Справа № 450/1532/20 Провадження № 3/450/1191/20
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальник зміни метеоролічного бюро військової частини НОМЕР_1 , старший лейтенант, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст. 172-11 КУпАП,

в с т а н о в и в :
згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії А2556 № 04 від 22.05.2020 року, ОСОБА_1 з 29.02.2020 року по 04.03.2020 року до 14:00 год. не з`явився на військову службу у військову частину НОМЕР_1 у в/ АДРЕСА_2 у зв`язку з переведенням згідно припису командира військової частини НОМЕР_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що з 24.02.2020 року по 28.02.2020 року перебував у відпустці за сімейними обставинами за межами гарнізону м. Миколаїв. 28.02.2020 року був відкликаний з відпустки для отримання документів на вибуття до нового місця служби та здачі посади. 28.02.2020 року приблизно о 17:20 год. йому було вручено припис з розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 та інші документи, в якому зазначалось: прибути у військову частину НОМЕР_1 , в/ АДРЕСА_2 для подальшого проходження військової служби 29.02.2020 року. В цей же день ввечері він почав шукати способи добратися до подальшого місця проходження служби, та у зв`язку з відсутністю квитків на інші дати придбав квиток на потяг з датою відправлення 13:45 год. 03.03.2020 року та датою прибуття до ст. Львів 04.03.2020 року о 08:38 год. Про обставину відсутності квитків та придбання квитка на 03.03.2020 р. повідомив військову частину НОМЕР_3 29.02.2020 року.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 4 ст. 172-11 КУпАП визнаються дії, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, а саме: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб; самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Вина - це обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та виходячи з положень протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , об`єктивна сторона вчиненого правопорушення полягає в не з`явленні вчасно військовослужбовця у разі переведення, тривалістю до десяти діб, без поважних причин.

У приписі № 5 від 28.02.2020р. командира військової частини НОМЕР_3 м. Миколаїв старшому лейтенанту ОСОБА_1 запропоновано 28.02.2020 р. вибути у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 для подальшого проходження військової служби з терміном прибуття 29.02.2020 р.

Згідно посадочного документу, такий придбаний на ім`я ОСОБА_1 , 28.02.2020 року о 23:53 год. Таким чином ОСОБА_1 було вжито заходів для прибуття до військової частини за переведенням в день отримання припису № 5 від 28.02.2020 р.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2020 року № 53, ОСОБА_1 з 04.03.2020 року зарахований до списку особового складу в/ч НОМЕР_1 .

Суб`єктивна сторона зазначеного правопорушення передбачає умисел, але з пояснень ОСОБА_1 , наданих ним в ході судового засідання, та матеріалів справи, в діях останнього умислу не вбачається, інші докази вини ОСОБА_1 відсутні.

Враховуючи територіальну віддаленість між військовою частиною, з якої мав вибути та у яку прибути при переведенні ОСОБА_1 та часові рамки, визначені у приписі, то вбачається відсутність умислу останнього на порушення вимог припису щодо дати прибуття у військову частину.

Отже, суд прийшов до висновку, що фактично в діях ОСОБА_1 , відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, оскільки в ході судового засідання його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення не знайшла свого підтвердження, адже доказів протилежного матеріали справи не містять.

Диспозицією ч. 4 ст. 172-11 КУпАП порушення якої інкримінується ОСОБА_1 , передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

У протоколі серії А2556 № 04 від 22.05.2020р. відсутнє покликання на вчинення діяння в умовах особливого періоду. Натомість, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

У справі Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У зв`язку з вищевикладеним, суд згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, вважає за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:
провадження у справі № 450/1532/20 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-11 КУпАП, - закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н. Б. Добош