ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Белорукової І.В., особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Радкевич В.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Радкевич В.М. на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.09.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень

в с т а н о в и в:

Згідно постанови суду, 21.07.2020 року о 20.00 год. ОСОБА_1 за місцем мешкання ухилялася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який залишив біологічну родину та бродяжив вулицями м. Миколаєва та біля берегової лінії р. Південний Буг в мкр. «Намив» без нагляду дорослих, що могло спричинити загрозу життю чи здоров`ю дитини.

Таким чином, своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі захисник Радкевич В.М. просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необгрунтованою.

Зазначає, що її підзахисну не було повідомлено про розгляд справи.

______________________________________________________________________________

Провадження № 33/812/379 /20 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.В.

Категорія: ст. 184 КУпАП Доповідач апеляційного суду: Міняйло М.П.

Стверджує, що ОСОБА_1 21.07.20р. працювала за основним місцем роботи, а не знаходилась за місцем мешкання, тому не могла ухилятись від виконання батьківських обов`язків за місцем мешкання, як зазначено в протоколі.

Зазначає, що сам по собі одинокий випадок неналежної поведінки дитини не може бути підставою для визнання батьків винуватими в ухиленні від виконання обов`язків щодо виховання дитини.

Окрім того, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки в ньому відсутній підпис ОСОБА_1 та він складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції не були дотримані в повній мірі.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ч.1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушень, передбачених частиною першою статті 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_1 була відсутня під час розгляду в суді першої інстанції.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що її неповнолітній син ОСОБА_2 має інвалідність у зв`язку з особливостями розвитку, тому іноді не сприймає поради та прохання матері. Із за даних особливостей розвитку навчається в спеціалізованій школі. 21.07.2020 р., вона зранку відвела сина до батька ОСОБА_3 , так як їй потрібно було на роботу. З батьком ОСОБА_2 вона розведена, але згідно рішення органу опіки та піклування він має право на побачення з дітьми. Близько 20.00 год. її колишній чоловік подзвонив їй та повідомив, що ОСОБА_2 втік від нього, а працівники поліції доставили йому сина та провели з ним профілактичну бесіду, надалі її колишній чоловік передав слухавку працівнику поліції, який також повідомив про цей факт.

З доданої до апеляційної скарги довідки вбачається, що ОСОБА_1 працює кухарем в ресторані « Узвар».( а. п. 29)

Також до апеляційної скарги додані копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та копія посвідчення ОСОБА_1 про надання їй пільг, передбачених законодавством, що підтверджують що ОСОБА_1 є багатодітною матір`ю.

Окрім того, до апеляційної скарги додана копія розрахунків заборгованості ОСОБА_3 по аліментам.

Всі надані документи, в сукупності, підтверджують зазначене ОСОБА_1 та її захисником, що будучи багатодітною матір`ю, вона постійно працює, адже скрутне матеріальне становище не дозволяє їй не працювати, оскільки аліменти їх батько не платить, а їй потрібно за якісь кошти утримувати трьох неповнолітніх синів.

З огляду на зазначене, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 184 КУпАП, в суді апеляційної інстанції не знайшло свого підтвердження те, що ОСОБА_1 за місцем свого мешкання ухилялася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання сина, який залишив біологічну сім`ю і бродяжив вулицями Миколаєва.

Також, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому дійсно відсутній підпис ОСОБА_1 , тому є слушними доводи захисника відносно того, що відсутність підписів свідчить про те, що їй не було вручено протокол та в неї не відбирались пояснення щодо обставин, вказаних в протоколі.

Судом першої інстанції також не було заслухано пояснень ОСОБА_1 .

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходив із висновку, що її вина підтверджується лише даними протоколу.

З рішення суду не вбачається повною мірою встановлених судом під час розгляду справи обставин, які становлять об`єктивну сторону адміністративних правопорушень, визначених частиною першою статті 184 КУпАП, у тому числі щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, із посиланням на відповідні докази, досліджені судом.

Враховуючи вищезазначене, висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП, був зроблений передчасно, без дослідження всіх обставин справи, з порушенням норм КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції були залишені поза увагою обставини, які мають суттєве значення для прийняття рішення по справі, а тому постанова суду підлягає скасуванню.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Радкевич В.М., що діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.09.2020 року, щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду М.П. Міняйло