ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/3165/20 Головуючий у 1-й інстанції: Пилипенко С.В.
Номер провадження: 33/819/525/20 Доповідач: Калініна О.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі:

судді Калініної О.В.

при секретарі Осипенко С.С.

за участю адвоката Хараїм О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Хараїм Ольги Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 03 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністартивної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 03 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керуванням транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат Хараїм О.В. просить постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що визнаючи винним ОСОБА_1 , суд виходив із того, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

З пояснень ОСОБА_1 слідує, що поліцейським йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер», однак ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду у компетентного лікаря в медичному закладі, проте правоохоронці не задовольнили його прохання та склали протокол про адміністративне правопорушення.

Посилається на те, що судом першої інстанції не було здійснено повного та всебічного дослідження обставин справи, у зв`язку з чим, на думку адвоката, постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Не оспорює, що ОСОБА_1 на місці зупинки автомобіля відмовився від проходження огляду із застосуванням технічного засобу, однак зазначає, що ОСОБА_1 наполягав на проведенні огляду в медичному закладі, проте ця вимога була проігнорована правоохоронцями.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами, а саме відеозаписом, з якого слідує, що поліцейськими не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

В суді першої інстанції під час розгляду справи, було допитано свідка, яка повідомила, що дійсно ОСОБА_1 наполягав на проведенні огляду у лікаря-нарколога, проте поліцейськими йому було відмовлено.

Вказує, що обов`язок направлення та доставлення особи для проведення медичного огляду покладається на уповноваженого інспектора патрульної поліції.

На думку апелянта, зазначені обставини свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відсутність об`єктивної сторони складу правопорушення, яка полягає у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

28.12.2020 року адвокат Хараїм О.В. подала заяву про зміну підстав апеляційної скарги. Нормами КУпАП не передбачено, що апелянт може подавати зміни до апеляційної скарги, а тому заява про зміну підстав апеляційної скарги не є предметом апеляційного розгляду.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.

Під час апеляційного розгляду адвокат Хараїм О.В. підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце апеляційного розгляду був повідомлений завчасно та належним чином, заяви про відкладення апеляційного розгляду не подавав. Його неявка не перешкоджає здійсненню апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Мотиви Суду.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 03.11.2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керуванням транспортними засобами строком на 1 рік.

В матеріалах справи наявна лише вступна і резолютивна частина оскаржуваної постанови, і це перешкоджає з`ясуванню, які саме докази були покладені в основу постанови і яку оцінку надав суд доказам, що були подані особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Згідно із ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252, 280 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю та зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

З метою перевірки доводів та вимог апеляційної скарги апеляційний суд дослідив наявні у справі докази.

Вбачається, що 07.08.2020 року було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що він керував автомобілем Renault д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння та продуття алкотестеру «Драгер» відмовився у присутності двох свідків.

До протоколу додано письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з яких слідує, що у їх присутності ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд (освідування) або продути тест «Драгер».

З технічного запису судового засідання вбачається, що заперечуючи свою винуватість ОСОБА_1 в суді першої інстанції вказав, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки так як не довіряв технічному приладу, однак його не було направлено для проходження огляду в медичному закладі, незважаючи на те, що він не відмовлявся проходити огляд у медичному закладі.

Суд належним чином не перевірив такі доводи ОСОБА_1 на свій захист.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

За приписами ч. 2, 3, 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно із положеннями п. 7 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до приписів п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже законодавцем визначено, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП складається поліцейським у разі, якщо особа відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі.

Із відеозапису з нагрудної відеокамери, який було надано до суду першої інстанції за запитом суду, дослідженого під час апеляційного розгляду вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із застосування алкотестеру «Драгер», від чого він відмовився. При цьому на записі не зафіксовано, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, і що він відмовився пройти такий огляд.

З технічного запису судового засідання видно, що судом була допитана свідок ОСОБА_2 , яка показала, що ОСОБА_1 відмовився продути алкотестер, сказавши, що може здати кров. У її присутності ОСОБА_1 не відмовлявся пройти освідування саме у медичному закладі. Письмові пояснення від її імені були складені поліцейським, зміст їх вона не читала.

Отже відеозапис та пояснення свідка не підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 07.08.2020 року і доводять, що поліцейськими не було дотримано вимоги вищенаведених нормативно-правових актів, щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та фіксування відмови від його проходження.

За таких обставин, письмові пояснення свідків, додані до протоколу не можуть бути належним доказом, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Направлення ОСОБА_1 на огляд у медичному закладі в матеріалах справи відсутнє, що підтверджує доводи ОСОБА_1 про те, що його не було направлено до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.

Сам по собі, протокол про адміністративне правопорушення за наведених вище обставин, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР не може бути обґрунтовано доказами, які зібрані поліцейським із порушенням приписів ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р., а тому постанову суду не можна визнати законною, вона підлягає скасуванню, як така, що постановлена без дотримання вимог закону щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи та вимог щодо належної оцінки доказів.

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 03.11.2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Копію постанови направити учасниками справи у порядку ст. 295 КУпАП.

Суддя

Херсонського апеляційного суду (підпис) О.В. Калініна