Провадження № 33/4820/397/20
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Вітюк І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., з участю секретаря Бондара О.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Савінського О.П. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 04 червня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 04 червня 2020 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 07 квітня 2020 року о 22 годині 57 хвилин по вул. Чорновола, 60 в м. Хмельницькому керував автомобілем "Daewoo", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з рота) та в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з рішенням суду, вважаючи його незаконним, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги аргументує тим, що протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними недоліками і порушеннями Конституції України, КУпАП та Інструкції.

Вказує, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відображає конкретно суть правопорушення, а саме дії водія, які б за своїм змістом складали об`єктивну сторону правопорушення, яке ставиться йому у вину, не зрозуміло від проходження чого саме він відмовився.

Звертає увагу, що відсутність чіткого формулювання суті адміністративного правопорушення, унеможливлювало подальший розгляд справи та притягнення його до адміністративної відповідальності, так як він був позбавлений можливості в повній мірі захищатися від неконкретного звинувачення у скоєнні адміністративного правопорушення, а місцевий суд, визнаючи його винним, не мав права виходити за межі викладених в протоколі обставин правопорушення, що ставиться йому у вину.

Вказує ОСОБА_1 і на відсутність підписів свідків, які б посвідчували фактичні обставини справи, відображені в протоколі, що є також порушенням, так як суд першої інстанції мав би направити матеріали справи на доопрацювання.

Крім того, судом не в повній мірі встановлено і перевірено усі обставини справи та належним чином не оцінено надані до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі яких і винесено оскаржувану ним постанову.

За результатами дослідження матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в ході судового розгляду, встановлено обставини, які не підтвердили факту його відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, так як з дослідженого у судовому засіданні відеозапису не вбачається, що він на вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд в медичному закладі на стан сп`яніння.

Також звертає увагу апелянт і на відсутність у матеріалах справи направлення на проходження медичного огляду, про що наголошував і його захисник під час розгляду справи, що є також порушення з боку працівників поліції порядку направлення для огляду в медичний заклад.

Стверджує ОСОБА_1 і про не повноту судового розгляду, так як не допитано всіх свідків, клопотання про виклик яких задоволено судом.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд в повній мірі цих вимог дотримався.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху і відповідно у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та правильно оціненими доказами.

Фактичні обставини огляду, підстави та процедура його проведення, повністю узгоджуються з вимогами закону.

Зокрема, як вбачається з даних, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №210417, 07 квітня 2020 року о 22 годині 57 хвилин по вул. Чорновола, 60 в м. Хмельницькому водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Daewoo", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (а.п.1).

Підставою проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , згідно того ж протоколу, стало виявлення працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з рота, тремтіння пальців рук.

Вказані обставини повністю підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.п.2,3), які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану сп`яніння в медичному закладі та за допомогою приладу «Драгер»; дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер спостереження працівників поліції, на якому чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в присутності двох свідків (а.с.4).

Дані відеозапису достатньо повно відображають обставини зазначені в адмінпротоколі та поясненнях свідків, узгоджуються із ними і не викликають жодних сумнівів у їх відповідності фактичним обставинам справи.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі апелянтом не наведено, не встановлено таких і апеляційним судом.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу, апеляційним судом не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

Посилання захисника в поданому до апеляційного суду клопотанні про закриття провадження у справі на Закон України від 01.07.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», є недоречним, з огляду на посилення законодавцем, а не скасування відповідальності за інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення, яке крім того мало місце до набрання чинності даним Законом.

У цій ситуації слід керуватися положеннями ст.8 КУпАП, відповідно до яких закони, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, мають зворотною силу.

За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння та ухиленням від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає, що визначене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також для запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 04 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду І.В. Вітюк