ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1514/20 Справа № 204/6763/20 Суддя у 1-й інстанції - Мащук В.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Ружа Ігоря Володимировича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 420 гр. 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 03 жовтня 2020 року о 08 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей, від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, у присутності двох свідків. Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник Ружа І.В. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вимоги скарги захисник Ружа І.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що постанова є незаконною та необгрунтованою. Так, захисник вважає, що працівниками поліції було порушено законодавство під час складання протоколу, оскільки в протоколі не зазначено назву, модель і серійний номер пристроїв, які використовувались для зйомки відео, в ньому, рапорті та поясненнях свідків містяться розбіжності щодо місця складання протоколу та місця зупинки транспортного засобу, що дає підстави для визнання їх недопустимими доказами.

Вказує, що працівниками поліції також порушено процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, передбачену ст. 266 КУпАП та порядок оформлення результатів такого огляду, встановлений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015, оскільки в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Також, звертає увагу, що на відеозаписах не зафіксовано ані факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ані факту зупинки працівниками поліції транспортного засобу ВАЗ 2101, д.р.з. НОМЕР_1 ., і в матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. При цьому, вказує, що ОСОБА_1 не керував цим автомобілем, а був пішоходом. До того ж, зазначає, що пояснення свідків є ідентичними один одному, й написані на виготовленому бланку, що викликає сумнів у достовірності цих пояснень. Також, адвокат зазначає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягало закриттю на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки станом на день розгляду скасовано акт, який встановлював адміністративну відповідальність, проте, суд всупереч наведеному розглянув справу та прийняв оскаржуване рішення. Вважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції порушив вимоги ст.ст. 283, 284 КУпАП та п.3 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 11.06.2004 року, у зв`язку з чим, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судові засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи, про причини свого неприбуття не повідомив, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, від захисника Ружа І.В. надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважав можливим, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, розглянути справу за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №100831 від 03 жовтня 2020 року, складеного щодо ОСОБА_1 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та доведеності вини у його вчиненні.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, за наявності відповідного медичного висновку, а так само й за відмову від проходження огляду з метою його встановлення.

З огляду на те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, його дії підпадають під ознаки та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з цим, доводи захисника про порушення порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення, не заслуговують на увагу, як такі, що суперечать матеріалам справи. Окрім цього, протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП був складений в присутності ОСОБА_1 , якого було ознайомлено з його змістом й який містить підпис ОСОБА_1 без жодних заперечень стосовно його змісту.

Що ж стосується посилання захисника про те, що протокол, рапорт і пояснення свідків мають розбіжності щодо місця складання протоколу і місця вчинення правопорушення (зупинки транспортного засобу), то вони спростовуються відеозаписами, наявних в матеріалах справи, з яких видно, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відбулася біля будинків 51, 53 по вул. Манісманівська, тоді як, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків біля будинку 68 по вул. Манісманівська, а протокол про адміністративне правопорушення, щодо нього було складено біля автомобіля працівників поліції, який знаходився навпроти будинку №59.

Разом із цим, апеляційний суд не враховує доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. До того ж, як видно із відеозапису ОСОБА_1 не повідомляв працівникам поліції, про те, що транспортним засобом керувала інша особа.

Що ж стосується посилання адвоката на те, що ОСОБА_1 не відстороняли від керування транспортним засобом, то слід зазначити, що вказані доводи також спростовуються відеозаписом нагрудних камер працівників поліції, відповідно до якого, працівники поліції звернулися до сина ОСОБА_1 з вимогою переставити автомобіль ВАЗ 2101, д.н. НОМЕР_1 до місця проживання ОСОБА_1 , чим виконали вимоги, передбачені ст. 266 КУпАП.

Щодо доводів захисника про відсутність в матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими, з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція) таке направлення видається у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння...), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, а також у випадку забезпечення поліцейським доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв (п.п. 1, 8, 9 Розділу ІІ Інструкції).

При цьому, як видно з матеріалів справи ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду в порядку, передбаченому ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, п. 8 Інструкції.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Інструкція, як і Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 грудня 2008 року №1 103, не містять положень про обов`язок працівників поліції вручати таке направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння у разі відмови водія від його проходження.

Отже, апеляційним судом не встановлено порушень порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи адвоката про те, що долучені до протоколу відеозаписи події правопорушення є неналежними доказами, також є необгрунтованими, оскільки протокол містить посилання на серійні номери технічних пристроїв, якими здійснено відеозапис події цього правопорушення.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі про те, що пояснення свідків є ідентичними та виготовлені на бланку, суд вважає безпідставними, оскільки нормами чинного КУпАП, будь - яких вимог до складання пояснень свідків не містить, тоді як ці пояснення були відібрані інспектором патрульної поліції, із власними підписами свідків, та відомості, що містяться в цих поясненнях не суперечать іншим вищенаведеним доказам у справі.

Що ж стосується доводів захисника з приводу наявності у суду законних підстав для закриття провадження у цій справі у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність через набрання чинності 01.07.2020 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 в редакції від 20.12.2019, то такі не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17.06.2020, який набрав чинності 03.07.2020 повернуто колишню редакцію ст.130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та як видно з матеріалів справи ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 03 жовтня 2020 року.

Отже, у суду не виникає сумніву щодо доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наявності в його діях складу цього правопорушення, що виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Отже, доводи скарги захисника Ружа І.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Ружа Ігоря Володимировича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко