Справа № 739/1143/20 Головуючий у 1 інстанції Чепурко В.В.
Провадження № 33/4823/389/20
Категорія - ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника Костюченка В.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Костюченка В.К. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер, мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 20 вересня 2020 року, о 14 год. 53 хв., на 164 км. автодороги «Чернігів Мена - Сосниця Новгород-Сіверський - Грем`яч», біля номерного знаку Н-27, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Також ОСОБА_1 , 20 вересня 2020 року, о 14 год. 53 хв., на 164 км. автодороги, «Чернігів Мена Сосниця Новгород-Сіверський - Грем`яч», біля номерного знаку Н-27, керуючи автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху, під час руху не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд на дерево, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Костюченко В.К. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі. Посилається на те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду справи, чим порушено право на захист. Вказує на те, що його підзахисний не перебував в стані алкогольного сп`яніння, натомість дорожньо-транспортна пригода сталася через втрату керування внаслідок технічної несправності автомобіля, під час якої вдарився головою об скло, що вплинуло на його реакції. Зазначив, що ОСОБА_1 не пам`ятає, чи підписував він документи, чи пропонували пройти огляд на стан сп`яніння та свідків, у присутності яких він начебто відмовився від огляду на стан сп`яніння. Вважає, що у випадку пошкодження лише власного транспортного засобу, навіть за наявності порушення правил безпеки дорожнього руху, справа має бути закрита, на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю.

Також, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 не був присутній, а копію рішення отримав лише 10 жовтня 2020 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; допитавши свідків, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Як убачається з матеріалів справи, постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 була винесена 29.09.2020 року. Строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення закінчився 09 жовтня 2020 року.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи, копію судового рішення отримав поштою лише 10.10.2020 року, а вже 20 жовтня 2020 року його захисник подав апеляційну скаргу, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню.

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не визнав свою вину у скоєнні правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, послався на відсутність належних доказів керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а пошкодження лише свого транспортного засобу, навіть за наявності порушення правил безпеки дорожнього руху, вважає малозначним порушенням.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як слідує з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 складені протоколи про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №382032 за ст.124 КУпАП та серії ДПР18 №221223 за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно яких він, 20 вересня 2020 року, в 14.53 год., на 164 км. автодороги «Чернігів-Грем`яч», біля номерного знаку Н-27, керував автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.16).

Крім того, ОСОБА_1 , 20.09.2020 р., в 14.53 год., на 164 км. автодороги «Чернігів-Грем`яч», біля номерного знаку Н-27, керуючи автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.12.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на дерево, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження (а.с.2).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

У своїх письмових поясненнях, ОСОБА_1 зазначив, що він випив вдома пляшку 0,5л алкогольного пива, після чого керував автомобілем та здійснив ДТП, що свідчить про його згоду з обставинами, викладеними у протоколі (а.с.4).

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які пояснили, що водій ОСОБА_1 , в їх присутності, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3, 9). На переконання апеляційного суду, дані свідки не мали жодних підстав обмовляти ОСОБА_5 , їх пояснення повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи.

У судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_3 пояснив, що 20 вересня 2020 року, близько 15.00 год., він їхав за кермом свого автомобіля та на дорозі, поблизу м. Новгород-Сіверський, був зупинений працівником поліції, який запропонував йому бути свідком фіксування відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння. У кюветі він побачив транспортний засіб з механічними пошкодженнями. Коли свідок підійшов до патрульного автомобіля, там перебував водій ОСОБА_1 в нетверезому в стані, який в його присутності відмовився проходити тест на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 надав письмові пояснення та поставив свій підпис у протоколі.

Крім того, інспектор Новгород-Сіверського відділу поліції Левінець В.І. у судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що раніше він складав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП. 20.09.2020 року йому на службовий планшет надійшло повідомлення про ДТП на автодорозі «Чернігів-Гремяч». По приїзду на місце пригоди було встановлено, що водій виїхав на зустрічну смугу, з`їхав у кювет і врізався у дерево. При цьому, водій ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини. У зв`язку з цим, ОСОБА_6 зупинив двох водіїв в якості свідків, підвів до транспортного засобу ОСОБА_1 і в їх присутності запропонував останньому пройти огляд на стан сп`яніння. Але ОСОБА_1 відмовився продути на місці прилад «Алкофор», або проїхати до лікарні. А тому він склав щодо ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення, про порушення останнім вимог п.2.5 та п.12.1 Правил дорожнього руху.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, а постанова суду першої інстанції в цій частині є законною та обґрунтованою.

З огляду на зазначене, слід визнати, що доводи сторони захисту з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним встановленої законом відповідальності за скоєне.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, згідно протоколу серії ДПР18 №382032 від 20.09.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 порушив пункт 12.1 Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.2).

Відповідно до п.12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У той же час, місцевим судом ОСОБА_1 фактично було визнано винним у тому, що в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України, під час руху не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд на дерево, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження і його притягнуто до адміністративної відповідальності саме за порушення вимог п.13.1 ПДР України.

Тобто, під час судового розгляду, формулюючи обставини правопорушення, які суд вважав встановленими, місцевий суд вийшов за межі суті адміністративного правопорушення, за вчинення якого був складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , що свідчить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення вимог п.13.1 ПДР України), його винність доведена і є підстави для застосування щодо нього адміністративного стягнення, не ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному дослідженні обставин справи та є помилковим.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відтак, ураховуючи, що суд першої інстанції необґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, тобто, за порушення ним вимог п. 13.1 ПДР України, постанова місцевого суду підлягає зміні, а провадження в справі в цій частині - закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта про порушення судом вимог ст.268 КУпАП у зв`язку з тим, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , на думку апеляційного суду, є слушними.

Як убачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута місцевим судом у відсутності ОСОБА_1 . Розглянувши справу за даних обставин, суддя допустив порушення гарантованих ст.268 КУпАП прав, що є порушенням вимог закону.

Однак, апеляційний суд вважає, що вказане порушення не може вплинути на законність оскаржуваної постанови місцевого суду.

Так, право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. ОСОБА_1 належним чином викликаний в судове засідання до апеляційного суду, де дав пояснення по суті справи та мав можливість надати докази на підтвердження своїх доводів.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника Костюченка В.К. підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Костюченку В.К. строк на апеляційне оскарження постанови Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника Костюченка В.К. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130, ст.36 КУпАП змінити.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний