ЄУН №389/783/20
Провадження №3/389/402/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року м.Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Юхименко Наталія Вікторівна, розглянувши в приміщенні суду матеріали, що надійшли від Знам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Западня Знам`янського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, серія та номер паспорту громадянина України НОМЕР_1 , яка зареєстрована адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , не працює,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №576656 від 27.03.2020 вбачається, що ОСОБА_1 , перетнувши 15.03.2020 року державний кордон Польщі та України, не самоізолювалась та 16.03.2020 приблизно о 10.00 год. відвідувала кладовище в с.Володимирівка та Володимирівську сільську раду, що є порушенням зобов`язання особи яка перетнула державний кордон, передбачене п.5.3 Постанови головного державного санітарного лікаря України МОЗ, тобто вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що вона дійсно 15.03.2020 року повернулася з Польщі в Україну. Про те, що вона повинна самоізолюватись, їй ніхто не роз`яснював і зобов`язання про це вона не надавала. Почувши із ЗМІ про обов`язок самоізолюватись, вона з метою отримання інформації про порядок самоізоляції та визначення місця самоізоляції, прийшла в сільську раду.

Суддя, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справипро адміністративне правопорушення, дійшов до наступного висновку.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма закону є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Статтею 1 вказаного Закону визначено: карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб; самоізоляція - перебування особи, стосовно якої є обґрунтовані підстави щодо ризику інфікування або поширення нею інфекційної хвороби, у визначеному нею місці (приміщенні) з метою дотримання протиепідемічних заходів на основі зобов`язання особи.

Строк самоізоляції становить 14 днів, зокрема для осіб, які здійснили перетин державного кордону або перетин контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї та дали згоду на самоізоляцію з використанням системи через мобільний додаток, з моменту перетину державного кордону або перетину контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Особи, які потребують самоізоляції, зобов`язані постійно перебувати у визначеному ними місці самоізоляції, утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими спільно проживають.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №576656 від 27 березня 2020 року, зазначається, що ОСОБА_1 15.03.2020 року перетнула державний кордон та не самоізолювалася, чим порушила п.5.3 Постанови головного державного санітарного лікаря України МОЗ, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

За змістом ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення передбачено «Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом Міністра МВС України №1376 від 06.11.2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за №1496/27941 (далі Інструкція № 1376).

Згідно з п.9 Розділу ІІ. документування адміністративних правопорушень Інструкції №1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Відповідно до п.15 Розділу ІІ документування адміністративних правопорушень Інструкції №1376, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

До протоколу про адміністративне правопорушення не долучено дані про те, чи роз`яснено та запропоновано ОСОБА_1 необхідність і порядок перебування на самоізоляції, не відібрано від неї згоду на самоізоляцію у визначеному нею місці.

Відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, визнав правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимогст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу, для належного оформлення.

Також у п.12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 за № 11 вказано, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

За таких умов та враховуючи, що фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, є неповними, місце вчинення адміністративного правопорушення не вказано, приходжу до висновку про необхідність повернення адміністративного матеріалу для належного оформлення.

Конституційний Суд України у рішенні №2-рп/2015 від 31.03.2015 роз`яснив, що положення ч. 2 ст. 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, в аспекті конституційного звернення, необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене ч.1 ст.284 цього Кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 241 цього Кодексу, про закриття справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 256, 278 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Повернути до Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.В. Юхименко