Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю секретарки Чейпеш С.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сочки В.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/337/20, за апеляційною скаргою з доповненнями до неї захисника - адвоката Сочки В.І., подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05. 11. 2019.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 ,визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн..

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..

Із протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №248 від 30. 08. 2019 та постанови судді від 05. 11. 2019 вбачається, що ОСОБА_1 обіймаючи посаду директора інформаційно-обчислювального центру Департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, згідно підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», у порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин у період з 07. 12. 2018 по 17. 12. 2018 не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, зокрема, про отримання доходу в якості кредитних коштів в сумі 600 000 грн., що становить 348 прожиткових мінімумів, встановлених на 01. 01. 2018, що потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю, передбачених ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», тобто повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції (далі НАЗК) про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинив передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_1 , захисник адвокат Сочка В.І. просить постанову суду від 05. 11. 2019 щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказує на те, що постанова

-2-

судді є необґрунтованою та незаконною, а розгляд справи не відповідає вимогам ст. ст. 245, 280 КУпАП. На його думку, суд першої інстанції під час дослідження обставин справи, безпідставно не врахував положення ч. 5 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до яких дія розділу VII цього Закону не поширюється на посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері соціального обслуговування населення. При цьому звертає увагу на те, що матеріалами справи, зокрема, інформацією щодо виплат Центром матеріальних допомог згідно програми «Турбота» щодо посилення соціального захисту громадян у 2018 році від 20. 09. 2019 № 261, за якою за вказаний період виплачено матеріальну допомогу 11 385 особам, що підтверджує фактичну діяльність інформаційно-обчислювального центру у сфері соціального обслуговування. Про вказаний факт, на його думку, свідчить і наявний у матеріалах справи звіт про надходження та використання коштів загального фонду, у якому інформаційно-обчислювальному центру присвоєно код видатків - «008 орган з питань праці та соціального захисту населення, а також рішення Ужгородської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області про присвоєння інформаційно-обчислювальному центру ознак неприбутковості. Також звертає увагу і на те, що всупереч ст. ст. 9, 280 КУпАП, суд першої інстанції залишив поза увагою, що з об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, яким суб`єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні. Вказаних обставин, а відтак і умислу ОСОБА_1 приховувати інформацію щодо отриманого кредиту у даній справі не встановлено, оскільки інформація про отриманий кредит ОСОБА_1 внесена до декларації про майновий стан за 2018 рік, у зв`язку з чим вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня і суб`єктивна сторона правопорушення, а відтак і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, що у відповідності до ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі. Крім того, стверджує, що досудова перевірка в справі проведена не уповноваженим органом, що у свою чергу є підставою для визнання всіх доказів у справі недопустимими, оскільки як убачається з матеріалів справи перевірка щодо його ОСОБА_1 провадилась виключно працівниками ДЗЕ НП України, які склали протокол, а будь-які відомості щодо проведення такої перевірки НАЗК, повідомлення НАЗК про її результати, у матеріалах справи відсутні. Крім того, захисник Сочка В.І. звертає увагу на недотримання судом першої інстанції при розгляді справи практики Європейського суду з прав людини, щодо необхідності враховувати якість доказів у справі.
В доповненні до апеляційної скарги захисник-адвокат Сочка В.І. в інтересах ОСОБА_1 просить врахувати положення ч. 2 ст. 8, ст. 58 Конституції України та п. 24 ч. 11 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення ефективності інституційного механізму запобігання корупції» № 140-IX від 02. 10. 2019, яким ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" доповнено абзацом 2, відповідно до якого «Положення частини другої цієї статті застосовуються до суб`єктів декларування, які є службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, а також суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, відповідно до статті 50 цього Закону», які введені в дію з 01. 01. 2020. У зв`язку з наведеним, захисник Сочка В.І. вказує на наявність підстав для скасування постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області щодо ОСОБА_1 та закриття провадження у справі щодо останнього про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

-3-

Будучи належними чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , прокурор на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явився. Останній рухом справи не цікавився, судову кореспонденцію отримував, до суду не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процессу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності прокурора, що не може розцінюватись як порушення його права, передбаченого нормами КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сочки В.І., які підтримали доводи апеляційної скарги та доповнення до неї, перевіривши матеріали справи про адміністративне корупційне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга захисника - адвоката Сочки В.І. в інтересах ОСОБА_1 з доповненнями до неї підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані - тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією це - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до пункту 13 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», в редакції чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання

-4-

майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Реєстр) та оприлюднюється на офіційному сайті НАЗК.

Відповідно до пункту 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10. 06. 2016 №3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15. 07. 2016 за № 959/29089, суб`єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другою статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається через електрону мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст.172-6 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні в матеріалах справи докази та, виходячи з встановлених обставин, дійшов правильного висновку про те, що його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст.172-6 КУпАП як неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора інформаційно - обчислювального центру Департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації, будучи відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний був повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані.

Під «посадовими особами юридичних осіб публічного права» (відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону) слід розуміти працівників юридичних осіб публічного права, які наділені посадовими повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції. Визначальним при цьому є обсяг функцій (обов`язків) відповідного працівника. Так, адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності.

-5-

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на посаді директора інформаційно-обчислювального центру Закарпатської ОДА, що підтверджується копією наказу №34-к від 20. 08. 2003 про прийняття на роботу ОСОБА_1 з 20. 08. 2003.
З огляду на характер та обсяг функцій директора центру інформаційно-обчислювального центру, визначених Положенням про інформаційно-обчислювальний центр, затвердженого рішенням Закарпатської обласної ради від 21. 03. 2013 №684, апеляційний суд приходить до переконання, що такий наділений організаційно-розпорядчими функціями, відтак останній відноситься до числа суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та підпадає під пункт «а» пункту 1 частини 2 статті 3 Закону.
З цих підстав, ОСОБА_1 був зобов`язаний повідомити про суттєві зміни у майновому стані, зокрема у період з 07. 12. 2018 по 17. 12. 2018.
Зазначених дій ОСОБА_1 у встановлений закон строк не виконав, у зв`язку з чим в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.
У зв`язку з наведеним, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується наявними доказами у справі, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 30. 08. 2019 №248, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; копією наказу про прийняття ОСОБА_1 на роботу від 20. 08. 2003 №34-к; копією Положення про інформаційно-обчислювальний центр, затвердженого рішенням Закарпатської ОДА від 21. 03. 2013 №684; копією декларації ОСОБА_1 за 2018 рік; скріншотом з офіційної сторінки веб-сайту НАЗК; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30. 08. 2019.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи й обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки зібрані докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення.

Викладені в апеляційній скарзі захисником Сочка В.І. доводи про безпідставне неврахування судом при розгляді справи щодо ОСОБА_1 положень ч. 5 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» не заслуговують на увагу, оскільки у зазначеній нормі Закону визначено, що дія розділу VII цього Закону «Про запобігання корупції» не поширюється на посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері соціального обслуговування населення, соціальної та професійної реабілітації осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю, соціального захисту ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, охорони здоров`я (крім керівників закладів охорони здоров`я центрального, обласного, районного, міського (міст обласного значення, міст Києва та Севастополя) рівня), освіти (крім керівників вищих навчальних закладів та їх заступників), науки (крім президентів Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, перших віце-президентів, віце-президентів та головних учених секретарів Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, інших членів Президії Національної академії наук України та президій національних галузевих академій наук, обраних загальними зборами

-6-

Національної академії наук України та національних галузевих академій наук відповідно, керівників науково-дослідних інститутів та інших наукових установ), культури, мистецтв, відновлення та збереження національної пам`яті, фізичної культури, спорту, національно-патріотичного виховання, військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також військових посадових осіб з числа військовослужбовців військової служби за контрактом осіб рядового складу, військової служби за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, військовослужбовців молодшого офіцерського складу військової служби за контрактом осіб офіцерського складу, крім військовослужбовців, які проходять військову службу у військових комісаріатах. Натомість, даних про те, що очолюваний ОСОБА_1 інформаційно-обчислюваний центр Департаменту соціального захисту населення Закарпатської ОДА відноситься до зазначених у ч. 5 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» закладів, установ та організацій, матеріали справи не містять. Більше того із п.1.1. розділу 1 Положення про інформаційно-обчислювальний центр, який затверджений рішенням Закарпатської обласної ради 21. 03. 2013 №684 вбачається, що основна діяльність центру полягає у автоматизованій обробці правової, виплатної, статистичної та іншої інформації та автоматизація основних функцій діяльності органів соціального захисту населення.
Доводи захисника Сочки В.І. про те, що підтвердженням відсутності у ОСОБА_1 умислу та корисливого або іншого особистого інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, є факт подачі ОСОБА_1 щорічної декларації за 2018 із відображеними даними про отриманий кредит, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ці обставини, з огляду на чітку вказівку у національному законодавстві повідомляти про суттєві зміни у майновому стані, не можуть бути підставою для звільнення суб`єкта декларування від адміністративної відповідальності за невиконання зазначеного обов`язку.
Протокол та інші докази у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП зібрані уповноваженим на те органом, а тому є необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника Сочки В.І. про недопустимість доказів у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.
Таким чином, оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, суддя першої інстанції, з огляду на матеріали справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та врахувавши вимоги ст. 33 КУпАП, наклав на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією даної статті.
Водночас, відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За змістом ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Провадження у справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Як вбачається зі справи ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6КУпАП, зокрема, порушенні вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» в редакції від 06. 12. 2016.

-7-

Разом з тим, на час розгляду справи апеляційним судом, на підставі пункту 24 частини 11 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення ефективності інституційного механізму запобігання корупції» № 140-IX від 02. 10. 2019, ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" доповнено абзацом 2, відповідно до якого «Положення частини другої цієї статті застосовуються до суб`єктів декларування, які є службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, а також суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, відповідно до статті 50 цього Закону».
Відповідно до частини 1 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону зміни до статті 52 Закону України "Про запобігання корупції" введені в дію з 01. 01. 2020.
Приміткою статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" передбачений вичерпний перелік осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище Рішенням НАЗК від 17. 06. 2016 №2 затверджено Перелік посад з високим та підвищеним рівнем корупційних ризиків.
Отже, враховуючи вищенаведене, положення статті 50 цього Закону застосовуються до визначених наведеним Законом суб`єктів декларування, до якого займана ОСОБА_1 не входить, а також те, що вищезазначеними законодавчими змінами, відносно ОСОБА_1 скасовано необхідність подання повідомлень про суттєві зміни в майновому стані, та як наслідок - скасовано адміністративну відповідальність за неподання таких повідомлень.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність на момент розгляду справи апеляційним судом, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
На підставі наведеного, апеляційна скарга з доповненнями до неї захисника - адвоката Сочки В.І., подана в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково. Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу з доповненнями до неї захисника- адвоката Сочки В.І., подану в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.11.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя