Провадження 3/557/866/2020
Справа 557/1285/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП у Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої продавцем магазину в с. Вільгір, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2020 року об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_1 в магазині, що на АДРЕСА_2 , в порушення вимог підпункту 1 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 року №641, знаходилась за прилавком магазину без одягнутих засобів індивідуального захисту, що закривають ніс та рот.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час, місце та дату розгляду справи, не з`явилася. Захисник останньої - адвокат Курись О.П. у судовому засіданні вказав на те, що ОСОБА_1 дійсно перебувала без маски за прилавком магазину, однак це було у неробочий час, оскільки згідно затвердженого графіку роботи магазину на вересень, такий мав відкритись о 12 годині. Що стосується порушення ОСОБА_1 вимог підпункту 2 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641, то захисник зазначив, що у ОСОБА_1 дійсно не було документів, однак така перебувала у приміщенні, а не на вулиці, за що саме передбачена відповідальність названим пунктом. За вказаних обставин захисник Курись О.П. просив провадження по даній справі закрити у зв`язку з малозначністю вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника Курись О.П., дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступного висновку.

Положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма закону є бланкетною, тобто не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

Особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України, що визначено ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Згідно вимог підпункту 1 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 року №641, на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 20 вересня 2020 року об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_1 в магазині, що на АДРЕСА_2 , знаходилась за прилавком магазину без одягнутих засобів індивідуально захисту, що закривають ніс та рот.

Не заперечував вказаних обставин у судовому засіданні і захисник Курись О.П., вказавши при цьому на те, що магазин на той час ще не працював, що в свою чергу узгоджується також з даними наказу фізичної особи підприємця ОСОБА_2 №1/09 від 01 вересня 2020 року «Про затвердження графіку роботи магазину на вересень».

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджується також даними зібраних та досліджених по справі доказів, зокрема, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ВАБ №288042 від 20 вересня 2020 року та письмових пояснень ОСОБА_1 .

За таких обставин, виявлених порушень вимог підпункту 1 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 року №641, приходжу висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ст. 44-3 КУпАП, а саме: порушення правил щодо карантину людей.

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину порушення підпункту 2 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 року №641, а саме те, що остання 20 вересня 2020 року об 11 годині 30 хвилин в магазині, що на АДРЕСА_2 , перебувала без документів, що посвідчують особу.

Однак, на переконання судді, відповідальність за вказаним обвинуваченням ОСОБА_1 виключається, зважаючи на те, що відповідальність за вказаним пунктом наступає у випадку перебування без документів, що посвідчують особу на вулицях, а не у приміщенні.

Відповідно до підпункту 2 пункту 10 вищевказаної Постанови на території України на період дії карантину забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суддя керується вимогами ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, а також враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам («Ismayilov v. Росії» №30352/03, пункт 38, рішення від 6 листопада 2008 року, «Gyrlyan v. Росії» №35943/15, пункт 28 рішення від 9 жовтня 2018 року, «Садоха проти України» №77508/11, пункт 31, рішення від 11 липня 2019 року).

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вказане, беручи до уваги особу порушниці, відсутність доказів притягнення останньої раніше до відповідальності за аналогічні правопорушення, ступінь її вини та майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а також те, що з матеріалів справи не вбачається, що остання на момент перебування в магазині без засобів індивідуального захисту створювала дійсну небезпеку для життя та здоров`я оточуючих, а також те, що магазин на той час ще не працював, приходжу висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження, а провадження у справі закрити, що буде достатнім для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Оскільки суд закриває провадження по справі та не накладає адміністративного стягнення, судовий збір не стягується.

Керуючись ст.ст. 22, 44-3, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Оленич