П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" грудня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого ТОВ «Тік так», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,

встановила:

як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 15 жовтня 2020 року серії ГП №551732, 15 жовтня 2020 року о 17 год 30 хв ОСОБА_1 , знаходячись поблизу будинку 80 по вул. Алішера Навої вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків в охороні громадського порядку, а саме не виконав розпорядження щодо ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію» - поверхнева перевірка, перевірка документів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що в цей день приблизно о 17 год 05 хв йшов на зустріч до дівчини ОСОБА_2 . На пішохідному переході його наздогнало троє невідомих чоловіків, які сказали «поліція». Один з чоловіків попросив показати вміст рюкзака та документ, що посвідчує особу. Він також попросив показати посвідчення, які їх побіжно пред`явили, але він не роздивився. При цьому ніхто не пояснив причину перевірки. Коли він дістав документи, то його повалили на землю, одягнули кайданки та потягнули у двори. В цей час він почав кричати, щоб привернути увагу оточуючих. Після того, як його притягнули у двір будинку АДРЕСА_2 , один з чоловіків сказав «це не він». Тоді його посадили на лавку і почали витягувати речі з рюкзака. Він голосно кричав, що нічого не порушував, в результаті чого до нього застосували фізичну силу (декілька разів вдарили по обличчі, тілу і ногах). Коли підійшла його дівчина ОСОБА_3 , то вона зателефонувала адвокату і з нього зняли кайданки. В подальшому патрульні склали на нього протокол про адміністративне правопорушення.

Захисник Найєм М.-М. заявив клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з порушенням вимог КУпАП при складанні протоколу, відсутності належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 злісної непокори працівникам поліції. Крім того, надав медичну документацію та фото знімки на яких зафіксовані тілесні ушкодження ОСОБА_1 .

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 15 жовтня 2020 року о другій половині дня він прийшов до сина ОСОБА_5 та знаходився біля будинку АДРЕСА_2 . Троє осіб у звичайному одязі вели чоловіка, зараз він може впізнати його як ОСОБА_1 , який перебував в кайданках та голосно кликав на допомогу. Його просили показати, що є в рюкзаку, але він відмовлявся. А коли прийшла жінка, то ці чоловіки витягали речі з рюкзака. На вулиці було темно, у нього поганий зір і він знаходився на певній відстані від чоловіка, тому не бачив, що витягали з рюкзака, а також не бачив, що йому давали підписувати працівники поліції. Заперечує, що ОСОБА_1 був підозрілою особою.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 15 жовтня 2020 року десь після 15 год перебував будинку 80 по вул. Алішера Навої, де чекав знайомого. Під час цього бачив, як 2-3 осіб вели в кайданках чоловіка, який кликав на допомогу, а також кликав якусь жінку. Він впирався і не хотів показувати, що у нього в рюкзаку. Тоді його посадили на лавку і почали витягувати якісь речі. Детальніше описати він не може, оскільки знаходився на певній відстані від цього місця і вже було темно. Також у зв`язку з темрявою не читав, що написали працівники, а просто підписав пояснення.

Будучи допитаним в судовому засіданні інспектор патрульної поліції ОСОБА_6 пояснив, що 15 жовтня 2020 року отримано оперативну інформацію, що за адресоювул. Алішера Навої, будинок 80-А скоєно крадіжку з проникненням. Під час спілкування з жителями будинку було помічено чоловіка, який поводив себе підозріло, а саме, змінив напрямок руху, коли побачив поліцейських. Слідчі пішли за цим чоловіком, в подальшому було з`ясовано, що це ОСОБА_1 . Що відбувалось далі він не бачив, оскільки пішов перевіряти камери відеоспостереження. Через 20 хв вони вели ОСОБА_1 в кайданках. Слідчі спілкувались з ОСОБА_1 , показали посвідчення та пояснили чинне законодавство, одна він почав поводити себе агресивно. Протокол затримання не оформлявся, як і протокол особистого обшуку. Тілесних ушкоджень ніхто не наносив, однак ОСОБА_1 штовхнув плечем працівника поліції. Після складання матеріалів йому надали можливість з ними ознайомитись, на що він відмовився.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, вислухавши особу, яка притягається до відповідальності, свідків, інспектора патрульної поліції,дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, у т.ч. за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків. Відповідно Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги. Системний аналіз норм указаного Кодексу дає підстави для висновку, що в ньому встановлена відповідальність лише за злісну непокору законній вимозі працівника міліції (Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року N 10-рп/2011).

Виходячи з наведеного, на наявність складу даного правопорушення в діях особи впливає не лише вимога, яка була поставлена працівниками поліції, але і у зв`язку з чим вона висувалась.

Таким чином, для того щоб притягнути особу до відповідальності за ст.185 КУпАП необхідно щоб були: законне розпорядження або вимога працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, злісна непокора порушника.

З урахуванням того, що ВСУ в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2 КУпАП)» висловив позицію щодо того, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність правомірної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які сааме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків.

Із досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що ОСОБА_1 20-25 хв перебував під контролем працівників поліції, які не були одягнені у форменний одяг та за відсутності інших свідків.

З показань свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інспектора патрульної поліції ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_1 під час перебування під контролем працівників поліції був закований у кайданки та кликав на допомогу. Інших дій, спрямованих на непокору працівникам поліції вони не бачили. При цьому працівники поліції витягнули з рюкзака його особисті речі.

Крім того захистом надано докази того, що наступного дня в ОСОБА_1 лікарем виявлено тілесні ушкодження.

Відеозапис з місця пригоди суду наданий не був.

Слушними також є доводи захисту про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про те, що непокора законним розпорядженню та вимозі працівника поліції була злісною. А з матеріалів справи та показань свідків неможливо зробити однозначний висновок щодо неправомірності дій ОСОБА_1 та законності дій працівників поліції.

Матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що не ідентифіковані поліцейські, які висували певні вимоги до особи, того дня перебували при виконанні ними службових обов`язків.

Наявні у справі про адміністративне правопорушення матеріали не дозволяють однозначно підтвердити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185КУпАП не доведена, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.185, 251, 254, 256, 280, 283-285 КУпАП, суддя

постановила:

провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбаченест. 185 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: В.Б. Левко