ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/205/20 Головуючий в 1-й інстанції - Сінєльнік Р.В.
Єдиний унікальний №332/80/20 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Пацалюка Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Пацалюка Р.В. на постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2020 року стосовно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

постановою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента Запорізького металургійного коледжу, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Як зазначено в постанові, 04.01.2020 року о 02-10 год. в м. Пологи, по вул. Магістральна, поблизу магазину «Агромаркет», водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у лікаря нарколога за адресою: Запорізька область, м. Пологи, вул. Сацького, 6 та підтверджується висновком медзакладу № 215 від 04.01.2020 року, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Пацалюк Р.В. вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що суд формально підійшов до вивчення обставин справи, не надав належної оцінки документам, які долучені в якості доказів до матеріалів справи співробітниками ГУНП України в Запорізькій області, фактично проігнорував пояснення ОСОБА_1 . Додані до матеріалів відеофайли свідчать про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, жодної ознаки не зазначено в протоколі. Суд залишив поза увагою відсутність в протоколі свідків, а відповідно до пояснень ОСОБА_1 на місці події в його автомобілі знаходився пасажир - ОСОБА_2 , у якого також необхідно було відібрати пояснення.

Протокол про адміністративне правопорушення складений без свідків, що в даному випадку не відповідає вимогам ст.266 КУпАП, не містить даних щодо ознак наркотичного сп`яніння, які передбачені Інструкцією, які нібито були підставою для поліцейських вважати, що водій ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння, що також вказує про його невідповідність вимогам ст.256 КУпАП.

Вказує, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 04.01.2020 року не можна вважати допустимим доказом. В матеріалах справи міститься документ про проведення медичного дослідження за допомогою тест-системи «ALL TEST BIOTECH». В «Обмеженнях процедури» зазначається, що дана тест-система не відрізняє наркотичні речовини від деяких лікарняних препаратів. Позитивний результат може бути отриманий від деяких харчових продуктів. Взагалі, з матеріалів справи вбачається, що так званий стан наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 був виявлений в результаті проведеного таким неналежним чином тесту, тоді як згідно приписів п.7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, для визначення наркотичного засобу обов`язкове проведення не тесту, а лабораторного дослідження. Також, всупереч п.10 Інструкції, зразок біологічного середовища для дослідження був відібраний тільки в одну ємкість і використовувався тільки для первинного дослідження, що унеможливлює перевірити отриманий первинний результат.

За таких обставин в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Пацалюка Р.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що проходження медичного огляду відбулось з порушенням інструкції.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 надав аналогічні показання.

Разом з цим, доводи, заявлені ОСОБА_1 на свій захист спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №062132 від 04 січня 2020 року, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, його копію отримав, що засвідчив своїм особистим підписом (а.с.3); направленням на огляд водія до КНП «Пологівська БЛІЛ» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 січня 2020 року та висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 в КНП «Пологівська БЛІЛ» №215 від 04 січня 2020 року, в якому зазначено результат проведеного огляду, що останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання канабіоідів (а.с.4-6).

Більш того, при перегляді відеозапису ОСОБА_1 не заперечував, що вживає наркотичні засоби.

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що був зупинений працівниками поліції, оскільки не ввімкнув попереджувальний сигнал повороту. Час від часу він вживає коноплю шляхом куріння. В цей день також вживав коноплю, а потім сів за кермо.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №062132 від 04 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. З зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, копію його отримав, як зазначено вище, йому роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що він засвідчив особистим підписом.

Посилання захисника на те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки в протоколі не зазначено ознак сп`яніння, є непереконливими та спростовуються наданими матеріалами. В протоколі докладно викладена суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші необхідні відомості. Будь-які виправлення в протоколі відсутні. А відсутність в протоколі деяких ознак наркотичного сп`яніння не можуть свідчити про невідповідність протоколу вимогам закону. Таким чином, доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу вимогам Закону та порушення працівниками поліції вимог Інструкції при його складанні, є необґрунтованими.

Крім того, зауважень до протоколу від ОСОБА_1 не надійшло, він власноруч розписався в протоколі. Також не надходило від останнього будь-яких зауважень під час його огляду у закладі охорони здоров`я, з результатом огляду останній був згодний, що засвідчив своїм підписом у висновку.

Доводи захисника про те, що відсутність свідків у протоколі вказує на його невідповідність, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки згідно з положенням ч.4 ст.266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. У відповідності до вказаної норми, присутність двох свідків при огляді на стан сп`яніння в медичній установі, не передбачено, що спростовує доводи захисника з цього приводу.

Посилання апелянта на порушення вимог п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МОЗ/МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735, відповідно до якого для визначення наркотичного засобу обов`язкове проведення не тесту, а лабораторного дослідження, є непереконливими, оскільки вміст канабіоідів у сечі ОСОБА_1 був виявлений в результаті імунохроматографічного дослідження за допомогою швидкого тестування, про що свідчить лабораторна довідка (а.с.5). На думку апеляційного суду біологічний матеріал на вміст наркотичних речовин був досліджений саме лабораторним методом.

Таким чином, порушення, на які звертав увагу захисник в апеляційній скарзі, є суто формальними, які не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення, до того ж останній не заперечував факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , тобто фактичні обставини справи не оскаржував.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наявні в матеріалах справи докази є допустимими, достовірними, належними і достатніми для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Пацалюка Р.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2020 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 332/80/20