Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.12.2020 р. смт. Ярмолинці

Суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області Соловйов А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 06.12.2011 р. Ярмолинецьким РВ УМВСУ в Хмельницькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , не працевлаштованого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

19.08.2020 р. о 21:30 год. на автодорозі Н-03 Житомир-Чернівці 210 км+300 м. встановлено, що ОСОБА_1 передано керування автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_3 водієві ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «г» ПДР.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Ствердив, що власником автомобіля Volkswagen Passat є його брат ОСОБА_3 , який у лютому 2020 р. придбав цей автомобіль на іноземній реєстрації, ввезений громадянином Республіки Білорусь. Літом 2020 р. ОСОБА_3 поїхав на заробітки в РП, залишивши автомобіль відчинений із ключами всередині на подвір`ї сім`ї ОСОБА_1 в с. Сутківці. Декілька разів ОСОБА_1 їздив даним автомобілем на роботу в Ярмолинецький ВП ГУНП в Хмельницькій області, однак, отримавши зауваження начальника ВП перестав його використовувати. 19.08.2020 р. його знайомий ОСОБА_2 подзвонив його брату в РП та отримав усний дозвіл взяти автомобіль, щоб поїхати ним на риболовлю. ОСОБА_3 дозволив, тоді ОСОБА_2 прийшов до дому до ОСОБА_1 сів за кермо і вони разом поїхали рибалити. При цьому, обоє вони перебували у стані алкогольного сп`яніння, коли не впоравшись із керуванням ОСОБА_2 допустив з`їзд автомобіля в кювет.

Додатково захисник Круця В.П. звертає увагу на неточне визначення у протоколі часу і місця передачі права керування транспортного засобу особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння (оскільки такими зазначені час та місце скоєння ДТП, а не передачі права керування), відсутність ознак складу адміністративного правопорушення у тому випадку, коли одна особа, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння передає право керування іншій особі, яка теж перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 ствердив, що він є братом по матері ОСОБА_1 та дійсно придбав автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_3 в лютому 2020 р. за 1800 дол. США, однак, жодних документів на продаж він не оформляв. Автомобіль він залишив на подвір`ї ОСОБА_1 в с. Сутківці, дозволяв ним йому користуватись. В серпні 2020 р., коли він перебував на заробітках в РП, до нього подзвонив ОСОБА_2 та попросив взяти автомобіль і ОСОБА_3 йому дозволив. При цьому ствердив, що пред`явити телефон із записом про отриманий телефонний дзвінок з України він не може, оскільки телефонний апарат у нього вже інший, а той телефонний апарат він здав у ломбард в м. Хмельницький. Квитанцію про здачу у ломбард мобільного телефону пред`явити він також не може.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що 19.08.2020 р. він запропонував ОСОБА_1 поїхати на рибалку в с. Боднарівку. Після роботи близько 15:00 16:00 год. на автомобілі ВАЗ 21099 (реєстраційний номер він не пам`ятає) до нього додому приїхав ОСОБА_1 а потім цим же автомобілем ОСОБА_1 поїхав до себе додому. Для чого ОСОБА_1 приїжджав, а згодом поїхав не пригадує. Взявши рибальське приладдя ОСОБА_2 пішки пішов на подвір`я ОСОБА_1 та по дорозі зателефонував брату ОСОБА_1 ОСОБА_3 , який у той час перебував у РП і запитав дозволу взяти його автомобіль Volkswagen Passat на іноземній реєстрації, який стояв відчиненим на подвір`ї у ОСОБА_1 .. Отримавши дозвіл ОСОБА_3 , ОСОБА_2 сів за кермо автомобіля, ОСОБА_1 сів на пасажирське сидіння і вони поїхали рибалити. Після риболовлі вони обоє вживали алкогольні напої і на зворотній дорозі ОСОБА_2 не впорався із керуванням та скоїв ДТП. Пояснити, чому вони не використали автомобіль ВАЗ 21099, чому він звернувся за дозволом використати відчинений автомобіль не у ОСОБА_1 , а у ОСОБА_3 , або чому про такий дозвіл у брата не запитав сам ОСОБА_1 свідок не пояснив. Ствердив, що не може пред`явити мобільний телефон із записом про здійснений телефонний дзвінок на територію РП, оскільки внаслідок ДТП його телефон був розбитий.

Однак, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом та долученими до нього матеріалами, зокрема, висновком КНП «ХОЗзНПД» ХОР від 20.08.2020 р. щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 , висновком службового розслідування №120/2020 р. від 09.09.2020 р. та долученими до нього матеріалами, у т.ч. поясненнями ОСОБА_2 від 20.08.2020 р., постановами Ярмолинецького районного суду від 23.10.2020 р. у справі №689/1598/20, від 01.10.2020 р. у справі 689/1749/20 де ОСОБА_2 визнавав свою вину за аналогічних обставин, які зазначені у матеріалах протоколу від 18.09.2020 р. ДПР18№415093.

Покази свідків суд оцінює критично як такі, що суперечать матеріалам справи та іншим доказам, оціненим в сукупності, є нелогічними за змістом.

Матеріалами справи та показами ОСОБА_1 підтверджується, що йому було дозволено фактичним власником ОСОБА_3 використовувати транспортний засіб і він ним фактично користувався (приїжджав на роботу) та мав вільний доступ до нього, оскільки автомобіль знаходився на території його домоволодіння, був відчиненим, а в середині знаходились ключі та документи на нього. За таких обставин була відсутня як фактична потреба у ОСОБА_2 звертатись за дозволом використати автомобіль не до особи, у розпорядженні якої був автомобіль, а до особи, яка знаходилась поза межами України, так і переконливе підтвердження здійснення такого телефонного дзвінка.

Крім того, з машинописних (прочитаних, підтверджених та підписаних) пояснень ОСОБА_2 від 20.08.2020 р. вбачається, що 19.08.2020 р. ОСОБА_1 приїхав до нього автомобілем Volkswagen Passat сірого кольору на литовській реєстрації, посадив ОСОБА_2 на переднє пасажирське сидіння та повіз у с. Слобідка на ставок, де вони спільно вживали алкогольні напої, після чого ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом ОСОБА_2 .. Далі, з власноручних пояснень ОСОБА_2 від 20.08.2020 р. вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував, щоб ОСОБА_2 сів за кермо його автомобіля, хоча він знав, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та не має при собі посвідчення водія.

Посилання захисника на відсутність ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у випадку передачі права керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння особою, яка теж перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не відповідає змісту зазначеної норми. Суд розцінює як таке, що носить формальний характер, і твердження щодо помилковості зазначення у протоколі часу та місця передачі права керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Так, протокол містить зазначення часу та місця виявлення цього факту працівниками поліції, а конкретне місце і час передачі права керування транспортним засобом не має істотного значення для правової кваліфікації правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В той же час, матеріали справи про адміністративне правопорушення, вчинене 19.08.2020 р., надійшли до Ярмолинецького районного суду на підставі постанови Хмельницького міськрайонного суду від 05.11.2020 р. у справі №686/23722/20 лише 13.11.2020 р..

Згідно із ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у ч. ч. 3, 4 цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що з дати вчинення адмінправопорушення минуло понад три місяці, а справа не була розглянута у вказаний строк не зважаючи на вжиті судом заходи, сплив строк, протягом якого може бути накладено стягнення. Тому провадження в адміністративній справі підлягає закриттю.

Враховуючи характер наведеного, керуючись ст. ст. 38, 283, 284, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі закрити в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Хмельницького Апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.В. Соловйов