г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4616/19
Номер провадження 3/213/750/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Алексєєв О.В., розглянув адміністративний матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 07 березня 2013 року Інгулецьким РС у м. Кривий Ріг, який зареєстрований та проживає адресою: АДРЕСА_1

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області повторно після дооформлення надійшов протокол серії АА №658221 від 06 листопада 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 06 листопада 2019 року по вулиці Катковіч в м.Кривий Ріг вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції, а саме: відмовився від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог пройти освідоцтво у встановленому законом порядку на КППД «ДОР», відмовлявся від факту керування транспортним засобом та припинити правопорушення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, про причини неявки не повідомив, заяв, заперечень не надав. Ураховуючи зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини (рішення «Пономарьов протии України»), відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд даної справ за відсутності ОСОБА_1 , оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Статею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення серед іншого зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282).

У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

З метою встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст. 185 КУпАП судом досліджено матеріали справи, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення серії АА №658221 від 06 листопада 2019 року, рапорт поліцейського, уточнююча та додаткова інформація до протоколу, надана поліцейським взводу 3 роти 2 батальйону 2 ППП в м. Кривий Ріг на виконання постанов суддів Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про направлення матеріалів для належного оформлення.

Встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення не значено час вчинення правопорушення; не правильно вказана назви вулиці, де вчинено правопорушення та не конкретизовано місце вчинення правопорушення (з прив`язкою до місцевості, зокрема, номер будинку, зупинка громадського транспорту, номер електроопори); не обґрунтовано притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення зазначеного в протоколі діяння саме за ст. 185 КУпАП, оскільки відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння передбачена ст. 130 КУпАП.

Постановами суддів Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року, 14 лютого 2020 року, 03 березня 2020 року, 01 квітня 2020 року, 29 квітня 2020 року протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був повернутий для належного дооформлення.

Незважаючи на неодноразове направлення даного адміністративного протоколу на дооформлення, вказані відомості в протоколі зазначені не були. Із уточнюючої інформації поліцейського ППП від 20.03.2020 року, видно, що правопорушення ОСОБА_1 було вчинено по вул. Каткова в період часу 14.00-17.00 год., а саме чинив злісну непокору законному розпорядженню поліцейського припинити правопорушення (керування транспортним засобом з ознаками сп`яніння) а також надати документи. При наданні додаткової інформації від 18.04.2020 року поліцейським зазначено, що правопорушення вчинено по вул. Каткова Інгулецького району м. Кривого Рогу приблизно о 14.00 годині. ОСОБА_1 чинив злісну непокору законному розпорядженню та законній вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків повтореній неодноразово. Згідно з додатковою інформацією поліцейського від 15.05.2020 року місцем вчинення правопорушення є 300 м. від будинку №11 по вул. Каткова. Інших доказів (диску із відеозаписом правопорушення, тощо) вини ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення надано не було.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ст.247 ч.1 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Співставивши наявні матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення не доведена поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами.

З огляду на вищевикладене, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючисьст.ст. 7, 185, 245, 247, 251, 252,268, 280, 283, 284, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП, у зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Алексєєв