Справа № 938/498/20
Провадження № 33/4808/628/20
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Чекан Н. М.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Давчук А.Ю.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір-

в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що 21.09.2020 року о 01.16 год. в с. В. Ясенів Верховинського району Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Хюндай-акцент» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у чергового лікаря Верховинської ЦРЛ, згідно з висновком перебував у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова судді є незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що був безпричинно зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом «Хюндай Акцент». Працівники поліції повідомили, що на його автомобілі не працювала підсвітка номерного знаку, що не відповідало дійсності. Згодом працівник поліції звинуватив його в тому, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння і запропонував йому пройти тест на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Було зупинено автомобіль «Нива», в якому знаходились двоє людей чоловічої статі, які підписалися в протоколі як свідки даної події. Зазначає, що він відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу, оскільки виявив бажання проходити огляд лише в медичному закладі.

В ході спілкування з працівниками поліції, працівники поліції застосовували до нього силу та одягли кайданки, при цьому завдавши йому моральної та матеріальної шкоди. Вважає, що працівники поліції вийшли за межі своїх повноважень, висловлювали погрози застосування фізичного насильства.

Вказує на те, що він не порушував ПДР, а зупинка транспортного засобу була безпідставною, а тому підстав для здійснення перевірки посвідчення водія та освідування на вживання алкоголю і притягнення його до адміністративної відповідальності у патрульного не було.

Звертає увагу на те, що в тексті постанови суду допущено помилки в ініціалах його захисника.

Вказує на те, що огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог, а в протоколі про адміністративне правопорушення не вказані ознаки сп`яніння, які були наявні.

Він був зупинений працівниками поліції о 01 год. 20 хв., а огляд було проведено о 03 год. 40 хв., більше ніж 2 годи з моменту зупинки транспортного засобу під його керуванням, а тому працівниками поліції порушено процедуру проведення медичного огляду щодо нього.

Крім того, йому не було надано медичного висновку №20, результати огляду йому не було повідомлено. Підпис, який засвідчує, що обстежувана особа ознайомлена з результатами огляду, було здійснено не ним.

Зазначає, що в самому акті медичного огляду №20 від 21.09.2020 року відсутній результат лабораторних тестів, що свідчить про те, що даний висновок не є повним, а діагноз не точним.

Такі грубі порушення допущені під час медичного огляду на стан сп`яніння сприяють обмеженню права особи на захист, адже на момент виготовлення Висновку про результати медичного огляду він був автоматично позбавлений можливості оскаржити його результати та пройти повторний медичний огляд.

Вважає, висновок про його перебування в стані сп`яніння у справі є недійсним. Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону вважає недійсним та недопустимим доказом у справі.

Свідки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не мають жодного відношення до протоколу, є вигаданими.

На відеозаписах долучених до справи неможливо зробити висновок щодо присутності свідків в медичному закладі під час проведення огляду або ж під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник Давчук А.Ю. просили скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи ОСОБА_2 та його захисник Давчука А.Ю., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати постанову суду і закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення в розмірі, який встановлено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 290107 від 17.10.2019 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.10.2019 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №234183 від 21.09.2020 року (а.с.1) вбачається, що 21.09.2020 року о 01.16 год. в с. В. Ясенів Верховинського району Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Хюндай-акцент» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у чергового лікаря Верховинської ЦРЛ, згідно з висновком перебував у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою начальником СРПП-4 Верховинського ВП капітаном поліції Зеленчук В.Ю., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та свідками.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано пояснення свідків, висновок №20 медичного закладу, відеоматеріали , копії адміністративних постанов.

У цьому протоколі про адміністративне правопорушення зазначені свідки: ОСОБА_3 й ОСОБА_4 , жителі с. Розтоки Косівського району, які підтвердили правильність зазначених стосовно них даних власноручними підписами.

ОСОБА_1 було ознайомлено із його правами та обов`язками відповідно до ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у Верховинському районному суді, про що свідчить відмітка про вручення повістки.

Посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалось та не видавався тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису та дачі пояснень по суті правопорушення, про що в протоколі працівником поліції зроблено відповідні записи.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Апеляційний суд вважає, що обвинувачення висунуте ОСОБА_1 є конкретним, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що він звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять висновок Верховинської районної лікарні Верховинської районної ради №20 від 21.09.2020 року (а.с.2), складеного о 03 год. 45 хв., у відповідності до якого в результаті медичного огляду, який було проведено лікарем ОСОБА_5 було встановлено , що ОСОБА_1 перебуває в стані сп`яніння. Висновок медичного закладу підписаний лікарем та обстежуваною особою ОСОБА_1 .

До матеріалів справи долучені пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 3-4), у відповідності до яких в їхній присутності ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу про адміністративне правопорушення, про що засвідчили власноручними підписами.

До матеріалі справи долучено рапорт начальника СРПП 4 Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції Зеленчука В.Ю. (а.с.5), з якого вбачається, що 21.09.2020 року біля 01 год. 16 хв. в с. Ясенів Верховинського району під час патрулювання було зупинено автомобіль марки Хюндай Акцент, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Даний водій в темну пору доби керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, а також при перевірці реєстраційних документів не передав посвідчення водія. При розмові з водієм від ОСОБА_1 було відчутно запах алкоголю з його ротової порожнини, після чого водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6810, на що ОСОБА_1 не погодився. На пропозицію працівника поліції пройти відповідний огляд у медичному закладі ОСОБА_1 відреагував агресивно, виражався нецензурними словами, шарпав за формений одяг, погрожував фізичною розправою та намагався втекти. На вимогу працівника поліції припинити неправомірні дії ОСОБА_1 не реагував, сів за кермо свого автомобіля та намагався втекти з місця зупинки. До ОСОБА_1 було застосовано заходи фізичного впливу, надіто кайданки та доставлено на медичне освідчення до Верховинської ЦРЛ, де було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. На водія були складані протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, за ст.185 КУпАП та винесені постанови за ч. ст.126, ч.1 ст.121 КУпАП. Зазначено, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до КУпАП, Автомобіль залишено на місці зупинки, на краю проїзної частини дороги.

Аналогічні обставини події відносно ОСОБА_1 зазначені в рапорті поліцейського СРПП Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції М. Бельмеги (а.с.6). Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказані рапорти за своїм правовим змістом є службовими документами, які інформують начальника Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про законність дій працівників поліції.

Зі змісту апеляційної скарги та доводів особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Давчук А.Ю. вбачається, що вони вважають неправомірними дії працівників поліції, оскільки останні зупинили транспортний засіб без наявних правових підстав, а тому вважають, що подальші дії працівників поліції щодо пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння та складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення незаконними.

Апеляційний суд вважає, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені ст. 266 КУпАП, п. 6, 7 Розділу І, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до вказаних нормативних актів за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

До матеріалів справи долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, від 21.09.2020 року серії БАБ №253772 (а.с. 7), згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП за порушення п.2.9в Правил дорожнього руху. А саме: за керування транспортним засобом, в якому в темну пору доби не освітлювався державний номерний знак.

Також додано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, від 21.09.2020 року серії БАБ №253774 (а.с. 8), згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за порушення п.2.1а, 2.4 Правил дорожнього руху. А саме за не передачу посвідчення водія та за не пред`явлення реєстраційних документів на транспортний засіб.

Та долучено до матеріалів справи копію протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №375213 від 21.09.2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185 КУпАП (а.с.9) за злісну непокору законним вимогам працівникам поліції.

Зі змісту пояснень особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Давчук А.Ю. вбачається, що матеріали за ч.1 ст.185 КУпАП були повернуті судом для належного оформлення.

Разом з тим, апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах висунутого ОСОБА_1 обвинувачення і не надає правовій оцінки діям працівників поліції щодо безпідставного складання матеріалів за обвинуваченням, яке виходить за межі цього провадження.

Зі змісту апеляційної скарги та доводів наведених ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції вбачається, що він не заперечує факт керування транспортним засобом, відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального приладу та проходження ним огляду у медичному закладі, однак вважає, що поліцейські безпідставно зупинили транспортний засіб під його керуванням, переслідували його на підставі неправдивого повідомлення про перебування його у стані алкогольного сп`яніння, намагаючись отримати від нього хабар, безпідставно запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, застосували до нього фізичне та моральне насильство.

Разом з тим, вказані доводи про вчинення злочину працівниками поліції можуть бути повно та всебічно перевірені тільки в межах відповідного кримінального провадження, яке може бути проведено компетентним органом за відповідною заявою ОСОБА_1 .

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та при проходженні огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння жодних свідків не було і долучені до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можна вважати належними та допустимими доказами, оскільки вони не були на місці зупинки транспортного засобу, яким він керував, не були і при проходженні ним огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не мають істотного значення для вирішання питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки їх зміст свідчить про те, що вказаним свідкам не відомі обставини, які мають важливе значення для розгляду справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вказаного закону присутність двох свідків є обов`язковою тільки при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів і не є обов`язковою у разі відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний допустимим доказом, оскільки зазначені в ньому свідки були записані до нього ще до проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Так, зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не стосується суті пред`явленого обвинувачення, не порушує право ОСОБА_1 на організацію ефективного захисту своїх інтересів та носить суто формальний характер, оскільки вказані свідки не були безпосередньо свідками правопорушення, а були присутні при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу. Вищевказаний факт не заперечується ОСОБА_1 та зафіксований відповідним відеозаписом за допомогою нагрудних відеореєстраторів поліцейських.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Зокрема, зі змісту відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції на неодноразові пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу Алкотест Драгер на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції в присутності двох свідків та висловив бажання пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини, які мають істотне значення.

Відповідно до висновку висновок лікаря Верховинської районної лікарні №20 від 21.09.2020 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.2), згідно з яким 21.09.2020 року о 03.05 год. проведено огляд ОСОБА_1 , яким встановлено, що він перебуває в стані сп`яніння.

ОСОБА_1 було повідомлено, що за результатами огляду він перебував в стані алкогольного сп`яніння. В графі пояснення обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду у медичному висновку міститься підпис ОСОБА_1 , що свідчить про його ознайомлення із результатами відповідного огляду.

Зі змісту відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції вбачається. що при проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння лікарем були використано ряд засобів для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , в результаті яких лікарем було прийнято висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає неспроможними доводи апелянта про те, що вищевказаний висновок №20 від 21.09.2020 року Верховинської районної лікарні не відповідає дійсності і не може бути визнаний допустимим доказом.

В результаті перевірки вищевказаних доводів апеляції не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Апеляційний суд вважає, що вищевказаний висновок зроблений лікарем ОСОБА_5 в межах наданих повноважень, відповідає вимогам Інструкції, містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився медичний огляд, часу та місця його проведення.

Для перевірки доводів ОСОБА_1 судом першої інстанції були витребувані дані щодо проведення медичного огляду ОСОБА_1 .

Так, згідно наданої медичної документації КНП «Верховинської районної лікарні Верховинської ради» було надіслано на адресу суду результат токсикологічного дослідження №1476 (а.с.39), в якому зазначено у ОСОБА_1 у крові з відбору біоматеріалу 21.09.2020 року при токсологічному дослідженні виявлено етанол в концентрації 0,94 г/л %.

У відповідності до належно завіреної копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.09.2020 року №20 (а.с.40) складеного о 03 год. 40 хв. ОСОБА_1 перебував у збудженому стані, повна здатність була порушена, дихання було прискорене, кількість подихів в хвилину 23, пуль 110, Рухова сфера ОСОБА_1 була незначною порушена, міміка млява, хода хитна, поза Ромбера нестійка, точні рухи не в повному об`ємі. Ознак нервово-психічних захворювань зі слів ОСОБА_1 не було, та зі слів правопорушника він не вживав спиртні напої. В акті зазначено, що запах алкоголю з порожнини рота був у ОСОБА_1 . За допомогою приладу Драгер за результатами обстеження у ОСОБА_1 було встановлено 0.86 %. Обстеження ОСОБА_1 на стан сп`яніння через 20 хв. о 03 год. 35 хв. було проведено повторно за допомогою технічного приладу Драгер і його результат показав 0.72 %. На підставі зазначених даних, встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Акт обстеження ОСОБА_1 №20 від 21.09.2020 року підписаний лікарем, що проводив огляд.

Також, на адресу суду було надіслано належно завірений висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 від 21.09.2020 року (а.с.41) та є ідентичним оригіналу висновку, який був долучений до матеріалі справи (а.с.2).

Окрім того, на адресу суду надіслано завірену ксерокопію відношення начальника СРПП 4 Верховинського ВП капітана поліції Зеленчука В.Ю. адресоване головному лікарю Верховинської ЦРЛ (а.с.42), в якому він просить освідчити водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на факт вживання алкоголю.

Таким чином, у відповідності до висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, акту медичного огляду та результату токсикологічного дослідження №1476 відповідно до якого в результаті дослідження крові ОСОБА_1 було виявлено етанол в концентрації (за методикою ГРХ) 0,94 г/л., ОСОБА_1 21.09.2020 року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає безпідставними апеляційні доводи ОСОБА_1 стосовно того, що лікарем медичного закладу при проведенні огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння було порушено порядок проведення його огляду на стан вживання алкоголю.

Так, зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 вбачається, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи.

Апеляційний суд вважає, що висновок №20 від 21.09.2020 року Верховинської районної лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів та Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Верховинської районної лікарні №20 від 21.09.2020 року та результату токсикологічного дослідження №1476 від 23.09.2020 року містять достатню інформацію щодо порядку проведення медичного огляду, методів та досліджень, які були використані лікарем при проведенні огляду ОСОБА_1 та достовірності і обґрунтованості отриманого результату.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не надані докази, які свідчать про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений лікарем в медичному закладі не відповідав вимогам ст.266 КУпАП.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про наявність суперечливих даних щодо часу складання протоколу про адміністративне правопорушення і часу проведення медичного огляду з наступних підстав.

Зокрема, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі було проведено більше ніж 2 години з часу його зупинки працівниками поліції.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи носять безпідставний характер, оскільки спростовуються матеріалами справи що і які не мають істотного значення для встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, сукупність досліджених доказів, відеозапис з персональних відеореєстраторів поліцейських та власні пояснення ОСОБА_1 свідчать про те, що він дійсно 21.09.2020 року о 01 год. 16 хв. був зупинений поліцейськими в с. В. Ясенів Верховинського району, коли керував транспортним засобом марки "Хюндай акцент", реєстраційний номер д.н.з. НОМЕР_1 , після чого був доставлений до медичного закладу у Верховинську ЦРЛ, в якому пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що встановлення ст.266 КУпАП двогодинного строку протягом якого повинен бути проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я спрямовано на забезпечення отримання більш об`єктивного результату проведеного огляду, оскільки рівень сп`яніння значно знижується після проходження тривалого часу з моменту виявлення підстав для проведення відповідного огляду.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає безпідставними доводи про те, що огляд було проведено після проходження двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Перевіривши сукупність доказів по справі, апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених доказів поза всяким розумним сумнівом доводить факт ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання судом було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та накладено стягнення в мінімальних межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2020 року стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв