОБА_1 .

Проте, і цього не було своєчасно зроблено.

Наведені вище недоліки дають можливість уникнути відповідальності особі, стосовно якої складено протокол.

Також, вказані обставини перешкоджають повному та всебічному розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, підлягають поверненню для належного доопрацювання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 36, 245, 256, 278, 280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, для належного оформлення та доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В. Мирончук