П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Жупанова Ірина Борисівна розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 298381, 08.03.2020 року приблизно о 22 год. 30 хв. ОСОБА_1 в м.Запоріжжя по вул. Магістральна, біля буд. № 84, керував транспортним засобом автомобілем ЗАЗ 1102 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою спеціального приладу Драгер на місці зупинки та у лікаря нарколога у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків. Від керування тз відсторонений шляхом паркування тз без порушень ПДР. Про повторність попереджений. Вказаними діями порушив вимоги п. 2,5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 08.03.2020 року посварившись з братом та, взявши автомобіль без дозволу та документів, сів за кермо. Не має прав на керування транспортним засобом та майже не вміє керувати ним. Був тверезий, алкоголю не вживав, деякий час їхав по місту доки не зрозумів, що за ним їдуть співробітники поліції, зупинив автомобіль, а потім зрозумівши, що в нього немає документів на авто просто втік від поліцейських. Від проходження медичного огляду не відмовлявся, свідки, які вказані у протоколі на місці зупинки т/з були відсутні.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням обставин справи, дослідженого відеозапису. суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, не знайшла свого підтвердження з огляду на наступне.

Стаття 130 ч.1 КпАП України встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції.

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України(далі ПДР), водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справи та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015 р.,зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.09.2015 р.за № 1413/27858 ,яка визначає процедуру огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів та оформлення результатів такого огляду, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі проведення огляду у закладі охорони здоров`я, який проводиться на підставі відповідного направлення, з моменту виявлення підстав для проведення огляду і до доставки до закладу охорони здоров`я повинно пройти не більше двох годин, зі спливом цього часу в особи виникає підстава для не проходження огляду в закладі охорони здоров`я, у зв`язку з тим, що такий огляд не буде законним.

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

В судовому засіданні поліцейський ОСОБА_2 вказав, що водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння від якого він відмовився.

З матеріалів відеозапису подій, що долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 08.03.2020 р. поліцейський автомобіль переслідує т/з ЗАЗ 1102 номерний знак НОМЕР_1 , який рухаючись, створює аварійні ситуації. Через деякий час т/з ЗАЗ 1102 зупиняється. Подальший відеозапис подій відсутній. Вказане відео не фіксує, а ні особу водія, а ні факт відмови останнього від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, а ні таку пропозицію співробітників поліції заявлену до водія ОСОБА_1 .

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я.

Суддею вказані письмові пояснення не приймаються як доказ, виходячи з наступного.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 двічі викликались в судове засідання, шляхом направлення судових повісток за адресою їх мешкання, що вказана у протоколі. Водночас усі виклики повернуті установою пошти з відмітками «адресат відсутній». Тобто жоден із свідків, не проживає за адресами зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення.

Такі обставини справи породжують обґрунтований сумнів, щодо змісту письмових пояснень свідків, оскільки суд позбавлений можливості перевірити факт надання таких пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як і унеможливлює перевірку осіб свідків, враховуючи, що присутність останніх на місці зупинки водія ОСОБА_1 не зафіксована на відео.

Відсутність відеозапису не дозволяє перевірити дотримання положень ст. 266 КУпАП уповноваженою особою органів національної поліції при складанні протоколу, а також відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у присутності свідків.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України не підтверджено доказами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення завжди конкретний і становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і водночас достатні для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як передбачено ст.247 ч.1 п.1 КпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Оскільки наявність в діях громадянина ОСОБА_1 порушень п.2.5 ПДР належними допустимими достатніми доказами не встановлено, в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.130 ч.1,247 ч.1 п.1 КпАП України, суддя-

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КпАП України у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено сторонами, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Жупанова І.Б.

Постанова набрала законної чинності « »________________20__рік.

Дата видачі « »________________20___рік.