ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/439/20Головуючий у 1-й інстанції Гуменний П.П.
Провадження № 33/817/107/20 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. з участю захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 . Сампари Н.М . , розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , такого, що не працює,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв"язку з відмовою останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією постановою також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. в користь держави.

Згідно з постановою суду 03 січня 2020 року близько 12 год. 35 хв. ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки "Ford Kuga" н.з. НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул.Л. Курбаса, 2 з ознаками алкогольного сп"яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатора "Alkotest Drager" 6820 №ARHJ - 0295 (повірка дійсна до 30 жовтня 2020 року) та проведення такого огляду у найближчому медичному закладі відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в категоричній формі, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду як незаконну та прийняту з порушенням вимог КУпАП скасувати, закривши провадження у даній справі у зв"язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, оскільки, як зазначає апелянт, будь-які докази того, що він керував транспортним засобом, в матеріалах справи відсутні, а показання свідка не можуть бути належним доказом його вини та основою для притягнення його до адміністративної відповідальності, тому підстав пропонувати йому проходити огляд на стан алкогольного сп"яніння у працівників поліції не було.

Також вказує, що сам факт визнання ним вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб"єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Зазначає, що він визнав факт свого перебування в стані алкогольного сп"яніння, однак не визнав того, що керував транспортним засобом.

Окрім того вказує, що в порушення п.5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, його не проінформували щодо порядку застосування спеціального технічного засобу, а також не пред"явили сертифікат та свідоцтво відповідності приладу, яким він повинен був проходити огляд на стан алкогольного сп"яніння.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у ній докази, заслухавши пояснення захисника Сампари Н.М., яка просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін, виходячи з наступних підстав.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з"явився, однак його захисник Сампара Н.М. заявила, що ОСОБА_1 не заперечує щодо розгляду справи у його відсутності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема електронного рапорту, 3 січня 2020 о 12:35 до ТВП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що в м.Тернополі по вул.Леся Курбаса водій автомобіля марки «ФОРД» н.з. НОМЕР_2 на іноземній реєстрації в стані алкогольного сп`яніння пішов в напрямку магазину «Джерело».

Прибувши за вказаною адресою, працівники поліції зазначений автомобіль не виявили, однак виявили його під час обстеження вул. Л. Курбаса, 2, яким керував водій ОСОБА_1 .

Під час спілкування з водієм працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп"яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та порушення мови, у зв"язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці зупинки та в медичному закладі, від чого ОСОБА_1 категорично відмовився в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В подальшому працівниками поліції відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №260752 за ч.1 ст.130 КУпАП.

До даного протоколу були долучені письмові пояснення вказаних свідків, згідно з якими 03 січня 2020 року о 13 год. 30 хв. вони були свідками того, як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу Алкотест "Драгер" та в медичному закладі, на що останній категорично відмовився.

Окрім того, в матеріалах справи містяться також і письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких він 03 січня 2020 року о 13 год. керував транспортним засобом Ford Kuga н.з. НОМЕР_1 по вул. Л. Курбаса, де перед тим вживав спиртні напої.

Ці пояснення свідків, письмові пояснення ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення та інші докази, наявні в матеріалах справи, підставно судом першої інстанції були покладені в основу рішення, оскільки вони є об"єктивними і такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а також підтверджуються відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

При цьому місцевий суд, як вбачається з оскаржуваної постанови, безпосередньо в судовому засіданні допитав свідка ОСОБА_5 , який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань, пояснив, що 3 січня 2020 року близько 12 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Леся Курбаса побачив водія автомобіля «Ford Kuga» номерний знак « НОМЕР_1 » в стані алкогольного сп`яніння, повідомив про це на лінію 102. При цьому останній пішов в напрямку магазину «Джерело», де придбав алкогольні напої, вживав їх, після чого сів за кермо вказаного автомобіля та продовжив керування ним, однак був зупинений працівниками поліції, якими у його присутності та у присутності ще одного свідка водієві транспортного засобу «Ford Kuga» номерний знак « НОМЕР_1 » було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alсotest Drager», на що водій відмовився в категоричній формі, також водієві було запропоновано проїхати до медичного закладу для огляду, на що водій теж відмовився.

Як зазначив у своїй постанові від 27 червня 2019 року Верховний Суд у справі №560/751/17, пояснення свідків не є належними доказами правомірності притягнення до адмінвідповідальності, якщо їх не допитували в судовому засіданні. Оскільки свідок ОСОБА_5 був безпосередньо допитаний в судовому засіданні, а також попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, піддавати сумніву його показання у суду апеляційної підстав немає.

Окрім того, будь-яких даних, які б свідчили про упередженість вказаного вище свідка в матеріалах справи немає, як і немає підстав вважати, що свідок ОСОБА_5 , викликаючи працівників поліції у зв"язку з виявленим правопорушенням, мав на меті умисно, з особистих спонукань, надавати працівникам поліції, а в подальшому і суду завідомо неправдиві пояснення задля притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_5 є сусідами і знаходяться в неприязних стосунках, не відповідає дійсності, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, правопорушник ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 , а свідок ОСОБА_5 по вул. Л. Курбаса , 2 / 139 в м. Тернополі, тобто в різних районах міста.

При цьому доводи захисника про те, що вул. Л. Українки, 12/25 м. Тернополя є лише місцем реєстрації останнього, є необґрунтованими, оскільки повістка про час та місце розгляду справи апеляційним судом надсилалась саме за вищевказаною адресою, яку ОСОБА_1 і отримав, власноруч розписавшись у ній, а тому вважаю, що такі доводи захисника є надуманими та спрямовані на уникнення її підзахисним адміністративної відповідальності.

Більше того, сам правопорушник ні в своїх поясненнях, ні в апеляційній скарзі не зазначав про те, що вони зі свідком ОСОБА_5 є сусідами, які знаходяться в неприязних стосунках, а навіть знайомі.

Що стосується доводів в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не пред"явили йому сертифікат та свідоцтво відповідності приладу, за допомогою якого він мав проходити огляд на стан алкогольного сп"яніння, а також не проінформували його щодо порядку його використання, то вони на увагу не заслуговують, оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити огляд як на місці зупинки, так і в медичному закладі. При цьому в матеріалах справи міститься свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки до цього приладу, яке дійсне до 30 жовтня 2020 року.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду обставин, які би підтверджували доводи апеляційної скарги і спростовували висновки суду першої інстанції, не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Тернопільського міськрайсуду Тернопільської обл. від 26 лютого 2020 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя