ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2020 року смт. Мангуш

Суддя Першотравневого районного суду Донецької області Чудопалова С.В., за участю секретаря судового засідання Попової І.К., особи, відносно якої складено протокол, - ОСОБА_1 , представника потерпілого адвоката Ангеловського Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

02.08.2019 до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 012711 від 17.07.2019, згідно якого водій ОСОБА_1 17.07.2019 о 18-30 годині по вул. Безуха біля будинку 26 в с. Білосарайська Коса Мангушського р-ну Донецької області, керуючи автомобілем ВАЗ, д/н НОМЕР_1 , при об`їзді перешкоди виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем КІА, д/н НОМЕР_2 , чим порушив п. 13.3 ПДР України, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав, та пояснив, що він здійснював об`їзд автобуса, який не здійснював рух, виїхавши на смугу зустрічного руху, де в цей час зі сторони узбіччя, з другорядної дороги, почав рух автомобіль КІА, який здійснив зіткнення з його автомобілем, внаслідок чого його автомобіль отримав механічні пошкодження задньої лівої двері. Пояснив, що на узбіччя він не виїжджав, а зіткнення відбулося саме на проїжджій частині, на смузі зустрічного руху автомобілей і він не міг спричинити такі механічні пошкодження своєму автомобілю, а що саме в його авто в`їхав автомобіль КІА. Просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Ангеловський Л.М. в судовому засіданні пояснив, що згідно наданих йому ОСОБА_2 пояснень, останній 17.07.2019 при під`їзді до воріт пансіонату, звідки він виїжджав на вул. Безуха, які були зачинені, водій зупинився, вийшов з машини, відкрив ворота, виїхав за них, не доїхавши до проїжджої частини 0,5 метри, зупинився, закрив ворота, простояв не менше 5 секунд, після чого в його автомобіль врізався автомобіль ВАЗ, під керуванням ОСОБА_1 , з метою уникнення удару з автобусом, який перебував на правій стороні дороги та вже почав рух, прийняв положення вліво та вдарив автомобіль КІА під керуванням ОСОБА_2 , за межами проїжджої частини на 0,5 метри. Зазначив, що саме водій ОСОБА_1 вдарив автомобіль КІА. Просив суд закрити проваджєення у справі на підставі ст. 38 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення ОСОБА_1 до адміністратвиної відповідальності із встановленням його вини у даній ДТП.

Так, згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, представника потерпілого адвоката Ангеловського Л.Г, приходжу до наступних висновків.

Так, постановою суду від 15.10.2019 за клопотанням ОСОБА_1 по справі було призначено судову автотехнічну експертизу, згідно висновку якої № 5538-5542 від 23.03.2020 експертом Луганського відділення ДНДІСЕ було надано аналіз вихідних даних згідно поставлених запитань, а саме:

1.Як в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, мали діяти водій автомобіля ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та водій автомобіля КІА, державний номер НОМЕР_2 , для забезпечення безпеки дорожнього руху?

2.Чи наявні в діях водія автомобіля ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та водія автомобіля КІА, державний номр НОМЕР_2 , невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України та чи знаходяться вони в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди?

3.Чи мав водій автомобіля ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 можливість уникнути зіткнення з автомобілем КІА, державний номр НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .?

4.Чи мав водій автомобіля КІА, державний номр НОМЕР_2 , ОСОБА_2 можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .?

5.Дії кого з водіїв знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди?

Так, на запитаня № 1 за версією водія автомобіля КІА ОСОБА_2 експертом було надано висновок, що приймаючи до уваги встановлені обставини, а також вищенаведене, в даній дорожній обстановці нормативні (належні) дії водія автомобіля ВАЗ 2105 ОСОБА_1 регламентувалися вимогами п. 13.3 Правил дорожнього руху України. Відповідно до вимог зазначеного вище пункту, водій ОСОБА_1 повинен був залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, дотримуватися безпечного інтервалу. Настання події (зіткнення з автомобілем ВАЗ 2105) діями водія автомобіля КІА ОСОБА_2 не визначалася.

На запитаня № 2 за версією водія автомобіля КІА ОСОБА_2 експертом було надано висновок, що в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ВАЗ 2105 ОСОБА_1 , що не відповідали вимогам п.13.3 Правил дорожнього руху України, перебували в причинному зв`язку з виникненням аварійної ситуації і настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля КІА ОСОБА_2 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, були умовою створення аварійної обстановки або перебували в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається.

На запитаня № 3 за версією водія автомобіля КІА ОСОБА_2 експертом було надано висновок, що в умовах даної події, водій автомобіля ВАЗ 2105 ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді шляхом належного виконання з його боку вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху України.

На запитаня № 4 за версією водія автомобіля КІА ОСОБА_2 експертом було надано висновок, що в умовах місця події і при заданих вихідних даних у водія автомобіля КІА ОСОБА_2 була відсутня технічна можливість запобігти зіткненню з автомобілем ВАЗ 2105.

На запитаня № 5 за версією водія автомобіля КІА ОСОБА_2 експертом було надано висновок, що в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ВАЗ 2105 ОСОБА_1 , що не відповідали вимогам п.13.3 Правил дорожнього руху України, перебували в причинному зв`язку з виникненням аварійної ситуації і настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля КІА ОСОБА_2 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, були умовою створення аварійної обстановки або перебували в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається.

На запитаня № 1 за версією водія автомобіля ВАЗ 2105 ОСОБА_1 було надано висновок, що в даній дорожній обстановці нормативні (належні) дії водія автомобіля ВАЗ 2105 ОСОБА_1 регламентувалися вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Відповідно до вимог пункту 12.3., в момент виникнення небезпеки для руху (в момент виявлення автомобіля КІА, що рухається у бік проїзної частини) ОСОБА_1 повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. В даній дорожній обстановці нормативні (належні) дії водія автомобіля КІА ОСОБА_2 регламентувалися вимогами п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України. Відповідно до вимог зазначених вище пунктів, водій ОСОБА_2 , виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, повинен був перед проїзною частиною дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по ній, і перед початком руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху.

На запитаня № 2 за версією водія автомобіля ВАЗ 2105 ОСОБА_1 експертом було надано висновок, що в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ 2105 ОСОБА_1 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, були умовою створення аварійної обстановки або перебували в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля КІА ОСОБА_2 , що не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, перебували в причинному зв`язку з виникненням аварійної ситуації і настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

На запитаня № 3 за версією водія автомобіля ВАЗ 2105 ОСОБА_1 експертом було надано висновок, що в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди і при заданих вихідних даних, водій автомобіля ВАЗ 2105 ОСОБА_1 не мав технічної можливості запобігти події шляхом гальмування, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

На запитаня № 4 за версією водія автомобіля ВАЗ 2105 ОСОБА_1 експертом було надано висновок, що в умовах даної події, водій автомобіля КІА ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді шляхом належного виконання з його боку вимог п.п. 10.1, 10.2. Правил дорожнього руху України.

На запитаня № 5 за версією водія автомобіля ВАЗ 2105 ОСОБА_1 експертом було надано висновок, що в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ 2105 ОСОБА_1 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, були умовою створення аварійної обстановки або перебували в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля КІА ОСОБА_2 , що не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, перебували в причинному зв`язку з виникненням аварійної ситуації і настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, у даному висновку експерта експертом було звернуто увагу та вказано примітку, згідно якої експерт вважає за необхідне викласти у висновку експертизи виявлені в ході її проведення відомості, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання, а саме той факт, що версія механізму розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди водія автомобіля КІА ОСОБА_2 викликає сумніви, з технічної точки зору (мотиви якої викладені у дослідницькій частині).

Отже, враховуючи вищезазначене, та зважаючи на те, що інший учасник ДТП ОСОБА_2 жодного разу в судове засідання не з`явився, а в його інтересах діяв захисник адвокат Ангеловський Л.М., який не був присутній на місці вчинення ДТП, а лише надавав пояснення, складені зі слів ОСОБА_2 , враховуючи що і експерт у своєму висновку звернув увагу на те, що його версія механізму розвитку даної ДТП викликає сумніви, тому суд вважає спроможною і такою, що заслуговує на увагу, саме версію механізму розвитку ДТП, викладену водієм автомобіля ВАЗ 2105 ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: ... юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64). У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv/the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroglu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останнього за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 124, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова маже бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.В. Чудопалова