Справа № 536/399/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Колотієвський Олександр Олександрович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої продавцем на ФОП « ОСОБА_2 », проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності ст.44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

04.04.2020 року близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_1 під час роботи в магазині «Господарочка» здійснювала продаж побутових товарів, чим порушила вимоги підпункту 3 п.2 Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року в редакції чинній на час складання протоколу.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. На адресу суду надіслала заяву в якій визнала свою вину та просила звільнити її від адміністративної відповідальності з огляду на те, що вона хворіє онкологічним захворюванням, вона має слабке здоров`я та потребує постійного медичного контролю та реабілітації.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, Конституційний Суд України в своєму рішення від 22 грудня 2010 року по справі №23-рп/2010 вказав на те, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріплених в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

Зокрема, у своєму рішення по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачено: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованістьобвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив свою позиція, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту. Тобто таких, які не залишають місця сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

Інкримінована ОСОБА_1 вина полягає в тому, що вона під час роботи в магазині «Господарочка» здійснювала продаж побутових товарів, чим порушила вимоги підпункту 3 п.2 Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року в редакції чинній на час складання протоколу.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п. п. 3 п. 2постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»від 11.03.2020 №211, у редакції яка діяла на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, заборонено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, засобами зв`язку за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Тобто, встановлена зазначеним підзаконним нормативно-правовим актом заборона не поширюється, в тому числі, на торгівельні заклади, які зокрема здійснюють торгівлю пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом.

З відеозапису наданого працівниками поліції вбачається, що магазин «Господарочка» де вчинено зазначене правопорушення проводить торгівлю також агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом.

В даному випадку не поширюються заборони встановлені постановою КМУ №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-Co-2», так як ОСОБА_1 здійснює роздрібну торгівлю також агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом.

Отже норми вказаної постанови забороняють не торгівельну діяльність, яка передбачає приймання відвідувачів, а роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, та не містять переліку товарів, вільна реалізація яких заборонена.

Також КМУ у листі № 9354/0/2-20 від 18.03.2020 року додатково розтлумачив, що норми п.п. 3 п. 2 вказаної постанови не поширюються на об`єкти торгового і побутового обслуговування, які зокрема здійснюють торгівлю пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом.

На підставі вищевикладеного, суд вважає в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому з цих підстав, відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44-3, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі через Кременчуцький районний суду Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Колотієвський