Справа № 212/2524/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2020 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Колочко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
13 квітня 2020 року у провадження Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №759470 від 09.04.2020, 09 квітня 2020 року о 15.00 годині ОСОБА_1 перебував у прибережній зоні р. Саксагань, по вул. Шконди в м. Кривому Розі, без документів, що посвідчують особу, разом з ще трьома громадянами, чим порушив ст. 29 ЗУ « Про захист населення від інфекційних хвороб» та підпункти 2, 5, 16 п. 2 Постанови КМУ №255 від 02.04.2020, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.
Статтею 278 п. 2 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує таке питання - чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Вирішуючи питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, вважаю, що при його складанні не дотримано вимог ст. 256 КУпАП.
Так, відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
При цьому обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який відповідно до ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.
Санкція ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Диспозиція ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, тому, у даному випадку, посилання на конкретні нормативні акти, що згідно з протоколом, порушив ОСОБА_1 , є обов`язковим, а отже у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.
Так, стаття 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» (даліЗакон) містить частини, однак у протоколі не зазначено, яку саме частину статті 29 Закону порушив ОСОБА_1 .
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення п. п. 2, 5,16 п. 2 постанови КМУ № 255 від 02.04.2020.
Разом з тим, постанова Кабінету Міністрів України (далі КМУ) № 255 від 2 квітня 2020 року не містить такого пункту і підпунктів, та даною постановою лише внесено зміни до постанови КМУ № 211 від 11 березня 2020 року (далі Постанова), якими назву і текст Постанови викладено в новій редакції.
Також, у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення вказано, що до протоколу додаються висновок, рапорта, пояснення, копія паспорта, однак в матеріалах справи міститься конверт із ДВД-диском без жодних позначок, при цьому протокол не містить посилання на здійснення відео фіксації події та назву приладу, на якій вона здійснена.
Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Враховуючи, що складення та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 виконано неналежним чином, а вказані вище недоліки та неповнота не можуть бути усунені в суді, вважаю необхідним повернути даний протокол про адміністративне правопорушення до Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, для належного оформлення.
На підставі висловленого, керуючись ст. ст. 256, 278 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП повернути до Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, для належного оформлення.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Колочко