Справа №461/9630/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Манукян М.А., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №225703 від 01.12.2019 року, 01 грудня 2019 року о 03 годині 40 хвилину м. Львові на пл. Осмомисла, 9, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-BenzVito», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків. Результат 1,55 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 , порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні факт вчинення правопорушення заперечили, просили закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення в діяннях ОСОБА_1 . Вказали, що інспектором порушено вимоги ст.266 КУпАП при проведенні його огляду. З цього приводу подали письмові пояснення. Зазначили, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 Розділу ІІ Наказу № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, про відсутність в діях громадянина ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01.12.2019 року серії БД №225703, огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків. Результат 1,55 проміле.

З відеоматеріалів (відеозапису), долучених до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що такі неодноразово перериваються, містяться в окремих файлах та відображають лише часткове відтворення обстановки події та складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до долучених до протоколу письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , водій автомобіля «MercedesViro», д.н.з. НОМЕР_1 , проходив тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків, результат 1,55% проміле.

Згідно бази даних «Національна автоматизована інформаційна система», підсистеми «Пошук посвідчень водія», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав 26.08.2003 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії «А», «В», «С».

Відповідно до наданих в процесі розгляду справи письмових пояснень на протокол про адміністративне правопорушення, представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вважає, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП немає з огляду на відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Під час проведення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на предмет перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, було порушено вимоги п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВСУ МОЗУ від 09.11.2015 № 1452/735, де передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 та його представник зазначають, що після проведення тесту на приладі «Драгер», ОСОБА_1 не погодився із його результатом та просив у працівників поліції надати документи на прилад «Драгер». Проте, замість того, щоб надати документи для підтвердження того, що «Драгер» справний та запропонувати ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проведення огляду, працівник поліції сам подув в прилад «Драгер», проте не показав ОСОБА_1 та свідками результату, що ставить під сумнів чи взагалі прилад «Драгер» показав результат - 0 проміле. На жодному відеозапису, який долучено до протоколу не зафіксовано, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі, незважаючи на те, що останній явно не погоджувався із результатом приладу «Драгер», що, в свою чергу, на відеозаписах зафіксовано.

Крім того, ОСОБА_1 та його представник зазначають, що працівники поліції не зачитали та не роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, що підтверджується відеозаписом .mov, на якому працівник поліції зачитує фабулу протоколу проте не зачитує та не роз`яснює права ОСОБА_1 , у відповідності до ст.41 Закону України «Про Національну поліцію», ст.268 КУпАП, що, в свою чергу ставить під сумнів об`єктивність провадження у справі під час складання протоколу, а відтак ставить під сумнів його допустимість як доказу. Наведені обставин в процесі розгляду справи спростовані не були, в тому числі внаслідок неявки в судове засідання інспектора, який складав протокол.

Оскільки огляд був проведений поліцейськими з порушенням вимог вищенаведеної Інструкції, результати такого огляду є недійсними та не можуть бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 зазначив, що він знайомий з ОСОБА_1 та перебуває з ним в нормальних стосунках. Він був пасажиром в автомобілі, яким керував ОСОБА_1 . Після зупинки транспортного засобу поліцейські запропонували пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» та він пройшов дану процедуру, на підставі чого поліцейські склали протокол. З результатами «Драгеру» ОСОБА_1 не погоджувався про що їм заявив. Поліцейські документів на прилад «Драгер», у зв`язку із проханням ОСОБА_1 не надали, в медичний заклад проїхати не пропонували. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 говорив поліцейським, що він алкоголь не вживав. Також, повідомив, що поліцейський самостійно дихав в «Драгер».

Інспектор поліції Зубик М. ОСОБА_6 ., який був викликаний для дачі пояснень з приводу обставин справи в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 визнавав, що вживав алкоголь. Права він роз`яснив перед притягненням до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 документів на «Драгер» не вимагав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до п.п.3, 5 Розділу 11 згаданої вище Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачено: поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення медичного огляду затверджений відповідною Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року та низкою інших нормативно-правових актів, зокрема таких як Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року.

Такий огляд проводиться працівником поліції або лікарем закладу охорони здоров`я чи фельдшером в сільській місцевості. Кожен з видів огляду має свої особливості, що полягають зокрема в тому, що у випадку відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу чи незгоди з результатами такої перевірки, особа направляється до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд має бути здійснений не пізніше ніж 2 годин з моменту виявлення для нього підстав та в присутності працівника поліції.

За результатами огляду закладом охорони здоров`я має бути складено висновок у 3 примірниках: по одному для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. У випадку виявлення стану сп`яніння, висновок додається до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови особи від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я поліцейським, в присутності 2 свідків, складається протокол про адміністративне правопорушення, в якому детально описуються ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно відеоматеріалу, який міститься в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер». Результат тесту показав показник 1,55% проміле, однак із даним результатом ОСОБА_1 , не погодився. Для спростування незгоди ОСОБА_1 на результат тесту, інспектор поліції самостійно пройшов тест за допомогою приладу «Драгер», вказавши те, що прилад справний і результат вірний. Крім того, долучений відеоматеріал не містить фіксації пропозиції працівників патрульної поліції у зв`язку із незгодою із результатом приладу «Драгер», пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

В письмових поясненнях представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 покликається на те, що ОСОБА_1 вимагав від працівників поліції документи на «Драгер» та не погоджувався із результатом алкотестеру, що повинно було бути відображено на відеозаписі нагрудних камер працівників поліції, однак такі відсутні і суду не надані.

Як вбачається із відеоматеріалу, який долучений до матеріалів справи, відсутній фрагмент відеофіксації за період часу з 04:01:34 по 04:12:13 годин, тобто період часу на який покликається представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в письмових поясненнях щодо допущених порушень Інструкції.

Крім того, у матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд, як водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Долучений в судовому засіданні ОСОБА_1 відеозапис з камери мобільного телефону на підтвердження ненадання працівниками поліції документів на «Драгер», суд не бере до уваги, оскільки такий не містить фіксації безпосереднього спілкування із працівниками патрульної поліції, а лише відтворює непогодження із діями працівників патрульної поліції особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, відсутність даних про надання можливості проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я свідчать про допущені працівниками поліції при проведенні огляду особи на стан алкогольного сп`яніння порушення, які в свою чергу вказують на недопустимість результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наведені вище докази свідчать про не дотримання працівниками поліції процедури огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.

Також суд констатує факт, що відповідно до пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останні були запрошені лише для фіксування факту проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Відомостей про те, що зазначені свідки бачили як останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або з явними його ознаками, або перебував в зазначеному стані, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим суд не може визнати вказані пояснення свідків належними та допустимими доказами.

Наведені факти свідчать про неналежність та недопустимість доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи на підтвердження вчинення правопорушення, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

У процесі судового розгляду, з метою перевірки та оцінки письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вказані особи неодноразово викликалися для дачі пояснень в судовому засіданні, однак на неодноразові виклики не з`явилися.

Крім того, в судове засідання не з`явився інспектор який складав протокол.

Пояснення інспектора поліції Зубика М.І. стосуються провадження щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, відтак не можуть бути належним доказом у даній справі.

Таким чином, суд бере до уваги в якості доказів лише ті покази, які були отримані безпосередньо під час допиту в судовому засіданні і надає їм відповідну процесуальну оцінку.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27червня 2019 року у справі № 560/751/17 зробив наступний висновок про те, що пояснення свідків не є належними доказами правомірності притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.256 КупАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно ч.2 ст.41 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний негайно повідомити особі зрозумілою для неї мовою підставу застосування поліцейського заходу, а також роз`яснити право отримувати медичну допомогу, давати пояснення, оскаржувати дії поліцейського, негайно повідомити інших осіб про її місце перебування.

Як вбачається із відеоматеріалу, який долучений до матеріалів справи, моменту роз`яснення прав та обов`язків ОСОБА_1 не містить, а містить лише момент зачитання фабули протоколу про адміністративне правопорушення, що стверджує на те, що працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано процедури його складення.

Згідно п. 4 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ». Зокрема, у своїх рішеннях ЄСПЛ зазначає, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. Крім того, ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що, якщо за вчинення адміністративного правопорушення, передбачена, крім іншого, така санкція, як позбавлення права керувати транспортним засобом, таке інкриміноване діяння має характер кримінального, що, в свою чергу, говорить про необхідність забезпечення і дотримання процедурних гарантій, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Таким чином, аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в ході розгляду справи є не доведеною.

Пояснення ОСОБА_1 щодо недотримання процедури його огляду в процесі розгляду справи не спростовані, а письмові докази по справі не спростовують наявності факту неналежного (з порушенням вимог відповідних нормативних актів) огляду ОСОБА_1 .

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не надано, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.