ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1474/20 Справа № 182/4277/20 Суддя у 1-й інстанції - Чуприна А. П. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головного бухгалтера КП «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» НМР, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винною у вчинені правопорушень, передбаченого ч.2 ст.163-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчинені правопорушеня передбаченого ч.2 ст. 163-2 КупАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень, на користь державі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 гривні 40 копійок.

ОСОБА_1 визнано винуватою в тому, що вона не подала платіжні доручення до установ банків на перерахування належної до сплати суми узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану за квітень 2020 року згідно податкової декларації з ПДВ від 18.05.2020 № 91093452 по терміну сплати 01.06.2020 року в сумі 1 180 276 грн. (станом на дату перевірки не сплачено), чим порушила п.57.1 ст.57 та п.203.2 ст.203 Податкового Кодексу України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На її думку, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд розглянув матеріали справи формально, без її участі.

Вважає, що протокол складений з порушеннями ст. 256 КУпАП, остільки складений за її відсутності, жодних пояснень вона не надавала та сам протокол про скоєне адміністративне правопорушення не підписувала.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справу було розглянуто за відсутністю ОСОБА_1 та матеріали справи не містять відомостей про отримання нею копії оскаржуваного рішення.

За таких обставин, апеляційний суд не вважає строк апеляційного оскарження постанови пропущеним.

Апеляційний суд вважає за необхідне розглядати апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , остільки вона двічі викликалась до суду, отримувала sms повідомлення, але виклики суду нею проігноровано.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною 1 ст. 163-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

На переконання апеляційного суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення повністю підтверджується: відомостями з протоколу № 65/04-36-58-30 від 30.06.2020 року про те, що ОСОБА_1 не подала платіжні доручення до установ банків на перерахування належної до сплати суми узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану за квітень 2020 року згідно податкової декларації з ПДВ від 18.05.2020 № 91093452 по терміну сплати 01.06.2020 року в сумі 1 180 276 грн. (станом на дату перевірки не сплачено), чим порушила п.57.1 ст.57 та п.203.2 ст.203 Податкового Кодексу України. Даний факт також підтверджується актом № 40339/04-36-58-30/03341339 від 30 червня 2020 року про результати перевірки КП Нікопольське виробниче управління водопроводно-каналізаційного господарства, відповідною постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2020 року.

Наведені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, яке виразилося у несплаті узгодженого податкового зобов`язання з ПДВ по декларації з ПДВ за квітень 2020 року згідно податкової декларації з ПДВ від 18.05.2020 № 91093452 з терміном сплати 01.06.2020 року в сумі 1 180 276 грн..

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про необізнаність про складання протоколу, то вони є безпідставними. При цьому, як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 до Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС запрошувалась, однак від підпису протоколу відмовилась, про що було складено відповідний акт.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну,- без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 163-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду В.Д. Коваленко