ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/181/20Головуючий у 1-й інстанції Марціцка І.Б.
Провадження № 33/817/135/20 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Рукавця О.В.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Рукавця О.В., що діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2020 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Як визнав суд, 12.01.2020 року о 05 год. 30 хв. в м. Теребовля по вул. Князя Василька водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "VOLRSWAGEN PASSAT", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя, порушення координації руху. В порушення вимог п. 2.5 ПДР України від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу Аlcotest 6810 та проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння водій категорично відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі адвокат Рукавець О.В., що діє в інтересах ОСОБА_1 ,просить скасувати постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2020 року, а справу провадженням закрити.

Вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Свої доводи апелянт мотивує тим, що працівник поліції безпідставно зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , посилаючись на те, що його автомобіль знаходиться на іноземній реєстрації.

Апелянт звертає увагу на те, що до моменту зупинки, ОСОБА_1 не порушив ПДР, а тому автомобіль, на його думку, був зупинений безпідставно.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Рукавця О.В., який висловив думку щодо можливості розгляду справи без участі ОСОБА_1 , а також підтримав подану апеляційну скаргу та, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просить скасувати постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2020 року і закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №046526 від 12 січня 2020 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КупАП, 12.01.2020 року о 05 год. 30 хв. в м. Теребовля по вул. Князя Василька водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "VOLRSWAGEN PASSAT", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя, порушення координації руху. Всупереч вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки працівниками поліції, за допомогою технічного приладу Alcotest 6810, а також проїхати в медичний заклад для огляду на стан сп`яніння водій категорично відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема дослідженого судом першої інстанції рапорту ст. сержанта поліції поліцейського СРПП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області Лукачик І., 12.01.2020 року близько 05 год 30 хв було зупинено транспортний засіб "VOLRSWAGEN PASSAT", номерний знак НОМЕР_1 , на іноземній реєстрації під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм вказаного транспортного засобу, було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився.

Ці ж обставини підтверджені відеозаписами з нагрудних камер поліцейських NOR_0134.MP4, NOR_0135, NOR_0136.MP4, NOR_0137. MP4 , які є належними та допустимими доказами в контексті положень ст.251 КУпАП і які були предметом дослідження суду першої інстанції, а також оглянуті судом апеляційної інстанції, з яких встановлено, що причиною зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 є те, що транспортний засіб зареєстрований в іншій країні, що узгоджується з вимогами п. 10 ст.35 Закону України "Про Національну поліцію". Також вказаним відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовляється на вимогу працівників поліції, які вказали на ознаки алкогольного сп`яніння наявні у ОСОБА_1 , пройти огляд на стан сп`яніння на місці та в медичній установі.

Доводи захисника Рукавця О.В. стосовно того, що працівник поліції безпідставно зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу суду, оскільки згідно п.10 ст.35 Закону України "Про національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Як підтверджено вищевказаними матеріалами відеофіксації, зупинка транспортного засобу була пов`язана з перевіркою документів, що дають право на користування цим транспортним засобом, який перебуває на іноземній реєстрації особою, яка його ввозила і яка ним керує.

При цьому, ОСОБА_1 пояснив, що він випив пляшку пива і тому не бажає проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Порушень працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України/МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, про що адвокат Рукавець О.В. наголошує в судовому засіданні, апеляційним судом не встановлено.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним, скільки факт його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.279, 280 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності прийнятого судом першої інстанції рішення на підставі вищевказаних матеріалів справи апелянтом не надано і не здобуто таких під час апеляційного розгляду.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Рукавця О.В., що діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова Тернопільського апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.