Справа № 235/6477/20
Провадження №3/226/1204/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.12.2020 суддя Димитровського міського суду Донецької області Салькова Віра Сергіївна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянки України, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №235134 від 24.09.2020, 24.09.2020 о 10-39 біля ВП «Шахта «Капітальна» по вул. Шосейній в м. Мирнограді ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «ВАЗ-21043», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Alcotest 6810» та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі в присутності двох свідків відмовилася. ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, що є адміністративним правопорушенням, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшла до суду та була зареєстрована і автоматично розподілена 16.11.2020. Вперше її було призначено до розгляду на 30.11.2020, але ОСОБА_1 до суду не з`явилася, хоча судова повістка нею отримана завчасно, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Розгляд справи відкладено на 11.12.2020.

В суді 11.12.2020 ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що у той день, коли її зупинили працівники поліції, вона була твереза, напередодні увечері вживала вино. З нею в автомобілі знаходився її чоловік у стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції відібрали у неї телефон, вимагали гроші, вона була налякана. До ДБР з цього приводу не зверталася. ОСОБА_1 заявлене клопотання про відкладення розгляду справи для виклику свідків. Клопотання задоволене, розгляд справи відкладений на 22.12.2020, ОСОБА_1 під особистий підпис отримано судову повістку про виклик до суду на 11-00 22.12.2020.

22.12.2020 ОСОБА_1 до суду не з`явилася по невідомій причині, жодних клопотань або заяв від неї до суду не надходило.

Строк накладення адміністративного стягнення у цій справі, визначений статтею 38 КпАП України, закінчується 23.12.2020. Відтак, вважаю дії ОСОБА_1 у вигляді неявки за викликом суду такими, що спрямовані на затягування розгляду справи з метою уникнення негативних наслідків у вигляді відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи наведене вище, є всі підстави для розгляду справи за наявними в ній відомостями, виходячи з такого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенства права.

В даній справі її суть є важливою для суспільства, оскільки непритягнення особи до адміністративної відповідальності в разі доведення її винуватості ставить під загрозу безпеку дорожнього руху та наражає на ризик повторного порушення норм закону з боку особи в разі вдалого затягування строків розгляду справи та уникнення стягнення.

Дослідивши всі наявні докази, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, знайшов своє беззаперечне підтвердження в ході розгляду справи.

Згідно зі ст.7 КпАП України провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положеннями ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України визначає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини першої статті 130 КпАП України відповідальність наступає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, в разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч.1-4 ст.130 КпАП України, до нього долучаються докази перебування особи у стані сп`яніння або відмови від проходження такого огляду.

Так, відмова ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння підтверджена відомостями адміністративного протоколу, а також така відмова висловлена нею у присутності двох свідків і на відеозапису, який був долучений до справи і переглянутий в суді у присутності ОСОБА_1 11.12.2020.

В протоколі про адміністративне правопорушення в графі пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зазначено «Вчера выпила вина. Сегодня 24.09.2020 управляла авто, от алкотестера и больницы отказываюсь, с протоколом согласна. Вину признаю». ОСОБА_1 підтвердила в суді, що саме нею здійснено вказаний надпис.

Як виходить з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , доданих до протоколу, дійсно 24.09.2020 в їхній присутності ОСОБА_1 відмовилася на вимогу поліцейського пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, на думку судді, поза розумним сумнівом належними, допустимими і достатніми за своїм змістом доказами винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення доведена, а її дії кваліфіковані правильно за ч.1 ст.130 КпАП України як відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При застосуванні до правопорушника адміністративного стягнення, враховуючи характер правопорушення, особу ОСОБА_1 та її ставлення до вчиненого, вважаю необхідним застосувати до неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст.401 КпАП України з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.33-35, ч.1 ст.130, ст.ст.221,256,268,283,284,287 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вимірі на день постановлення рішення у справі становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 зазначений штраф у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вимірі на день постановлення рішення у справі становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, в дохід держави, перерахувавши його на розрахунковий рахунок UA0005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/м. Донецьк/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп., який перерахувати на розрахунковий рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Суддя: В.С. Салькова