Справа № 236/5287/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2020 року суддя Краснолиманського міського суду Донецької області Саржевської І.В., в присутності начальника відділу Державної охорони ПЗФ Савченка В.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від директора Національного природного парку «Святі Гори» ОСОБА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з матеріалом про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду 26.12.2019 року від директора Національного природного парку «Святі Гори» ОСОБА_2 , громадянин ОСОБА_1 , разом із громадянином ОСОБА_3 , без наявності дозвільних документів, здійснив заготівлю та привласнення лісопродукції, а саме - соснових колод довжиною 3,0 м, у кількості 3,0 склад.м., шляхом розпилювання вітровальних та буреломних дерев породи сосна звичайна, у кількості 13 шт. діаметри дерев біля шийки кореня наступні: 2 шт. - 12,0 см.; 2 шт. - 14,0 см.; 5 шт. - 15,0 см.; 1 шт. - 16,0 см; 1 шт. - 17,0 см.; 1 шт - 18,0 см.; 1 шт. - 20,0 см., а також завантаження та перевезення даної лісопродукції на автомобіль марки UBEKO без номерних знаків, білого кольору, чим заподіяв шкоду об`єкту ПЗФ та порушив режим його охорони, в діях ОСОБА_1 , за уповноважених осіб Національного природного парку «Святі Гори», вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

В судовому засіданні начальник відділу Державної охорони ПЗФ Савченко В.М. наполягав на необхідності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.

Суддя, вислухавши думку начальника відділу Державної охорони ПЗФ Савченка В.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, прийшов до наступних висновків.

За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Норми ст. 91 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за порушення правил охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а саме здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду

Враховуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 16.11.2019 року № 6, складеного відносно ОСОБА_1 , та відмову останнього від визнання своєї вини та принцип презумції невинуватості ( ст. 62 Конституції України), посадові особи державної охорони НПП "Святі Гори", повинні довести факт порушення правил охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону).

Нормами ст. 62 Конституції України визначено основоположні засади презумпції невинуватості. Зокрема, обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення; всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 9 Основного Закону чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

17.07.1997 Україною ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950), яка набрала чинності для України 11.09.1997. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Нормами п. 2 ст. 6 згаданої Конвенції передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Тлумачення поняття кримінального обвинувачення у практиці Європейського суду з прав людини відрізняється своєю автономністю. Суд сприймає кримінальне обвинувачення як універсальне поняття, яке є наслідком будь-яких діянь протиправного характеру незалежно від ступеню їх суспільної небезпечності.

Зокрема, "обвинувачення" відповідно до положень статті 6 параграфа 1 може бути визначено як "офіційне повідомлення, надане особі уповноваженими представниками влади, в підтвердження того, що вона вчинила злочин", визначення, яке також відповідає критерію, що "ситуація (підозрюваного) суттєво погіршилась" (рішення від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заява № 66561/01, п.70).

Також у рішенні від 06.09.2005 у справі «Салов проти України», заява № 65518/01, п.65, Суд зазначив, що поняття "обвинувачення" має "автономне" значення; воно повинно розумітися в сенсі Конвенції, а не лише в контексті його значення в національному праві. Таким чином, воно може визначатися як "офіційне повідомлення особи компетентним органом державної влади, в якому стверджується, що особа вчинила кримінальний злочин", визначення, яке також відповідає поняттю "впливу важливі наслідки для стану підозрюваного".

У рішенні у справі «Делькур проти Бельгії» (Delcourt v. Belgium) від 17.01.1970, заява № 2689/65, Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що в пункті 1 статті 6 вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером.

Суттєвою ознакою застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є те, що Європейський суд з прав людини не пов`язує термін обвинувачення із власне обвинувальним висновком, що складається органами слідства по закінченню досудового слідства. Для визначення кримінального характеру того чи іншого обвинувачення Суд застосовує три послідовні критерії (критерій національного права, критерій адресатів,критерій форми і тяжкості правових наслідків).

Враховуючи, що національним законодавством України порушення правил охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду розглядається як делікт - ст. 91 КУпАП, вказана норма поширює свою дію на невизначене коло осіб, тягне за собою негативні наслідки для громадян у виді штрафу, конфіскації майна, суддя у цьому випадку розглядає процедуру складання уповноваженими особа НПП "Святі Гори", щодо ОСОБА_1 протоколу в справі про адміністративне правопорушення як таку, що підпадає під дію ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відтак, ОСОБА_1 мають бути гарантовані права, передбачені п. 2 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950), яка набрала чинності для України 11.09.1997 кожна людина, обвинувачена у вчиненні кримінального злочину, вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У Вітчизняній судовій практиці опрацьовані критерії належності та допустимості доказів. Зокрема, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, інших обставин, які мають значення для справи, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимими, якщо він отриманий в порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 2.7 інструкції з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Державного комітету лісового господарства України 31.08.2010 N 262, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 вересня 2010 р. за N 863/18158 бланк протоколу заповнюється розбірливим почерком кульковою ручкою синього, фіолетового або чорного кольору чи друкарським способом. Підчистки та помарки не допускаються. У графах, які не заповнюються під час складання протоколу, проставляється прочерк. Внесення до протоколу додаткових записів після його підписання не допускається.

Суд не бере до уваги, наданий протокол про адміністративне правопорушення № 6 від 16.11.2019 року, відносно ОСОБА_1 , оскільки вказаний процесуальний документ складений з порушенням критеріїв допустимості доказів. Так, постановою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 26.11.2019 року протокол про адміністративне правопорушення № 5 від 16.11.2009 року, складений відносно ОСОБА_3 (з додатками на 4 арк.) було повернуто для дооформлення НПП "Святі Гори". Службовими особами НПП "Святі Гори" під час усунення недоліків в протоколі про адміністративне праворушення № 5 від 16.11.2009 року, було складено протокол № 6, датований 16.11.2019 року, відносно ОСОБА_1 .. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення було складено 06.12.2019 року, тобто після фіксації адміністративного правопорушення. Для участі в складанні протоколу були запрошенні особи, які були відсутні на місці скоєння правопорушення 16.11.2019 року, вказаний протокол було складено в службовому приміщенні НПП "Святі Гори", а не на місці вчинення адміністративного правопорушення і запрошені свідки не могли безпосередньо сприймати подію та обстановку правопорушення.

Наведене дозволяє судді дійти висновку про недопустимість здобутих доказів, вичерпання можливостей для доказування події правопорушення, вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате провадження підлягає закриттю,зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП орган(посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить постанову про закриття справи(ст. 284 КУпАП).

Отже, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 7, 9, 247, 280, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено,до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя -