Справа № 347/709/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2020 м. Косів

Суддя, Косівського районного суду Івано-Франківської області Крилюк М.І.

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Косівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює, гр. України,

- за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В с т а н о в и в:

За протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9 «А» ПДР України.

Згідно протоколу правопорушення було вчинено за наступних обставин:

01.04.2020 року о 18.35 год в с. Пістинь по вул. 30-річчя Перемоги ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101 н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння . Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків. Результат огляду позитивний 2.18 проміле, чим порушив п.2.9 «а» ПДР.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що викладені в протоколі відомості не відповідають дійсним та фактичним обставинам справи. Фактично 01.04.2020 року біля 18 год рухався автомобілем ВАЗ 2101 в с.Пістинь в напрямку с.Микитинці Косівського району . В стані алкогольного сп`яніння не перебував , так як а ні в той день а ні напередодні алкогольних напоїв не вживав. Цого зупинили працівники поліції та, не представившись і не пояснивши причини зупинки, попросили вийти із автомобіля та пред`явити документи. Після цього поліцейський запропонував пройти тест на вживання алкоголю, на що він погодився, оскільки був впевнений, що алкоголь не вживав. Йому надали прилад з уже вставленою трубкою та попросили продути в трубку. Трубку для аналізу при ньому не розпаковували. Який це прилад і як ним користуватися ніхто не пояснював. Після продуття в трубочку наданого працівником поліції приладу, останній повідомив, не показавши екран, що прилад показав наявність алкоголю, але які саме показники він не озвучував. Факт вживання алкоголю він категорично заперечував та із результатом не був згідний про що заявляв на місці працівнику поліції, у зв`язку з чим ним було заявлено клопотання про надання можливості пройти медичний огляд для визначення стану сп`яніння, на що ніхто з працівників поліції навіть не звернули уваги а склали протокол, після чого він продовжив рух своїм автомобілем. Просить провадження в справі закрити.

Суд, дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушеннясерії ДПР 18 №233981 від 01.04.2020р. вбачається, що 01.04.2020 року о 18.35 год в с. Пістинь по вул. 30-річчя Перемоги ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101 н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння . Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків. Результат огляду позитивний 2.18 проміле, чим порушив п.2.9 «а» ПДР.

Однак вказаний факт спростовано в судовому засіданні поясненнями ОСОБА_2 та дослідженими іншими письмовими доказами.

Так, протокол про адміністративне правопорушення, повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП, тобто в протоколі мають бути зазначені: дата і місце складання протоколу, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд звертає увагу, що до протоколу про адміністративне правопорушення взагалі не додано жодних доказів, які б стверджували, що ОСОБА_2 01.04.2020 року керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а матеріалами відеофіксації, доданими до протоколу не охоплено момент вчинення ним правопорушення, тобто «керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння», як це передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також обставини, що стали причиною зупинки працівниками поліції.

До протоколу про вчинення адміністративного правопорушення не додано жодних доказів, які б стверджували, що ОСОБА_1 01.04.2020 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а матеріалами відеофіксації, доданими до протоколу, не охоплено момент вчинення ним правопорушення, тобто саме «керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння», як це передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також огляд на стан сп`яніння та свідки, в присутності яких такий огляд мав би проводитися, та відсутній момент складання відносно адміністративного протоколу та відбирання пояснень та підписів у ОСОБА_1 та свідків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку. Основною і обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність її виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі;

Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відсутність достовірних доказів про керування особою, що притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом, тобто саме виконання функцій водія, виключають можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Більше того, події та особи зафіксовані у доданих до протоколу відеоматеріалах, не мають жодного відношення до обставин, зазначених у протоколі, а тому дані відеозаписи не несуть жодної доказової бази, та не можуть бути використаними судом при ухваленні рішення.

Слід зазначити, що сам факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння не є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки диспозицією вказаної норми передбачено адміністративне стягнення за «керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Однак, жодного із зазначених правопорушень на час зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції він не вчиняв.

Працівниками поліції порушено п.п. 5, 6 Розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), що затверджена Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858), в частині того, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Працівники поліції порушили ці вимоги, оскільки зі слів ОСОБА_1 при проведенні огляду був присутнім лише один свідок, якого йому не представили.

Відповідно до п. 10 Розділу II Інструкції, акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Проте працівники поліції не вручали такого акту.

Також працівниками поліції порушено вимоги п. 7 Розділу І Інструкції, згідно якого у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки ОСОБА_3 категорично не погодився з результатами огляду, то його огляд мали б провести в найбличому закладі охорони здоров`я, на що останній погоджувався. Разом із тим ОСОБА_4 не вручили направлення для проведення огляду про що свідчить відсутність його підпису у направленні для проведення огляду в медичний заклад.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії серії ДПР 18 № 233981 від 01.04.2020 не зазначено за допомогою якого саме приладу «Драгер» проведено огляд, його виду, номера, не зазначено ознак за якими констатовано сп`яніння згідно із нормативними вимогами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи працівників поліції не зазначені як спосіб фіксування правопорушення і не зазначено, що вони додаються до протоколу.

Тому відеозапис не може бути належним доказом як і пояснення осіб, оскільки вони надруковані заздалегідь і не містять особистого викладу обставин події ймовірними свідками.

Таким чином зазначені обставини в протоколі про адміністративне правопорушення, фактично не відповідають дійсним обставинам справи .

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення, тому його невідповідність вимогам ст.256 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі, внаслідок відсутності належного доказу винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст.62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Отже, коли вина особи не доведена належними доказами, то провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Наявність вказаних порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції неможливо усунути під час розгляду справи по суті.

Не відповідність протоколу про адміністративне правопорушення приписам, які містяться в ст.256 КУпАП та порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП, є підставою для закриття провадження.

З урахуванням викладеного, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247 п.1 , 283, 284, КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.І. Крилюк