ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2020 Справа №607/8899/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович, розглянувши матеріали, які надійшли з управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , працює в управлінні Держпраці в Тернопільській області, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області,

за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28.05.2020 року серії ГП №149739 ОСОБА_1 28 травня 2020 року, будучи на посаді начальника відділу управління Держпраці в Тернопільській області перебуваючи в громадському місці в приміщенні службового кабінету заступника начальника управління держпрпаці в Тернопільській області по вул. Шпитальна, 7 в місті Тернополі о 11:00 год. порушив санітарно-гігієнічні вимоги, ігноруючи правила щодо карантину перебував без засобу індивідуального захисту, а саме маски, чим порушив п.3 пп.1 Постанови КМУ №1392 від 20.05.2020 року, та чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив що вчинив правопорушення. Пояснив, що він перебував в своєму робочому кабінеті, коли секретар його викликала до заступника керівника. Прийшовши, він побачив, що в кабінеті знаходиться, особа, яка представилася депутатом обласної ради ОСОБА_2 , який прийшов у зв`язку із тим, що не погоджувався з результатами перевірки в установі де він працює. Вказана особа викликала поліцію. ОСОБА_1 пояснив, що на роботі він ходить в масці. Без маски міг бути тільки короткий проміжок часу, через те, що запотівають окуляри у зв`язку із чим він не може бачити. Звертає увагу, що кабінет заступника начальника не є громадським місцем, а прийом громадян в період карантину в управлінні не здійснюється, на підставі наказу керівника управління. Тому, вважає протокол необґрунтованим та безпідставним.

Розглянувши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція даної статті є бланкетною, оскільки відсилає до вищевказаного Закону, який містить ряд статей та визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Із змісту ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається суть адміністративного правопорушення.

За таких обставин, у протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП мають відображатися чіткі вказівки про порушення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, певних правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених певними статтями Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", та рішенням виконавчого комітету відповідних міських рад, прийнятим на виконання вищевказаних нормативно-правових актів.

У протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується перебування без засобу індивідуального захисту в громадському місці, а саме в приміщенні службового кабінету заступника начальника управління держпрпаці в Тернопільській області по вул. Шпитальна, 7 в місті Тернополі із посиланням на порушення підпункту один пункту 3 постанови КМУ від 20 травня 2020 р. № 392.

Поняття громадське місце, дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. Опосередковано громадські місця також визначаються у статті 178 Кодексу, це вулиці, закриті спортивні споруди, сквери, парки, всі види громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення).

Відповідно до листа Державної служби з питань праці на виконання абзацу другого пункту 2 Постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширення на території України коронавірусу COVID-19» до закінчення карантину призупинено особистий прийом громадян.

Тому кабінет заступника начальника не може вважатися громадським місцем, як про це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що відповідно до підпунктом один пункту 3 постанови КМУ від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Вказаний пункт не містить заборони перебування без засобу індивідуального захисту в громадському місці, а перебування без маски в громадському громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту ОСОБА_1 не інкримінується. Відсутні посилання також, що приміщення службового кабінету заступника начальника управління Держпраці в Тернопільській області є громадською будівлею та спорудою. Суддя ж під час розгляду справи позбавлений можливості вишукувати докази винуватості особи, оскільки це було б порушенням права на захист.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглянувши справу також, вважаю за необхідне зауважити, що, як пояснив ОСОБА_1 , він перебуваючи на робочому місці надягає маску, без маски міг бути тільки короткий проміжок часу, через те, що запотівають окуляри та він нічого не бачить.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене вище, доходжу висновку провідсутність належних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у випадках передбачених ст. 287 КУпАП, а саме особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, а саме у випадку нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддяВ. М. Позняк