1Справа № 335/477/20 3/335/263/2020
ПОСТАНОВА
11 лютого 2020 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., за участю секретаря судового засідання Каравайко В.В, прокурора Гресь А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України у відношенні:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, що проходив службу в УПП в Запорізькій області ДПП НП України поліцейського взводу №1 роти тактико оперативного реагування (з 18.04.2016 р. 19.11.2018 р.), проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
Згідно примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частини першої та другої ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язанні подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Частина перша статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачає, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рик за формою, що визначається Національним агентством.
Вимогами частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Відповідно до п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», поліцейські є суб`єктами, на яких поширюється дія вищевказаного Закону.
Згідно вимог ст.59 Закону України «Про національну поліцію» служба в поліції визначається як державна служба особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень та згідно з ст.61 Закону України «Про національну поліцію» на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції».
Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції, і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Враховуючи положення п.п.2 п.3 ст.13 Закону України «Про національну поліцію» до складу поліції віднесена патрульна поліція.
Згідно з наказом ДПП НП України від 18.04.2016 № 105 о/с, сержанта поліції ОСОБА_2 Р. призначено на посаду поліцейського роти № 1 батальйону №3 УПП в м.Запоріжжя.
16.04.2016 року ОСОБА_1 склав Присягу поліцейського на вірність Українському народові.
Наказом ДПП НП України від 14.11.2018 № 1080 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено з посади поліцейського взводу №1 роти тактико- оперативного реагування УПП в Запорізькій області ДПП НП України з 19.11.2018 року.
Згідно положень п.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», Національного агентства з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.
Так, до першого етапу з 00 годин 00 хвилин 01.09.2016 року для декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування, які передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.
До другого етапу з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.
Крім цього, зазначена у пункті 1 цього ж рішення декларація (повідомлення) подається згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
ОСОБА_1 , звільняючись 19.11.2018 року з посади поліцейського взводу №1 роти тактико- оперативного реагування УПП в Запорізькій області, відповідно до підпункту «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та будучи ознайомленим із вимогами вказаного Закону, у тому числі, в частині вимог фінансового контролю, усупереч вимогам ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно та без поважних причин подав лише 20.04.2019 року декларацію після звільнення особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 р. за період неохоплений раніше поданими деклараціями
Відповідно до листа голови НАЗК від 02.03.2017 року дата публікації документів, яка вказана у публічній інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Реєстр), співпадає з фактичною датою подання суб`єктами декларування документів до Реєстру.
Таким чином, ОСОБА_1 , порушив вимоги ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Після роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав повністю, пояснивши, що він не знав про те що необхідно подавати таку декларацію та крім того він перебував за межами міста тому не мав змоги її подати.
У судовому засіданні прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 2 Гресь А.В. вказав на обставини, викладені у протоколі, зазначивши наявність у діях ОСОБА_1 ознак корупційного діяння. Просив суд призначити стягнення у виді мінімального розміру штрафу, передбачений санкцією відповідної статті.
Суддя, опитавши особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшла з Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України дійшов до такого.
Протокол №2/2020 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 складений 15.01.2020 року старшим оперуповноваженим Запорізького управління ДВБ НП України Азаровим В.С., тобто уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про запобігання корупції». Матеріал, який був зібраний під час складення протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення відповідає вимогам чинного законодавства України, та у судове засідання не були надані рішення суду про визнання дій працівників Запорізького управління ДВБ НП неправомірними.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідків, а також іншими документами.
Вимоги ст.252 КУпАП передбачають, що орган (посадова особа), оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП України, на думку судді, повністю підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, а саме:
- даними наказу начальника ДПП НП України від 18.04.2016 року № 105 о/с, згідно якого ОСОБА_1 призначений на посаду поліцейського роти № 1 батальйону №3 УПП в м.Запоріжжя;
- даними наказу начальника ДПП НП України від 14.11.2018 № 1080 о/с згідно якого ОСОБА_1 був звільнений з посади поліцейського взводу №1 роти тактико- оперативного реагування УПП в Запорізькій області ДПП НП України з 19.11.2018 року.
- даними, згідно яких ОСОБА_1 попереджений про зобов`язання дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», а також щодо необхідності подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачених ЗУ «Про запобігання корупції» ;
- даними Національного агентства з питань запобігання корупції, згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 як особа, яка припинила свою діяльність, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, а саме: 20.04.2019 року;
- даними Департаменту міської ради, згідно яких ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;.
Оцінюючи вказані докази, суддя дійшов висновку, що вони не суперечать один одному, а навпаки доповнюють та підтверджують обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, суддя вважає встановленим, що ОСОБА_1 , будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, при звільненні з посади поліцейського взводу №1 роти тактико- оперативного реагування УПП в Запорізькій області ДПП НП України, порушив вимоги ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При призначенні розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , дотримуючись вимог ст. 33 КУпАП, суддя враховує особу правопорушника, ступінь його вини, його майновий стан, характер скоєного правопорушення, ступінь суспільної небезпеки, його здоров`я.
Таким чином, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень у подальшому, буде доцільним та достатнім застосувати до нього штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який передбачений санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки таке стягнення, на думку суду, повністю досягне мети його застосування.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись вимогами Закону України «Про запобігання корупції», ст. ст. 9, 33-35, 172-6 ч.1, 221, 245-253, 268, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; витрати на облік зазначених правопорушень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.
Постанова може бути оскаржена доЗапорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.В.Воробйов