Справа № 163/2718/20 Провадження №33/802/914/20 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія: ст. 471 МК України Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 , представника митного органу Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Литвиненка В.В. на постанову судді Любомльського районного суду від 19 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22 вересня 2020 року з України в Республіку Польща через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля "Фольксваген", номерний знак НОМЕР_1 , порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи обмежені постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №5 до вивезення за межі України в такій кількості без належного підтвердження походження 600 євро загальною вартістю 19 919,76 гривень за офіційним курсом НБУ, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції в.о. начальника Волинської митниці в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи, суддя, в порушення вимог ст.280 КУпАП, не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Просить скасувати постанову як незаконну та необґрунтовану та притягнути правопорушника до відповідальності за ст.471 МК України, накласти стягнення в межах санкції даної статі.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, який підтримав апеляцію з викладених у ній мотивів, думку ОСОБА_1 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.471 МК України вказаної вимоги закону дотримав.

Стаття 471 МК України передбачає відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

За таких обставин, з врахуванням того, що ОСОБА_1 вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, щиро кається у вчиненому, на утримання має двох неповнолітніх дітей та матір похилого віку, якій встановлено 2 групу інвалідності, відсутність тяжких наслідків, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що застосування штрафу і конфіскації предметів порушення митних правил, що передбачено санкцією ст.471 МК України, як безальтернативне стягнення, в даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Литвиненка В.В. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 19 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М.Клок