Справа № 265/6073/20
Провадження № 3/265/2801/20
П О С Т А Н О В А

13 листопада 2020 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Міхєєва Інна Миколаївна, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2020 року о 14:30 годині в Лівобережному районі м.Маріуполя, вул. Набережна, 1, водій ОСОБА_1 керував мопедом Yamaha кузов НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя. Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest» на місці зупинки ТЗ та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

ОСОБА_1 у судове засідання неодноразово не з`являвся, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , який знав, що справа розглядатиметься Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя, однак своїм обов`язком явки до суду за викликом знехтував.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

З урахуванням наведеного, суд вважає можливим закінчити розгляд справи за відсутності правопорушника.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 1 КУпАП одними із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що законом України від 17.06.2020 № 720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон №720-ІХ), який оприлюднений 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону №2617-VIII, а саме, згідно з вимогами п.117 Розділу Ш Закону №720-ІХ: - у п. 1 Розділу 1 Закону №2617-VIII виключено п.п. 4, яким було запроваджено нову редакцію ст. 130 КУпАП, та виключено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння або відмову від проходження огляду на стан сп`яніння ; - у п. 2 Розділу 1 Закону №2617-VIII виключено п.п. 171, яким було доповнено КК України ст.286-1 за керування транспортними засобами у стані сп`яніння або відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, Законом України від 17.06.2020 № 720-ІХ відновлена відповідальність за ст. 130 КУпАП, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи зазначені зміни до законодавчих актів, суд дійшов висновку, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, які було вчинено до 01 липня 2020 року, слід здійснювати відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення таких діянь.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Стаття 9 КУпАП передбачає винність діяння, як обов`язкову ознаку складу правопорушення.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність водіїв за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме даними щодо обставин скоєного, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення від 06 вересня 2020 року, в якому вказано, що ОСОБА_1 керував мопедом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

З переглянутого відеозапису, долученого до матеріалів справи, встановлено, наступне. Працівниками поліції громадянина ОСОБА_1 було зупинено 06 вересня 2020 року за порушення правил дорожнього руху. На місці зупинки було розглянуто справу та винесено постанову за ст. 126 ч.2 КУпАП, оскільки водій не мав посвідчення водія та поліса обов`язкового цивільного страхування. Під час спілкування з ОСОБА_1 в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що було повідомлено ОСОБА_1 та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а також у медичному закладі охорони здоров`я. Проте, ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, з відеозапису вбачається, що двоє свідків були присутні на місці події. Після чого на працівниками поліції на водія ОСОБА_1 було складено протокол.

Зазначені докази, на думку суду, є належними, допустимими і достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Згідно п.8 Постанови КМУ від 17 грудня 2008 р. N1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 , який відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Суд зазначає, що вчинене правопорушення має підвищену суспільну небезпеку, як для самої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності так і для інших учасників дорожнього руху.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, що вчинила адміністративне правопорушення, ступінь його провини, конкретні обставини справи, вважаю за доцільне, призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 29, 33, 34, 130 ч.1, 252, 280, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя ________________________ І.М. Міхєєва