ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/16708/20

Пров. №3/766/7495/20

21 грудня 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді: Корольчук Н.В.

за участю:

секретаря: Король М.А.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-40 КУпАП щодо:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсона, на час інкримінованих подій перебував на посаді голови Херсонської міської ради, проживає за адресою: АДРЕСА_1 -

встановив:

В протоколі від 15.10.2020 року, складеному стосовно ОСОБА_1 , зазначено, що він, перебуваючи на посаді голови Херсонської міської ради, в строк до 08 жовтня 2020 року не виконав законну вимогу представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, що була направлена листом №27366.4/К-15384.3/20/47 від 29 вересня 2020 року щодо забезпечення відновлення порушених прав громадянки України ОСОБА_2 з вимогою зареєструвати її місце проживання, з врахуванням того, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 197 Кодексу України про адміністративні правопорушення, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 188-40 КУПАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки. Подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, вказавши, крім іншого, що лист Регіонального представника Уповноваженого не можна ідентифікувати як подання, оскільки він не містить навіть такої назви, а отже не є актом реагування Уповноваженого, обов`язковим для виконання (п. 3-1, ч. 1 ст. 13, ч. 1, 3 ст. 15 ЗУ «Про уповноваженого Верховної Ради України з прав людини»).

Наведене, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи, які були досліджені у судовому засіданні:

- копія звернення ОСОБА_2 до Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в АР Крим та м. Севастополі від 17.09.2020 року;

- копія листа завідувача Сектору регіонального представництва в АР Крим та м. Севастополі на адресу голови ХМР Миколаєнко В.В. №264512.4/К-15384.3/20/47 від 21.09.2020 року щодо надання відповіді про обставини звернення ОСОБА_2 до Відділу реєстрації фізичних осіб Херсонської міської ради з метою реєстрації місця проживання у гуртожитку Херсонського державного університету та дій, вчинених працівником цього Відділу під час звернення та розгляду її документів;

- копія відповіді Херсонського міського голови Миколаєнка В.В. №8-8135-3/12 від 28.09.2020 року;

- копія листа завідувача Сектору регіонального представництва в АР Крим та м. Севастополі на адресу голови ХМР Миколаєнка В.В. №27366.4/К-15384.3/20/48 від 29.09.2020 року з вимогою у строк до 08 жовтня 2020 року зареєструвати місце проживання ОСОБА_2 за місцем її проживання, з врахуванням того, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 197 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- копія відповіді Херсонського міського голови Миколаєнка В.В. №8-8502-3/12 від 06.10.2020 року;

- копія листа завідувача Сектору регіонального представництва в АР Крим та м. Севастополі №28405.4/К-15384.3/20/48 від 09.10.2020 року на адресу голови ХМР ОСОБА_1 з викликом до Регіонального представництва Уповноваженого ВРУ з прав людини в АР Крим та м. Севастополі для надання пояснень з приводу невиконання вимоги стосовно усунення порушених прав ОСОБА_2 та складання адміністративного протоколу;

- копія відповіді Херсонського міського голови ОСОБА_1 №8-8811-3/12 від 12.10.2020 року;

- копія повторного листа завідувача Сектору регіонального представництва в АР Крим та м. Севастополі №28518.4/К-15384.3/20/47 від 12.10.2020 року на адресу голови ХМР ОСОБА_1 з викликом до Регіонального представництва Уповноваженого ВРУ з прав людини в АР Крим та м. Севастополі для надання пояснень з приводу невиконання вимоги стосовно усунення порушених прав ОСОБА_2 та складання адміністративного протоколу;

- копія відповіді Херсонського міського голови ОСОБА_1 №8-8812-3/12 від 15.10.2020 року;

- копія постанови Херсонської міської виборчої комісії №106 від 16.11.2015 року про визнання обраним Херсонським міським головою ОСОБА_1 ;

- наказ Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 06.05.2019 року №311/к про призначення ОСОБА_3 на посаду завідувача Сектору регіонального представництва в АР Крим та м. Севастополі;

- доручення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 21.12.2019 року №513/д на ім`я ОСОБА_3 , дійсне до 31.12.2020 року.

Допитаний у судовому засіданні з приводу поданих ОСОБА_1 заперечень, зокрема з приводу форми, у якій вимога про усунення порушених прав ОСОБА_2 була направлена на адресу Херсонського міського голови, у якості свідка завідувач Сектору регіонального представництва в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 пояснив, що його лист - вимога витікає з положень ст. 22 ЗУ «Про уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», а відтак є законним, як і складений стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, подання це форма реагування Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а не регіонального представника.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , вказаних у складеному стосовно нього протоколі, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-40 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статті 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідальність за статтею 188-40 КУпАП настає у разі невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Пунктом 11 частини 1 статті 13 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» встановлено, що уповноважений має право направляти у відповідні органи акти реагування Уповноваженого у разі виявлення порушень прав і свобод людини і громадянина для вжиття цими органами заходів.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» визначено, що актами реагування Уповноваженого щодо порушень положень Конституції України, законів України, міжнародних договорів України стосовно прав і свобод людини і громадянина є конституційне подання Уповноваженого та подання Уповноваженого до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 3 статті 15 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» подання Уповноваженого - акт, який вноситься Уповноваженим до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, їх посадовим і службовим особам для вжиття відповідних заходів у місячний строк щодо усунення виявлених порушень прав і свобод людини і громадянина.

Судовим розглядом встановлено, що 18.09.2020 року гр. ОСОБА_2 звернулася до Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в АР Крим та м. Севастополі з заявою про порушення Херсонською міською радою її права на реєстрацію місця проживання (а.с. 9).

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 29.09.2020 року завідувачем Сектору регіонального представництва в АР Крим та м. Севастополі Каракаш Ф.І. на адресу голови ХМР ОСОБА_1 був направлений лист з вимогою зареєструвати місце проживання ОСОБА_2 за місцем її проживання, з врахуванням того, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 197 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Встановлено термін виконання цієї вимоги до 08 жовтня 2020 року (а.с. 14-15).

У відповідь на вказаний лист за підписом Херсонського міського голови ОСОБА_1 була надана відповідь листом №8-8502-3/12 від 06.10.2020 року, з якої вбачається, що, не погоджуючись з надісланим вказаним листом- вимогою, Херсонський міський голова повідомив про факт звернення безпосередньо до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини за роз`ясненням положень законодавства, яке стосується вирішення питання реєстрації місця проживання гр. ОСОБА_2 , вбачаючи потребу в його удосконаленні (а.с. 16).

У статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як було зазначено вище, Законом України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» визначено, що актами реагування Уповноваженого щодо порушень положень Конституції України, законів України, міжнародних договорів України стосовно прав і свобод людини і громадянина є, зокрема, подання Уповноваженого до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових і службових осіб.

Зміст доручення Уповноваженого ВРУ з прав людини від 21.12.2019 року №513/д на ім`я ОСОБА_3 , яке міститься в матеріалах справи, відповідає наведеним положенням та у ньому зазначено, що регіональний представник наділений повноваженнями, в тому числі, порушувати перед керівниками державних органів та органів місцевого самоврядування, громадських об`єднань, підприємств, організацій, установ незалежно від форм власності питання про виконання актів реагування Уповноваженого в установлені строки.

Проте, як свідчать матеріали справи, завідувач Сектору регіонального представництва в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 порушив питання перед Херсонським міським головою ОСОБА_1 про усунення порушених прав ОСОБА_2 не у спосіб визначений законом листом, а не у формі подання, як того вимагає закон, який, з огляду на наведене вище, не може бути розцінений як такий, що відповідає вимогам закону та підлягає безумовному виконанню.

При цьому суд зазначає, що пояснення завідувача Сектору регіонального представництва в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 , надані в судовому засідання на обґрунтовування законності вимоги, направленої на адресу Херсонського міського голови, з посиланням на положеннями ст. 22 ЗУ «Про уповноваженого з прав людини», висновків суду не спростовують як такі, що не узгоджуються з цими положеннями, оскільки у ст. 22 вказаного Закону врегульоване питання співпраці органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових та службових осіб, до яких звернувся Уповноважений, і подання йому необхідної допомоги, а також зазначено про можливість притягнення до відповідальності за відмову від такої співпраці, а також умисне приховування або надання неправдивих даних, будь-яке незаконне втручання в діяльність Уповноваженого з метою протидії, тоді як спосіб реагування Уповноваженого на виявлені ним порушення прав і свобод людини і громадянина чітко визначений іншою статтею цього Закону, а саме ст. 15 - шляхом внесення подання до відповідних органів з цих питань для вжиття відповідних заходів у місячний строк щодо усунення виявлених порушень.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-40 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 обставини інкримінованого йому правопорушення не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251, 280, 284 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 188-40 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

СуддяН.В. Корольчук