Справа № 428/3887/20
Провадження № 33/810/91/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Сєвєродонецьк Луганської області

Луганський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді - Савича Ю.М.

Секретаря - Василович Г.Ю.

Особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника адвоката - Хорольського І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні , в залі апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на

постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 травня 2020 року , якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді семи діб адміністративного арешту.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420 гривні 40 копійок.

В постанові зазначено, що 22.04.2020 року об 21-00 годині ОСОБА_1 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , насильство в сім`ї психологічного характеру, а саме : виражався в її адресу нецензурною лайкою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 свою вину не визнає, вважає постанову Сєвєродонецького міського суду від 12.05.2020 року незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що документи, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: копія письмових пояснень ОСОБА_1 , копія заяви ОСОБА_3 копія письмового пояснення ОСОБА_3 , копія довідки огляду лікарем ВНЦЕМД ОСОБА_2 , копія паспорта та довідки про внесення відомостей до Єдиного Державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , рапорт щодо обставин викладених в протоколі не завірені належним чином, а деякі з них є нечіткі з нерозбірливим текстом.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази скоєння ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та просить скасувати постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12.05.2020 року та закрити провадження по справі на підставі п.1.ч.1. ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 апеляційному суду пояснив, що підтримує свою апеляційну скаргу, визнав, що він кричав на свою малолітню доньку, оскільки вона не зробила уроки та не прибрала в квартирі, вважає себе невинуватим, тілесні ушкодження донька отримала не від його дій, її він любить, нецензурною лайкою не виражався , кров з вуха у доньки пішла не від того, що він на неї сильно кричав, а тому, що її подряпала їх кішка, умислу на завдання доньці тілесних ушкоджень у нього не було.

Свідок ОСОБА_3 апеляційному суду дала пояснення, які тотожні поясненням, наданих нею працівникам поліції , що її чоловік ОСОБА_1 схватив їх спільну доньку за шию, сильно кричав їй на вухо, штовхнув , в результаті чого вона впала та ударилась об кут меблів, не могла встати, вона викликала «швидку допомогу», лікарі констатували у доньки сильний забій хребта. Від його сильного крику у доньки з вуха пішла кров. Прояви агресії у чоловіка спостерігаються не перший раз . З рішенням суду першої інстанції вона погоджується.

Апелянт ОСОБА_1 та його захисник адвокат Хорольський І.В. заявили клопотання про допит в апеляційній інстанції малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак відмовлено в його задоволенні, оскільки апеляційний суд вважає, що апеляційний розгляд можливо закінчити на підставі доказів, досліджених судом , перевірених апеляційним судом та з тим, щоб не травмувати малолітню потерпілу. Окрім того, в апеляційному суді допитана ОСОБА_3 - мати малолітньої потерпілої, яка по Закону одночасно являється її законним представником.

Вислухавши ОСОБА_1 , його захисника адвоката, які підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного висновку .

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції адміністративну справу розглянуто у відповідності до вимог ст.ст. 245, 279, 280 КУпАП.

Постанова суду відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП.

При розгляді справи суд правильно оцінив докази, що містяться у справі і обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 133984 від 07.05.2020 року, складеного в присутності ОСОБА_1 , в якому він власноручно зазначив, що з ним згоден, бере на себе зобов`язання більше не порушувати Закон, копією письмових пояснень ОСОБА_1 , із яких вбачається, що у нього з донькою виник словесний конфлікт з приводу того, що вона не хотіла прибирати в квартирі та не вчила шкільне домашнє завдання, та те , що він її не штовхав; копією заяви ОСОБА_3 , яка власноручно пояснила, що її чоловік ОСОБА_1 завдав тілесні ушкодження їх малолітній доньці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , просила провести профілактичну бесіду з її чоловіком ОСОБА_1 ; копією письмових пояснень ОСОБА_3 , в яких вона пояснила, що її чоловік кричав на їх малолітню доньку ОСОБА_6 , через те, що вона не робила шкільне домашнє завдання, та штовхнув її в сторону стола, в результаті чого донька вдарилася спиною та не могла підвестись, тому вона викликала швидку медичну допомогу, прояви агресії у чоловіка відбуваються не перший раз; копією довідки огляду лікарем ВНЦЕМД ОСОБА_2 , згідно якої встановлено діагноз: «Забій поперекового відділу хребта»; копією паспорта та довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 ; копією свідоцтва про народження малолітньої ОСОБА_2 ; рапортом, щодо обставин викладених у протоколі.

Вказані докази узгоджуються між собою, ставити їх під сумнів не має ніяких підстав, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги , що всі сумніви щодо доведеності вини обвинувачення тлумачаться на користь ОСОБА_1 та що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, з посиланням на ст.62 Конституції та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини, не приймаються до уваги, оскільки у апеляційного суду відсутні будь які сумніви , що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство стосовно своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується не припущеннями, а конкретними доказами, на які посилається в своїй постанові суд першої інстанції, обґрунтовуючи провину правопорушника.

Вважаю, що судом першої інстанції не допущено істотних порушень КУпАП, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, неповноти судового розгляду, а відтак, апеляційні доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП є неспроможними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та доказами, дослідженими в суді першої інстанції, яким суд дав належну оцінку, як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності.

За таких обставин апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського

апеляційного суду Ю.М. Савич