Справа № 314/2843/20
Провадження № 3/314/920/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2020 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Свідунович Н.М., за участю прокурора Соколова М.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , секретар судового засідання Печонкіна В.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новотавричеське Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 09 лютого 2012 Оріхівським РВ ГУМВС України в Запорізькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , інші відомості суду не відомі,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №291 складеному 16.06.2020, ОСОБА_1 будучи згідно з п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. ст. 3,45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 45 Закону, рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 подав несвоєчасно, без поважних причин, декларацію особи, яка припинила виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 (після звільнення), а саме лише 10.06.2019, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, викладені протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Пояснив, що з 05.07.2018 був призначений на посаду молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» управління ДПтС України у Запорізькій області. Наказом від 27.07.2018 був звільнений з займаної посади. Вказав, що декларацію подав несвоєчасно з причин необізнаності, оскільки при звільненні не був попереджений про необхідність подання такої декларації.

Прокурор на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності наполягав, вважає достатніми підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 1 примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч. 1, 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п.1, п.п. «а» і «в» п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

З матеріалів справи вбачається, що наказом №88-о/с «Про особовий склад» ОСОБА_1 призначено на посаду молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» управління ДПтС України в Запорізькій області. Відповідно наказу №101/ос від 27.07.2018 «Про особовий склад» ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, відповідно є суб`ктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення вимог ч.1 ст. 45 даного Закону, ОСОБА_1 після припинення діяльності несвоєчасно подав декларації за 2018 рік (після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАп.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема даними, що містяться в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яким встановлено факт вчинення порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», витягом з сайту НАЗК, роздрукованим з офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацією за 2018 рік (після звільнення), письмовими поясненнями та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Докази, на яких ґрунтується протокол про скоєння корупційного правопорушення, походять з різних джерел, а тому не можуть вважатися однобічними і необ`єктивними.

ОСОБА_1 було відомо, що він є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, він був обізнаний з вимогами Закону, а тому був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік (після звільнення), у визначені Законом строки.

Оцінивши у сукупності докази, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до протоколу днем виявлення правопорушення є день складання протоколу, тобто 16.06.2020.

Разом з тим, складання протоколу це остаточний, завершальний етап складання процесуального документу на підставі раніше виявлений фактів щодо встановлених порушень, які підпадають під встановлені заборони встановлені законодавством у сфері боротьби з корупцією. Суд звертає увагу на те, що діючим законодавством чітко не визначено, який момент слід розуміти під виявленням правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що повідомлення в.о. начальником відділу по роботі з персоналом Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» про факт неподання декларації направлено Національному агентству з питань запобігання корупції 09.04.2019. Декларацію ОСОБА_1 подано 10.06.2019. Запит Департамента стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області до Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» про надання документів ОСОБА_1 датовано лише 30.04.2020. Протокол складено лише 16.06.2020, тобто через рік.

Матеріали справи не містять відомостей початку проведення перевірки стосовно дотримання ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції».

При цьому, встановлено, що ОСОБА_1 здійснено подачу декларації 10.06.2019. Тобто, інформацією про правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 спеціально уповноважені органи у сфері протидії корупції, згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», володіли вже 10.06.2019, що в даному випадку є найбільш вірогідним днем виявлення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Так, протокол про адміністративне правопорушення є документом, який фіксує факт, час та місце вчинення правопорушення. Однак, не можна ототожнювати дату складання протоколу та дату виявлення правопорушення, оскільки виявлення і фіксування правопорушення є різними юридичними фактами. Підстави для складання протоколу були наявні раніше, коли були отримані необхідні матеріали від НАЗК (повідомлення) та після отримання копій наказів про призначення на посаду та звільнення.

Аналогічний висновок щодо суті поняття «день виявлення правопорушення» зроблено з постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №166/46/17 від 14.08.2018.

Зволікання, як з проведенням ефективної перевірки так і зі складенням протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст. 38 КУпАП.

Таким чином, на момент розгляду судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи вимоги ст. 247 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності на момент розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 38, 283,284,287,294 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, встановлених ч. 3 ст. 38 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом 10 днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя Н. М. Свідунович

16.07.2020