Справа №461/3940/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митниці Бедрія М.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Галицької митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 612N ОСОБА_2 ,

встановив:

14.04.2020 року у ММПО ТзОВ "Транс - Логістик - Сервіс", під час огляду міжнародного поштового відправлення посилки № СV543916376US , яка надійшла в Україну із США, по депеші №3546 (митна декларація форми СNЗ № СV543916376US від 27.03.2020, відправник: ОСОБА_3 (612N Colonial Ave ste F Elsmere USA, одержувач: ОСОБА_4 - (м. Київ пр. Героев Сталинграда 22, Україна), посеред речей був виявлений незадекларований у митній декларації форми СNЗ № СV543916376US планшет, а саме: планшет Аррle іРаd Рго 11" (2пd Gen) 256GВ Sрасе Grау МХDC2LL/A. model А2228, Serial No. DМРС222ХNRС9 новий у комплекті з аксесуарами - 1 штука. Даний планшет знаходився у картонній коробці перевізника без будь-якого приховування. Згідно митної декларації форми СV543916376US від 27.03.2020 ОСОБА_4 заявив, що у вказаній посилці знаходяться авто і мотозапчастини.

ОСОБА_4 та його захисник в судове засідання не з`явились, про дату судового засідання повідомлені належним чином. Захисник адвокат Бугрим А.М. подав до суду заяву про закриття справи, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_5 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. У заяві зазначив, що при заповненні декларації ОСОБА_5 скористався послугами поштової компанії PESOTO, працівники якої допустили технічну помилку при заповненні декларації. При заповненні декларації ОСОБА_5 особисто присутній не був, наміру приховати товару не мав, а декларацію не підписував, а тому не може нести відповідальності за недоліки, які були допущені при оформленні товару сторонніми особами, які взяли на себе обов`язок з доставки.

Представник Галицької митниці Держмитслужби протокол підтримав.

Заслухавши представника митниці, оцінивши надані суду письмові пояснення захисника та надані ним докази, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Згідно ст. 246, ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію розпочинається митне оформлення метою якого є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з Митним кодексом України, міжнародні поштові відправлення - упаковані та оформлені відповідно до вимог актів Всесвітнього поштового союзу та Правил надання послуг поштового зв`язку відправлення міжнародної прискореної пошти «EMS», які приймаються для пересилання за межі України, доставляються в Україну або переміщуються через територію України транзитом операторами поштового зв`язку.

Для товарів, що відповідно до статті 94 Митного кодексу України підлягають декларуванню з використанням митної декларації, можуть використовуватися митні декларації окремих типів, що подаються за формою єдиного адміністративного документа і заповнення яких здійснюється з урахуванням положень Конвенції про процедуру спільного транзиту та Конвенції про спрощення формальностей у торгівлі товарами.

Митні декларації окремих типів застосовуються для декларування у митний режим транзиту іноземних товарів, які переміщуються підприємствами між ЄС, країнами - членами Європейської асоціації вільної торгівлі, окремими країнами - членами Конвенції про процедуру спільного транзиту та Україною транзитом (зокрема внутрішнім) автомобільним транспортом (без перевантаження на інші види транспорту) та стосовно яких не встановлено обов`язок щодо забезпечення сплати митних платежів.

Регламентом поштових посилок, що є невід`ємною частиною Всесвітньої поштової конвенції, а саме у частині 2 ст. РП 122 передбачено, що до кожної посилки додається митна декларація CN 23 або як єдиний бланк або як частина бланка пачки СР23. У ній повинно докладно зазначатись вкладення посилки, відомості загального характеру неприпустимі. В інструкції до заповнення CN 23, яка міститься на звороті такої декларації, зазначено, що підпис відправника та дата є підтвердженням його відповідальності за відправлення.

Частиною 4 ст. 266 Митного кодексу України встановлено, що у разі самостійного декларування товарів декларантом, передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Згідно ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Згідно наявних у матеріалах справи доказів ОСОБА_5 , вчинив дії направлені па переміщення через митний кордон України планшета шляхом недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню в митній декларації форми СІМ23, що доводиться дослідженими в ході розгляду справи:

протоколом про порушення митних правил №0939/20900/20 від 14.04.2020 року, згідно якого виявлено незадекларований товар;

митною декларацію ОСОБА_6 , у якій відображено детальний опис вкладення: авто та мото запчастини;

актом на розкриття та перепакування поштового відправлення від 14.04.2020 року, згідно компанією ТзОВ «Транс-логістик-сервіс» де при перевірці поштового відправлення ОСОБА_6 було виявлено планшет планшет Аррle іРаd Рго 11" (2пd Gen) 256GВ Sрасе Grау МХDC2LL/A. model А2228, Serial No. DМРС222ХNRС9 новий у комплекті з аксесуарами - 1 штука;

накладною здачі від 27.03.2020 року ТзОВ «Транс-логістик-сервіс»;

висновком експертизи №-0193 від 27.04.2020 року, згідно якої митна вартість виявленого планшета становить 30 287,12 гривень

Вищенаведені докази доводять факт вчинення правопорушення, є належними та допустимими, оскільки вони доводять факт здійснення поштового відправлення, виявлення незадекларованого товару, його найменування та вартість, а також сам факт недекларування даного товару у митній декларації.

Статтею 472 Митного кодексу України передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

Згідно ч.1 ст.374 МК України, товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Частиною 4 ст.374 МК України передбачено, що товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).

За вимогами ч.3 ст.335 МК України, разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості.

З врахуванням загальної ціни переміщуваного товару, його сумарна вартість перевищує еквівалент 500 євро, а тому планшет підлягав обов`язковому декларуванню, однак ОСОБА_7 задекларований не був.

Оцінюючи надані захисником документи та наведені ним мотиви на спростування доводів митниці, суд зазначає наступне.

Як видно з наведених пояснень, при заповненні декларації ОСОБА_5 скористався послугами поштової компанії PESOTO, працівники якої допустили технічну помилку при заповненні декларації.

Згідно листа директора ТОВ «PESOTO» вбачається, що компанія визнає допущення помилки при оформленні необхідної документації для проходження митного контролю на території України, а саме посилки НОМЕР_1 , зокрема вказуючи, що через програмну несправність в адміністративній панелі: було невірно вказано вміст посилки тоді як ОСОБА_7 була задекларована електронна книга KidsEditionTablet 10.1 1 stk, що підтверджується заповненою формою декларації в особистому кабінеті клієнта на сайті pesoto.com.ua, посилка 1ZA99061.

При цьому, такої форми декларації в особистому кабінеті ОСОБА_6 на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 .com.ua, посилка 1ZA99061 суду для дослідження не надано.

Крім того, invoice receipt (order number w) наданий суду без відповідного перекладу, а тому до уваги не приймається, як допустимий та належний доказ.

Разом з цим, відповідно до листа заступника директора ТзОВ «Транс-логістик-сервіс» міжнародне відправлення СV543916376US від 27.03.2020 року було оформлено на відправку та передане у ММПО ТзОВ «Транс-логістик-сервіс» з США компанією TRIDENT ТRADE GROUP (адреса: 26499 Ryan Roud, Warren MI 48031 USA), відповідно до контракту від 25.03.2014 року №25/03-2014 року. Згідно договірних відносин, законодавства України та Міжнародної поштової конвенції компанія-відправник подає належним чином оформлені документи, зокрема накладна здачі CN23, посилкова карта СР87 та декларацій CN23. Декларація CN23, згідно правил оформлення та пересилання міжнародних поштових відправлень, оформляється власноруч відправником та відправник несе повну відповідальність за достовірність внесених даних. Згідно Контракту від 25.03.2014 №25/03-2014 ТзОВ «Транс-логістик-сервіс» та TRIDENT ТRADE ОСОБА_8 не мають жодних договірних відносин з компаніями «PESOTO» та ТОВ «ПЕСОТО» код 39588488. Компанія TRIDENT ТRADE GROUP не повідомляла про жодні технічні збої, які б могли привести до невірного заповнення декларацій CN23.

Таким чином, вищеописані досліджені в процесі судового розгляду докази у своїй сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_6 складу порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, а надані захисником документи та наведені ним доводи цього факту не спростовують.

Порушення митних правил визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел).

За даних обставин суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду не спростовано те, що ОСОБА_5 порушив митні правила, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачав їх шкідливі наслідки і свідомо допускав настання цих наслідків.

Таким чином, аналізуючи подані докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України доведена повністю.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Така позиція ґрунтується на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

При вирішенні питання про призначення стягнення за вчинене порушення, суд також враховує положення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, у відповідності до яких, кожна фізична або юридична особа мас право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, відсутність відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, ступеня вини, способу вчинення правопорушення, враховуючи мету призначення покарання та співрозмірність покарання вчиненому правопорушенню, приходжу до висновку, що до ОСОБА_6 слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості предметів правопорушення, а товар, що був предметом порушення митних правил слід конфіскувати в дохід держави.

Крім цього, статтею 40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 472, 486, 527, 528 МК України,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, який був предметом порушення митних правил 30 287,12 гривень.

Вилучений згідно протоколу №0939/20900/20 від 14.04.2020 року товар конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави в особі Державної судової адміністрації України 420,40 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.