Справа № 606/1585/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Мельник А.В. розглянувши матеріали, які надійшли із Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Теребовлянського районного суду Тернопільської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №242426 від 16 липня 2020 року, згідно якого громадянин ОСОБА_1 16 липня 2020 року о 08 год. 44 хв. в місті Теребовля по вулиці Шевченка, Тернопільської області керувавав автомобілем ЗАЗ -110308 номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення степені алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою «Alcotest Драгер 6810», результат якого показав 2.43%0 проміле. Водій з результатами погодився, їхати в лікарню для повторного огляду на визначення степені алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши їх у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, приходжу до наступного висновку.

Нормами ст. 280 КУпАП визначено, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Законом України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон №2617-VIII), який набрав чинності 01 липня 2020 року, окрім іншого, було викладено в новій редакції ст. 130 КУпАП, яка на даний час, з урахуванням вказаних змін, передбачає адміністративну відповідальність за керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Цим же Законом №2617-VIII Кримінальний кодекс України доповнено ст. 286-1, яка встановлює кримінальну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції або ж відмова від проходження такого огляду.

В результаті внесення вказаних змін до статті 130 КУпАП та ст. 286-1 КК України, юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, була посилена.

Відповідно до частини 1 статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у частині другій статті 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої статті 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно п.1 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №2617-VIII, такий набрав чинності 01 липня 2020 року. Тобто, з 01 липня 2020 року керування транспортним засобом у стані сп`яніння чи відмова водіїв від проходження огляду на визначення стану такого сп`яніння відноситься до кримінальних проступків.

Як вбачається із матеріалів адміністративного провадження щодо ОСОБА_2 , а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №051151, подія мала місце 16 липня 2020 року.

Відповідно до ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

За наведених обставин, без встановлення дійсних фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення, суддя приходить до переконання про необхідність застосування у даному випадку положень ст. 253 КУпАП, тобто направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відповідному органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Щодо Закону №720-IX від 17 червня 2020 року, який мав набути чинності одночасно із Законом №2617-VIII та, зокрема, скасувати ті пункти, які передбачали введення ст. 286-1 КК України та зміну редакції ст. 130 КУпАП, слід зазначити наступне.

17 червня 2020 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІХ, який 02 липня 2020 року було підписано Президентом України, а 03 липня 2020 року - опубліковано в офіційній парламентській газеті «Голос України», тобто цього дня він набрав чинності.

Вказаним законом № 720-ІХ від 17 червня 2020 року внесено зміни до Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», а саме: у пункті 1 підпункти 2-4, 7 виключити; (пункт 4 Закону №2617-VIII щодо зміни редакції ст. 130 КУпАП); у пункті 2 підпункти 127, 128, 131, 149, 171, 207 виключити (п.171 Закону №2617-VIII щодо введення в дію ст.286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»).

Однак, Закон України №2617-VIII (про доповнення ст. 286-1 КК України та зміни ст. 130 КУпАП) набрав чинності 01 липня 2020 року. Отже, наведені вище зміни не вдалось привести в дію, у зв`язку з тим, що Закон №720-ІХ від 17 червня 2020 року набрав чинності на третій день, після набрання чинності Закону №2617-VIII, а саме 03 липня 2020 року.

Крім цього, такі зміни суперечать, чинному на той час, Закону України №619-ІХ від 19 травня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури внесення змін», відповідно до якого зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, з урахуванням положення ч. 5 ст. 94 Конституції України, Закон не може набрати чинності раніше дня його опублікування, беручи до уваги положення ч. 6 ст. 3 КК України, ч. 3 ст. 1 КПК України, ч. 4 ст. 2 КУпАП, а також позицію Конституційного Суду України, викладену в низці його рішень, про те, що положення закону, яким до іншого закону вносяться зміни, після набрання ними чинності стають невід`ємною складовою закону, до якого вносяться зміни, і вичерпують свою дію, приходжу до висновку, що на сьогодні є чинними зміни, які внесені Законом №2617-VIII, в тому числі чинною є ст. 286-1 КК України, а тому ОСОБА_1 не може бути притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вказані у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №242426 дії.

З огляду на викладене, враховуючи, що подія, описана в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №242426 мала місце 16 липня 2020 року, а отже, в даному випадку вбачаються ознаки кримінального правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП, а матеріали справи передачі до Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, в порядку ст. 253 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 253, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Матеріали справи № 606/1585/20 (провадження №3/606/596/20) відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, передати до Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, в порядку ст. 253 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Суддя А.В. Мельник