Справа № 214/2284/20
3/214/1211/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2020 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №410521 від 19 березня 2020 року щодо ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту протоколу слідує, що 19 березня 2020 року о 08.38 год. водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки Volkswagen Jetta, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі пр-ту200-річчя Кривому Рогу біля буд.28 в м. Кривому Розі з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння обличчя. Водію було запропоновано пройти медичний огляд на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що водій погодився в присутності двох свідків. Результат тесту №290 0.87 проміле. У провину ОСОБА_2 ставиться порушення п.2.9 «а» ПДР України.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Правом на участь в судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат Давидов С.В. не скористався, подавши заяву про розгляд справи без його участі. Крім того захисник подав письмові пояснення, в яких зазначив про відсутність в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому просив провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Свою позицію мотивував тим, що матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, а також усіх необхідних відомостей, які б вказували на винуватість ОСОБА_2 у вчиненні проступку. Так, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням норм чинного законодавства. Крім того, поліцейський групо порушив приписи ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» з огляду на відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 19 березня 2020 року по пр-ту 200-річчя Кривому Рогу в м. Кривому Розі. Про причини зупинки інспектор водія взагалі не проінформував. На переконання захисника, відсутність правомірних підстав для зупинки транспортного засобу свідчить про неправомірність складання протоколу, який є недопустимим доказом. Наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків, в присутності яких ОСОБА_2 проходив огляд, також не можна вважати належними доказами, оскільки їх пояснення оформлені на заздалегідь виготовленому бланку, тобто є бланкетними та формальними, вони не містять жодних даних, коли саме водій вчинив інкриміноване йому порушення. Об`єктивно свідки не могли бути очевидцями того, що ОСОБА_2 в той день керував транспортним засобом, так і того, що вказані інспектором у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння насправді були у водія. Окремо захисник акцентував увагу на тому, що після проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора, він висловив свою незгоду з результатами огляду, однак поліцейські всупереч приписам КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376 не направили водія на проходження огляду в медичному закладі, як і не повідомили йому про таке право.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_2 у судовому засіданні, який таким правом на скористався, тому з метою дотримання розумного розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення її винуватості, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, позиції захисника, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 та його захисника Давидова С.В., оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової їх участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Суд, враховуючи позицію захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши фрагменти відеозаписів на диску DVD-R, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації дій.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Згідно положень ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається уповноваженими на те посадовими особами органів поліції за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи, тобто відповідати вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №410521 від 19 березня 2020 року слідує, що 19 березня 2020 року о 08.38 год. водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки Volkswagen Jetta, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі пр-ту200-річчя Кривому Рогу біля буд.28 в м. Кривому Розі з ознаками алкогольного сп`яніння, та пройшов медичний огляд на місці за допомогою газоаналізатора в присутності двох свідків.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 до моменту його зупинки працівниками поліції о 08.38 год. 19 березня 2020 року зафіксовано на фрагменті відеозапису під назвою «video_2020-03-20_10-47-18».

В розумінні ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», перевірка документів особи, зупинення транспортного засобу та інші дії, передбачені цією нормою, є превентивними поліцейськими заходами, під час проведення яких поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив ПДР України; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. При цьому, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як встановлено оглядом фрагменту відеозапису №2020…674, причиною зупинки ОСОБА_2 стало порушення ним п.8.7.3 «е» ПДР України проїзд перехрестя на забороняючий рух червоний сигнал світлофору. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення водій не оспорював факт допущеного порушення. Вказані обставини також підтверджуються постановою серії ЕАК №2266926 від 19 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, та в сукупності спростовують доводи захисника в частині неправомірності зупинки водія працівниками поліції.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, чи / та за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визначаючи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обов`язково необхідно встановлювати наявність дійсних підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими п.п.3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року. Саме наявність/відсутність таких підстав зумовлює правомірність/неправомірність дій працівників поліції щодо пред`явлення вимоги пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

Так, під час вивчення змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №410521 від 19 березня 2020 року, складеного щодо ОСОБА_2 , судом встановлено, що при його складанні інспектором патрульної поліції порушено вимоги ст.256 КУпАП, а саме належним чином не викладено об`єктивну сторону правопорушення в аспекті порушення п.2.9 «а» ПДР України, за вчинення якого ОСОБА_2 має бути притягнутий до адміністративної відповідальності. Так, в протоколі інспектором одночасно викладено як об`єктивну сторону адміністративного правопорушення в аспекті порушення п.2.5 КУпАП (відмова від проходження огляду), так і об`єктивну сторону правопорушення в аспекті п.2.9 «а» ПДР України. Крім того, в протоколі зазначено, що водій погодився пройти медичний огляд, однак фактично він пройшов лише огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотесту, проведений поліцейським, який не є медичним працівником, а відтак не може розцінюватись як медичний огляд. Право на проходження медичного огляду у відповідному медичному закладі інспектор водієві не роз`яснив.

При цьому, в розумінні розділі ІІІ Інструкції, визначальним для надання результатів про проходження саме медичного огляду особою на стан алкогольного сп`яніння є виключно результати лабораторних досліджень біологічного середовища вказаної особи (крові, слини, змивів поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук тощо) і не має жодного зв`язку із висновками спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Також, в підтвердження вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених в протоколі обставинах, до матеріалів справи додано письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оформлені на заздалегідь підготовлених бланках, які заповнені двома працівниками поліції, що чітко зафіксовано на фрагменті відеозапису №2020…675. Разом з цим, зі змісту вказаних пояснень видно лише те, що в присутності зазначених свідків 19 березня 2020 року водій автомобіля марки Volkswagen Jetta, р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 пройшов огляд за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат тесту 0,87 проміле. Натомість на відеозаписі зафіксовано, що перед проведенням огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу інспектор не повідомив свідкам, хто саме є водієм автомобіля марки Volkswagen Jetta, р/н НОМЕР_2 , не встановив в їх присутності анкетні дані водія, не пред`явив свідкам докази керування ОСОБА_2 автомобілем, не деталізував які конкретно ознаки сп`яніння було виявлено у водія, як і не встановив анкетні дані цих свідків загалом (час запису 08.48 год.).

Відповідно до п.7 розділу І, п.1 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного або іншого сп`яніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.3 розділу І Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

З аналізу вказаної норми слідує, що законодавець детально передбачив порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння: на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою спеціального засобу (алкотесту), і лише після відмови або у випадку незгоди з результатами в медичному закладі. Склад даного правопорушення в розрізі порушення п.2.9 «а» ПДР України мати місце у таких випадках: 1) згода особи з результатами огляду, проведеним на місці зупинки транспортного засобу; 2) результати медичного огляду, проведеного у випадку незгоди особи з результатами огляду на місці зупинки або у випадку відмови від огляду на місці зупинки.

До матеріалів справи працівниками поліції додано довідку за результатами тестування за допомогою приладу «Драгер» на алкоголь до протоколу щодо ОСОБА_2 , результат тесту - 0,87 проміле. Але суд не може прийняти її як належний доказ, що підтверджує вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки інспектором поліції зроблено у довідці записи кульковою ручкою з зазначенням номеру протоколу, місця його складання та особи, що притягається до відповідальності, що, на думку суду, є неприпустимим і тягне за собою визнання вказаних результатів тесту неналежним доказом.

Оглядом відеозапису на диску DVD-R №2020…674 з боді-камери встановлено, що висловлюючи пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 , інспектор ПП не визначив ознаки, які, на його переконання, визначають необхідність проходження водієм огляду. При цьому, інспектор запропонував водієві пройти огляд лише на місці зупинки транспортного засобу. Після того як водій висловив свою незгоду з результатами огляду (час запису 08.50 год.), інспектор не запропонував йому пройти медичний огляд в ПНД, а одразу склав протокол про адміністративне правопорушення. Про свою незгоду з результатами огляду ОСОБА_2 в черговий раз зауважив, зазначивши про це в протоколі. Такі дії інспектора як суб`єкта владних повноважень суд вважає вчиненими з грубим порушенням порядку проведення огляду, регламентованого розділом ІІ Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, а відтак умисне позбавлення особи можливості пройти належний медичний огляд.

Окрім вищенаведених доказів у матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та рапорт, що складені співробітниками патрульної поліції, які у провадженні про адміністративне правопорушення наділені функцією обвинувачення, а отже самі по собі ці документи не є достатнім підтвердженням винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення.

Окремої уваги заслуговує відсутність в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_2 від подальшого керування транспортним засобом у відповідності до вимог ч.7 ст.266 КУпАП.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, суду не надані.

Згідно зі ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно зі ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, в той час як в ході судового розгляду встановлено грубі порушення процедури проведення огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко