ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2020 Справа №607/20543/20

провадження №3/607/7499/2020

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , місце роботи: Тернопільська обласна психоневрологічна лікарня, Постановою ТВП ГУНП в ТО від 09.11.2020 р. притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.182 КУпАП,-

за ч.2 ст.182 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського міськрайонного суду від Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.182 КУпАП (судова справа №159/20543/20, провадження №3/607/7499/2020), ч.2 ст.182 КУпАП (судова справа №159/20546/20, провадження №3/607/7501/2020).

Вказані матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2020р., протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.11.2020р. передано на розгляд судді Ломакіну В.Є.

Приймаючи до уваги той факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.182 КУпАП вважаю, що відповідно ст.36 КУпАП, вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти номер справи №607/20543/20 (провадження №3/607/7499/2020).

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 19.11.2020 р. серії ВАБ №057490 вбачається, що 06 листопада 2020 року близько 03 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 вчинила шум, внаслідок чого перешкоджала відпочинку гр. ОСОБА_2 , порушуючи своїми діями вимоги Закону України Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.182 КУпАП, як порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 19.11.2020 р. серії ВАБ №057489 вбачається, що 09 листопада 2020 року близько 02 год. 10 хв. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 вчинила шум, внаслідок чого перешкоджала відпочинку гр. ОСОБА_2 , порушуючи своїми діями вимоги Закону України Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.182 КУпАП, як порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення яке їй інкримінується не визнала, пояснила, що у зазначений у протоколах нічний час режиму тиші не порушувала. В нічний час нею двічі здійснювалися виклики швидкої допомоги.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши протокол та матеріали, додані до нього, вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.2 ст. 182 КУпАП з наступних правових підстав.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст.182 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення .

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2, ч.3 ст.24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров`я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов`язані:- здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи щодо попередження утворення та зниження шуму до рівнів, установлених санітарними нормами; - забезпечувати під час роботи закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, культури, при проведенні концертів, дискотек, масових святкових і розважальних заходів тощо рівні звучання звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів у приміщеннях і на відкритих площадках, а також рівні шуму в прилеглих до них жилих і громадських будівлях, що не перевищують рівнів, установлених санітарними нормами; - вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в таких приміщеннях і на таких територіях (захищені об`єкти):1) жилих будинків і прибудинкових територіях. Шум на захищених об`єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби.У нічний час, із двадцять другої до восьмої години на захищених об`єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів.

Відповідно до п.4 ч.5ст.24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», передбачені частинами другою, третьою та четвертою цієї статті вимоги щодо додержання тиші та обмежень певних видів діяльності, що супроводжуються шумом, не поширюються на випадки:4) надання невідкладної допомоги, попередження або припинення правопорушень.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182КУпАП складає: об`єкт, яким виступають суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку; об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у дії, порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення; суб`єкт даного адміністративного правопорушення громадяни та посадові особи, а суб`єктивна сторона виражається у формі умисної вини та необережності.

Як вбачається з матеріалів даної справи факт порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, а саме порушення тиші у нічний час підтверджується тільки заявами ОСОБА_2 .

Крім того, матеріали справи не містять фактичних даних, які б підтверджували сам факт вчинення шуму в нічний час, а протокол про адміністративне правопорушення лише кореспондує заяву ОСОБА_2 . За таких умов неможливо встановити наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме вчинення дій чи бездіяльності, які б порушували тишу в нічний час.

Крім того, кваліфікуючою ознакою правопорушення передбаченого ч.2 ст.182 КУпАП є вчинення діяння передбачене ч.1 ст.182 КУпАП особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

А також вказаною диспозицією статті передбачається відповідальність за діяння у формі- порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано вчинення шуму в приміщенні власної квартири, внаслідок чого перешкоджала відпочинку гр. ОСОБА_2 , порушуючи своїми діями вимоги Закону України Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» .

Проте, у протоколах про адміністративне правопорушення, фабула правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , всупереч вимог ч.2 ст.182 КУпАП, не містить вказаної вище кваліфікуючої ознаки даного правопорушення.

Суд наголошує на тому, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності . Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом , тому кваліфікація дій правопорушника за ч.2 ст.182 КУпАП без кваліфікуючих ознак частини другої є грубим порушенням вимог закону.

Протокол, є актом обвинувачення й повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

На підставі відповідної практики ЄСПЛ можна зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст. 6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Вищевказаний принцип знайшов відображення і в рішеннях Європейського Суду з прав людини («Капо проти Бельгії», 42914/98, 13.01.2005року, «Радіо Франс проти Франції», 53984/00, 30.03.2004 року…) за якими прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі пункту 2 статті 6, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Разом із тим, у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП, закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 182 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити в зв`язку із відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 9, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.182 КУпАП(судова справа №607/20546/20; провадження №3/607/7501/2020) та справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.182 КУпАП(судова справа №607/20543/20; провадження №3/607/7499/2020) в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам номер №607/20543/20 (провадження №3/607/7499/2020).

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 182 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяВ. Є. Ломакін