ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року місто Фастів

Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Питель-Тьолушкіна В.Л., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суддя,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 207173 від 15 листопада 2020 року, 15.11.2020 о 10 год. 40 хв у м. Фастів по вул. Зигмунда Козара, 8/2, ОСОБА_1 будучи посадовою особою закладу магазину іграшок не припинив роботу закладу та здійснював торгівлю іграшок, чим порушив п. 15 постанови КМУ 641 від 22.07.2020 зі змінами від 11.11.2020.

Підчас судового розгляду, ОСОБА_1 не погодився зі складеним відносно нього протоколом та пояснив, що не порушував правила карантину, оскільки відвідувачів не приймав, що підтверджено фото, яке долучено до протоколу, Свідків, які б могли підтвердити викладене у протоколі відсутні. Зауважив, що вхід до магазину був перекритий столом, відвідувачі зайти до приміщення не мали можливості. При цьому, торгівлю та приймання відвідувачів він не здійснював, шкоди нікому не завдав, а лише видав замовлення, яке особа здійснила по телефону. Повідомив, що магазин це єдине джерело прибутку для його сім`ї, якщо ж він зачинить повністю магазин, не залишиться коштів на життя.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Статтею 1 вказаного Закону визначено: карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

За приписами ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

22 липня 2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», якою установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 серпня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2020 року №1100 затверджено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641, зокрема пункт 15 викладено в такій редакції:

«15. Додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 року до 30 листопада 2020 року забороняється:

1) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос;

2) приймання відвідувачів у торговельно-розважальних центрах;

3) приймання відвідувачів в інших закладах розважальної діяльності;

4) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень».

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно фотокопій свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця Серія В00 № 549111 та свідоцтва про сплату єдиного податку, ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, яка має право здійснювати роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах за адресою зазначеного вище магазину: АДРЕСА_2 .

При цьому, як вбачається з пояснень самого ОСОБА_1 та фотозображень, які були долучені до справи, він, будучи суб`єктом господарювання, провадив діяльність у сфері торговельного обслуговування населення, а саме: видавав за адресою вказаного магазину замовлення товару, який інша особа замовила по телефону, а тому вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обтяжуючих обставин, за відсутності шкоди, завданої вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, вважаю за можливе обмежитись усним зауваженням.

Згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку про звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП за малозначністю, оголосивши усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 22, ст. 184, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 44-3 КУпАП через малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження в справі закрити.

На постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Л.Питель-Тьолушкіна