П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., у присутності захисника особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом №ЗК417/216/АВ/П/ПТ від 12.11.2019, які надійшли від Управління держпраці у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності директора Закарпатського обласного еколого-натуралістичного центру учнівської молоді ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 08.04.2001 Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП,

ВСТАН ОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення №ЗК417/216/АВ/П/ПТ від 12.11.2019 вбачається, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення за жовтень, листопад, грудень 2018 року, лютий 2019 року та по 12.11.2019 року, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП, а саме: в ході проведення інспекційного відвідування, згідно наданого бухгалтерією ЗОЕНЦУМ особового рахунку ОСОБА_3 про нарахування заробітної плати за період з липня 2018 року по квітень 2019 року та відомостей на виплату грошей з липня 2018 року по квітень 2019 року встановлено, що ОСОБА_3 не виплачено заробітну плату: - за жовтень 2018 року на суму 2581,64 грн. - за листопад 2018 року на суму 2065,31 грн. - за грудень 2018 року на суму 6016,65 грн. - за лютий 2019 року на суму 1321,41 грн. - за квітень 2019 року на суму 330,72 грн.

Всього ОСОБА_3 не виплачено заробітну плату за вказаний вище період часу на загальну суму 12315,73 грн., чим порушено ч.1 ст.115, ч.1 ст.116 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», порушення триваюче.

Відповідно до табеля обліку використання робочого часу за квітень 2019 року в графі з прізвищем ОСОБА_3 05.04.2019 року, 06.04.2019 року та 08.04.2014 року проставлено позначку (пр), що згідно позначення на цьому ж табелі розшифровується як прогул.

Таким чином 08.04.2019 року, як зазначено в табелі використання робочого часу за квітень 2019 року ОСОБА_3 не працював. Разом з тим із змісту заяви ОСОБА_3 випливає що вимогу про виплату повного розрахунку при звільненні він пред`явив 09.04.2019 року головному бухгалтеру ЗОЕНЦУМ ОСОБА_4 котра повідомила заявника щодо його звільнення. Враховуючи ч. 1 ст. 116 КЗпП України, виплату розрахунку при звільненні ОСОБА_3 необхідно було провести 09.04.2019 року. Разом з тим, таку виплату проведено 12.04.2019 року, проте в порушення приписів ч. 1 ст. 117 КЗпП України, ОСОБА_3 не проведено нарахування та виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Бомбушкар С.П. під час судового засідання заперечував наявність в діянні його довірителя складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, подав через канцелярію суду письмові пояснення, у яких просив звільнити його довірителя від адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням ( проступком ) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до ч.1 ст.41 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

За змістом ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони права громадян на працю, на оплату праці, на охорону праці та інших прав у трудовій сфері.

Об`єктивна сторона правопорушення може виражатися у вчиненні таких дій: порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата заробітної плати не в повному обсязі, інші порушення вимог законодавства про працю, порушення вимог законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини тільки у формі умислу.

Відповідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як вбачається з копії Наказу №62-к від 08.04.2019 директора ЗОЕНЦУМ, бухгалтерії ЗОЕНЦ було надано розпорядження здійснити повний розрахунок із ОСОБА_3 .

На підтвердження відсутності заборгованості ЗОЕНЦУМ щодо виплати нарахованої заробітної плати у зазначені в протоколі періоди (жовтня 2018 р., листопада 2018 р., грудня 2018 р., лютого 2019 р., квітня 2019 р.) захисником Бомбушкар С.П. подано повідомлення ЗОЕНЦ №138 від 05.11.2018 р., №220 від 03.12.2018 р., №221 від 08.01.2019 р., №62 від 04.03.2019 р., та № 115 від 07.05.2019 р., надіслані колишнім головним бухгалтером ЗОЕНЦУМ - ОСОБА_5 . через програму «Е-звітність» до ГУ ДКСУ України в Зак. обл., якими також стверджується, що заборгованість ЗОЕНЦУМ щодо виплати нарахованої заробітної плати за жовтень 2018 р., листопад 2018 р., грудень 2018 р., лютий 2019 р., квітень 2019 р. відсутня. Даний факт стверджується і пояснювальною запискою від 07.10.2019, сформованою в програмі «Е-звітність» колишнім головним бухгалтером ЗОЕНЦУМ - ОСОБА_5 з ЕЦП. Копіями наказів ЗОЕНЦУМ №6-к від 21.01.2018р., №60-к від 02.04.2018 р„ №91-к від 15.05.2019 р. стверджується, що особою, яка була відповідальна за подання такої звітності є особа, яка виконувала обов`язки головного бухгалтера ЗОЕНЦУМ у спірні періоди.

Відомостей що ОСОБА_2 як керівник ЗОЕНЦУМ є відповідальною особою за своєчасність та правильність нарахування сум належних працівникові при звільненні в матеріалах доданих до протоколу відсутні.

Згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.12.2019 року по справі №308/4935/19 за позовною заявою ОСОБА_3 до Закарпатського обласного еколого-натуралістичного центру учнівської молоді про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу було прийнято відмову від позову позивача та закрито провадження у цивільній праві.

Крім того, подія адміністративного правопорушення, як і його склад, в тому числі вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, не доведені допустимими доказами, виходячи з такого.

У відповідності до вимог ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду і контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Миністрів України.

Як зазначено в акті перевірки від 12.11.2019 , який додано в якості доказу вчинення правопорушення, інспекційне відвідування проведене відповідно до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2019 року № 295.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 по справі № 826/8917/17, яка була чинною на момент інспектування ТОВ «ТВІНС-СЕРВІС ЛТД» 21 червня 2019 р., визнано не чинною цю постанову Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а, отже, всі докази, які зібрані в порядку, не передбаченому законом, не можуть бути визнані допустимими.

Таким чином, в справі, що надійшла, відсутні докази, що вказують на наявність як самої події адміністративного правопорушення, так і вини особи, що притягується до відповідальності.

В справах про адміністративні правопорушення застосовується презумпція невинуватості, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року), а, відтак, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи прирівнюються до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, тобто передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення, що включає в себе: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

У зв`язку з вищенаведеним, суд дійшов висновку про відсутність у справі в достатньому обсязі належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчинені правопорушення, яке йому інкримінується, тому в діях ОСОБА_2 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпроАП.

Таким чином, доходжу висновку про відсутність можливості встановити факт вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення та наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, прихожу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст. 247 , 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош