Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5167/20 Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участю ОСОБА_1 його захисника Касянчука С.В., справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Касянчука С.В. на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 08 липня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 08 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Згідно постанови суду, 24.04.2020 о 17 год. 40 хв. в м. Житомирі по вул. Набережна під Скелями водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Nissan Primera н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків.

На прийняте судом рішення захисник Касянчук С.В. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомира від 08 липня 2020 року. Постановити нову, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22.11.2018 року №2617-VIII. Відповідно до вказаного закону, стаття 130 КУпАП викладена в новій редакції, внаслідок чого адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, віднині не передбачена, а вказані дії віднесено до кримінальних правопорушень (ст.286-1 КК України).

Вказав, що відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Зазначив, що станом на 01.07.2020 року будь-яке стягнення за адміністративне правопорушення у виді керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, КУпАП не передбачає, оскільки вказані дії віднесено до кримінальних проступків (ст.286-1 КК України). Тому, згідно п.6.ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Вказав, що 07.07.2020 року подав до Богунського районного суду м. Житомира клопотання про закриття провадження у справі, в якому були наведені підстави закриття провадження. Однак, суд першої інстанції проігнорував вказане клопотання, не вирішив його і притягнув ОСОБА_1 до відповідальності.

Разом з тим, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 08 липня 2020 року. В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що він та ОСОБА_1 не були присутні під час проголошення оскаржуваної постанови, а її копію ОСОБА_1 отримав 24.07.2020 поштою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та захисник Касянчук С.В. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, додатково пояснили, що також не вбачають в діях ОСОБА_1 складу правопорушення через недоведення його відмови від огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Касянчука С.В., дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи адвоката Касянчука С.В. стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що адвокату Касянчуку С.В. слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 08 липня 2020 року.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд не розглянув його клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , оскільки акт, який до 01.07.2020 року встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння (ст.130 КУпАП в редакції до 01.07.2020), а з 01.07.2020 року був скасований Законом № 2617-УІІІ з одночасною криміналізацією цих дій у ст.286-1 КК України та незаконно наклав на останнього адміністративне стягнення, апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний довод перевірявся судом першої інстанції та вмотивований в оскаржуваній постанові, з чим погоджується й апеляційний суд.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

На час вчинення адміністративного правопорушення 24 квітня 2020 року діяла наступна редакція ч.1 ст.130 КУпАП «керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,- тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, який набрав чинності 01 липня 2020 року, внесено зміни до таких законодавчих актів України, а саме у Кодексі України про адміністративні правопорушення статтю 130 викладено в такій редакції: «Стаття 130. Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому частиною третьою даної статті передбачено, що уживання судноводієм після аварійної події за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як судно було зупинено на вимогу поліцейського або іншої уповноваженої законом посадової особи до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, -тягне за собою накладення штрафу на судноводіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування всіма видами плавучих засобів на строк три роки».

У Кримінальному кодексі України доповнено статтею 286-1 такого змісту: «Стаття 286-1. Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

1. Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування - караються штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

В даному випадку посилюється відповідальність.

Відповідно до положень статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Дія нормативно-правових актів у часі раніше визначалась тільки в окремих законах України (стаття 6 Кримінального кодексу України, стаття 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стаття 3 Цивільного процесуального кодексу України та інші). Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно-правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу.

Таким чином, загалом нормативні акти діють після набрання ними чинності на майбутнє, а принцип зворотності закону та іншого нормативно-правового акта пов`язується з послабленням відповідальності. Як зазначив Конституційний Суд України, принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є також гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи в громадян упевненість у тому, що їхнє нинішнє становище не буде погіршено прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Отже, під час практичного застосування принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів тісно пов`язаний із принципом правової визначеності як основної складової принципу верховенства права.

Так, згідно із частиною першою статті 8 Основного Закону «в Україні визнається й діє принцип верховенства права». Складовою верховенства права є принцип правової визначеності, основою якого є ідея передбачуваності очікування суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам. Конституційний Суд України у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації й правовідносини залишалися передбачуваними (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року N 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року N 10-рп/2011).

До події, факту суд, застосовує той закон під час дії якого вони настали або мали місце.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного суду. Так, Касаційний кримінальний суд у складі Верховного суду в своєму листі від 03 липня 2020 року за № 370/0/158-20 зазначив, що суди мають здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, які було вчинено до 01 липня 2020 року, відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення таких діянь.

Таким чином доводи та вимоги апелянта про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП є необґрунтованими та безпідставними.

Що стосується доводів та пояснень ОСОБА_1 та його захисника щодо відсутності в його діях складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУАП, то вони також не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного переглдяу справи.

Так ОСОБА_1 в ході апеляційного розгляду пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, для цього поїхав до лікарні разом з поліцейськимми, однак не зміг сдати біорідину, а саме сечу. Разом з тим, ніхто не заважав медичним працівникам взяти в нього на аналіз кров або слину. Крім того, він його оглядав лікар-нарколог, і ознак наркотичного сп`яніння в нього не виявив, що на його думку підтверджується актом огляду. При цьому він дійсно не заперечує вживання наркотичного засобу за два дні до огляду, однак це не означає, що він перебував у стані наркотичного сп`яніння на час такого огляду.

Однак вказані доводи не можуть бути підставою для здійснення висновку про відсутність в діях правопорушника складу правопорушення, оскільки наявність склад правопорушення у повному обсязі поза розумним сумнівом підтверджується наданими до протоколу доказами.

Так з висновку про результати медичного огляду № 397 КУ «Обласний медичний спеціалізований центр» від 24.04.2020 вбачається, що діагноз ОСОБА_1 в результаті його огляду встановити не представилося за можливе у зв`язку з його відмовою від здачі біорідин. Про таку відмову правопорушник зазначив власноручно та підтвердив своїм підписом

З акту огляду № 397 від 24.04.2020 слідує, що обстежуваний орієнтований всебічно правильно, пульс 78 ударів за хвилину, артеріальний тиск 140/90 мм рт.ст., рухова сфера без особливостей, міміка звичайна, поза Ромберга стійка запаху немає, разом з тим поведінка обстежуваного напружена, роздратована, зіниці розширені, їх реакція млява, зі слів ОСОБА_1 вживав канабіноіди 22.04.2020. При цьому в акті ним власноручно вказано про відмову від здачі біорідин, у зв`язку з чим діагноз встановлено не було.

Зазначені обставини в повному обсязі підтверджено відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, повторно дослідженим апеляційним судом

При цьому жоден із вказаних вище доказів не містить зауважень ОСОБА_1 про те, що він хотів, але фізично не зміг здати сечу та пропонував або наполягав на здачі інших біорідин, як то кров, слина, тощо. Не містить таких зауважень і протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином цілком обгрунтованою вбачається оцінка такої поведінки ОСОБА_1 як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та висновок як працівників поліції, викладений в протоколі про адміністративне правопорушення, так і суду першої інстанції в постанові, про те, що ОСОБА_1 таким чином вчинив правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та закриття провадження, як про це просить апелянт - немає.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Касянчуку С.В. строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 08 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу адвоката Касянчука Сергія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 08 липня 2020 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя : С.В. Бережна