Справа № 462/7948/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 грудня 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 01.12.2020 року о 16.00 год. у м. Львові на перехресті вул. Городоцька-вул. Ряшівська керував автомобілем Renault Kangoo НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 ARBH-0597 у присутності двох свідків. Результат позитивний 1,58 ‰, ARBH-0597 №3170.

У суді ОСОБА_1 визнав факт вчинення ним адміністративного правопорушення, просив суд суворо не карати та задоволити клопотання про застосування заходів громадського впливу.

23.12.2020 року до судунадійшло клопотання голови ППОВСП «Львівського територіального управління» Мелешко Р.Г. про застосування до ОСОБА_1 заходів громадського впливу та скерування матеріалів справи на розгляд ВСП «Львівське територіальне управління».

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.9А Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оглянувши відеозаписи з нагрудних камер спостереження працівників поліції, дослідивши матеріали справи, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 196646 від 01.12.2020 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення ОСОБА_2 від 01.12.2020 року, ОСОБА_3 від 01.12.2020 року, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Згідно до роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесенимипостановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП.

Щодо вирішення клопотання голови ППОВСП «Львівського територіального управління» ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_1 заходів громадського впливу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Отже, частиною 1 статті 21 КУпАП передбачена можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації. Це питання вирішується судом з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника та не є обов`язком, а лише правом суду.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Тому, виходячи із характеру вчиненого правопорушення, яке є тяжким, про що свідчить їх характер, та визначені законодавцем вид та розмір адміністративного стягнення, його особливу небезпечність, з метою належного виховання правопорушника, запобіганню вчинення нових правопорушень, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання голови ППОВСП «Львівського територіального управління» Мелешка Р.Г. про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд ВСП «Львівське територіальне управління» слід відмовити.

Крім того, суд зазначає, що жодних доказів користування транспортним засобом ОСОБА_1 в цілях товариства не надано. Суд теж бере до уваги той факт, що за даним фактом ОСОБА_1 , крім того, притягнуто до адміністративної відповідалності за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП з передачею матеріалів на розгляд ВСП «Львівське територіальне управління», а вказане клопотання суд розцінює як подане з метою уникнення від відповідальності.

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із ступенем суспільної небезпечності скоєного правопорушення, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 прожиткового мінімуму працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання голови ППОВСП «Львівського територіального управління» Мелешко Р.Г.про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд ВСП «Львівське територіальне управління» відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 грн. судового збору.

Постанову може бути оскаржено протягом 10-ти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова .

Суддя /підпис/ Постигач О.Б.

З оригіналом згідно

Суддя Постигач О.Б.