Номер провадження 33/816/295/20 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,за участю ОСОБА_1 , захисника Лопаткіна О.В., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого адвоката Кузнєцова А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків для накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови, 08 вересня 2019 року о 14 год. 45 хв., в м. Суми по вул. Левапневського, поблизу буд. № 22, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з місця стоянки та перестроюванні, не впевнившись в безпечності маневру, не надав переваги в русі автомобілю «Chevrolet Niva» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався прямо по головній дорозі, в результаті чого відбулася ДТП, а автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п. п. 10.1, 10.2 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що винуватим в ДТП вважає водія ОСОБА_2 . В справі наявні достатні докази вини водія ОСОБА_2 , зокрема, сліди механічних пошкоджень на автомобілі «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_1 , схема місця ДТП, висновок експерта Кирієнка В.Г. Зазначає, що прийняття постанови судді у його відсутність вказує на порушення його права на захист.

Вислухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 в повному обсязі, потерпілого ОСОБА_2 та його представника Кузнєцова А.С., які заперечували проти апеляційної скарги, а постанову судді вважали законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не в повній мірі дотримався вимог зазначеного закону.

Так, суддя на обґрунтування висновків свого рішення поклав такі докази винуватості ОСОБА_1 , як протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 277638 від 08 вересня 2019 року (а.с. 1), схему ДТП (а. с. 2), письмові поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а. с. 3 - 4).

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини, у суді апеляційної інстанції було встановлено і це не спростовується фотографіями з місця ДТП (а. с. 8) та сторонами, що місце зіткнення відбулося на смузі для зустрічного руху.

Пунктами 10.1 та 10.2 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з?їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Як було встановлено в суді апеляційної інстанції і це підтверджено було учасниками ДТП та їх адвокатами, що водій «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_1 був в районі розділової смуги, коли водій «Chevrolet Niva» д.н.з. НОМЕР_2 , його виявив і намагався уникнути ДТП шляхом виїзду на смугу для зустрічного руху.

Оскільки учасниками ДТП не заперечувалося місце зіткнення зустрічна смуга для руху, а тому в цій ситуації вже на водія «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_1 не можуть розповсюджуватися вимоги пунктів 10.1, 10.2 ПДР України, оскільки в даній ситуації водій не починав рух і не виїжджав, а він фактично перебував на дорозі, тобто стояв та чекав звільнення смуги зустрічного руху для виїзду на неї.

Вказане підтверджується номерами та номерною рамкою з автомобіля, що згідно фотознімків лежали на розділовій смузі, тобто при контакті один із автомобілів явно був на зустрічній смузі для руху.

Оскільки в даній ситуації водій «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_1 вже був на дорозі і його автомобіль чекав, тому водій «Chevrolet Niva» д.н.з. НОМЕР_2 рухаючись у світлу пору доби, за сприятливих погодних умов мав своєчасно виявити перешкоду в русі і виконати вимоги п. 12.3 ПДР України.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками працівників поліції та суду першої інстанції щодо наявності в діях водія «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_1 порушень пунктів 10.1, 10.2 ПДР України, оскільки за обставин встановлених в суді апеляційної інстанції, за участі обох учасників ДТП та їх захисників, місце зіткнення перебувало не у межах смуги для руху у попутному напрямку, щоб дозволяло погодитися із висновками зробленими в протоколі про адміністративне правопорушення, а на смузі для зустрічного руху, що ставить під сумнів взагалі можливість виконання водієм «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_1 вмінених йому порушень пунктів ПДР України.

Отже, враховуючи, що за статтею 124 КУпАП особі можуть бути вмінені в провину виключно ті пункти ПДР України, що вона реально повинна була виконати та дотриматися, а в даній ситуації зобов?язання щодо дій по уникненню перешкоди у русі виникло у водія «Chevrolet Niva» д.н.з. НОМЕР_2 так як у межах полоси для руху якого була перешкода і він не вжив дій щодо уникнення зіткнення з нею.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

За таких обставин, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 також тлумачаться на його користь.

В той же час, не відповідають дійсності і доводи апеляційної скарги з приводу того, що суддя прийнявши рішення, у відсутність, ОСОБА_1 порушив його право на захист, оскільки судове засідання 14 травня 2020 року відбулося за участю захисника Крамаренко І.В., що здійснювала захист ОСОБА_1 з самого початку розгляду справи.

Так, ОСОБА_1 20 вересня2019 року було укладено угоду про надання правничої допомоги (а. с. 16 - 18) з захисником ОСОБА_3 , яка в свою чергу здійснювала активний захист свого клієнта, оскільки матеріали справи містять численні клопотання захисника, в тому числі про призначення автотехнічної експертизи, а тому прийняття суддею рішення за участю кваліфікованого юриста адвоката Крамаренка І.В., що здійснювала захист інтересів ОСОБА_1 не може свідчити про порушення суддею права на захист ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З огляду на викладене, постанову судді суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не можна вважати законною та обґрунтованою, тому це судове рішення підлягає скасуванню у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а справа на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закриттю, таким чином, частково задовольнивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити часково.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 - скасувати.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуМатус В. В.