Справа № 357/2756/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2020 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з ВРПП Білоцерківського ВП про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався, за ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

13 березня 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Цього ж дня до суду надійшла адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП.

На підставі викладеного та беручи до уваги вимоги ст.36 КУпАП - справи відносно однієї особи повинні бути об`єднані та розглядатись в одному провадженні, суд вважає за необхідне матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП об`єднати в одне провадження з адміністративним матеріалом про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та присвоїти номер № 3/357/1288/2020, 357/2756/2020.

Так, 10 березня 2020 року о 16 годині 52 хвилин, ОСОБА_1 , в Київській області Білоцерківського району с. Дрозди вул. Кільцева 1-А, керуючи автомобілем марки «FORD FOCUS TREND SPORT» д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на електроопору та бетонну огорожу. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження та завдано матеріальну шкоду, чим порушив вимоги п.п.2.3б, 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

10 березня 2020 року о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , в Київській області Білоцерківського району с. Дрозди вул. Кільцева 1-А, керував автомобілем марки «FORD FOCUS TREND SPORT» д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці ДТП, за допомогою приладу «Drager 6810» №0839 в присутності двох свідків. Результат тесту позитивний та складає 2,03 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність ст.130 ч.1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 10 березня 2020 року попав в ДТП в`їхавши в стовп, був в шоковому стані, сусіди бачили. Приїхали працівники поліції склали протокол, після чого запропонували продути прилад «Драгер», нащо він погодився. Що показав прилад не знає. Всі пояснення свідки і він писали під диктовку працівників поліції. В стані алкогольного сп`яніння не був. Особисто не поїхав до лікарні пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, так як автомобіль пошкоджений.

Згідно ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя розглянувши протоколи та додані до них документи, вважає, що останній своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, порушивши п.п.2.3 б, 12.1 ПДР України та ст.130 ч.1 КУпАП, порушивши п.2.9а ПДР, з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом встановлено, що судові засідання призначались:

на 26 березня 2020 року, однак в зв`язку з неврученням судової повістки і повернення поштового відправлення на адресу суду, засідання відкладено на 02 квітня 2020 року, додатково повідомлено ОСОБА_1 про дату судового засідання рекомендованим повідомленням, також до суду від останнього надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншій день, взв`язку з коронавірусом COVID 19 та заява про ознайомлення з матеріалами справи. В судове засідання ОСОБА_1 02 квітня 2020 року не з`явився та надав до суду заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з високою температурою та про надання права на захист, засідання відкладено на 22 квітня 2020 року, додатково повідомлено ОСОБА_1 про дату судового засідання рекомендованим повідомленням. В судове засідання ОСОБА_1 22 квітня 2020 року не з`явився та надав до суду заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з високою температурою та сухим кашлем, та клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції, так як його захисник проживає в м. Кривий Ріг і з`явитися до суду не має можливості, засідання відкладено на 05 травня 2020 року, додатково повідомлено ОСОБА_1 про дату судового засідання рекомендованим повідомленням. В зв`язку з неврученням судової повістки і повернення поштового відправлення на адресу суду, засідання відкладено на 15 травня 2020 року, але до суду ОСОБА_1 надав клопотання про виклик свідків, свідків було викликано рекомендованими повідомленнями. 15 травня 2020 року свідки до суду не з`явилися, тому їх виклик був повторно та розгляд справи відкладено на 05 червня 2020 року, та ОСОБА_1 було запропоновано взяти іншого адвоката, який зможе прибути в судове засідання. 05 червня 2020 року ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив суд, що адвокат не може прибути в засідання, так як він проживає в м. Кривий Ріг, документів про неможливість захисника прибути в засідання не долучив, надав суду клопотання "Про відкладання проведення судового засідання в режимі відеоконференції" посилаючись на ч.2 ст.212 ЦПК України, також останній подав до суду дві заяви про відвід судді Дубановської І.Д. З метою дотримання прав ОСОБА_1 розгляд справи відкладено на 09 червня 2020 року (до вирішення заяв про відводи).

09 червня 2020 року Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляса О.П. в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дубановської І.Д. у справі № 357/2758/20 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП відмовлено.

09 червня 2020 року Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бобкової Н.В. в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дубановської І.Д. у справі № 357/2756/20 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмовлено.

У судове засідання 09 червня 2020 року адвокат Кручана В.В. не з`явився, причини не повідомив, клопотань не подавав.

Враховуючи строки розгляду справи, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності адвоката, з огляду на те, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та його адвокату були створені усі умови для реалізації наданого їм права на участь у розгляді справи, ОСОБА_1 постійно пропонували обрати адвоката, який може виконувати свою роботу в судовому засіданні, тому приходжу до висновку, що останні зловживають наданими їм процесуальними правами, навмисно затягують строки розгляду справи, передбачені ст.38 КУпАП, при цьому суд враховує, що жодних заперечень щодо вчинення правопорушень ОСОБА_1 не надано, клопотання про відкладення розгляду справи не свідчать про його незгоду із вчиненим правопорушенням, а є метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першого статті 6 Конвенції про захист прав людини i основоположник свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладеться, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюються в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руку справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи, суттєвих порушень допущених працівниками поліції при його складанні не виявлено. Протоколи про адміністративні правопорушення містять всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29 червня 2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації .

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Стаття 9 КУпАП передбачає винність діяння, як обов`язкову ознаку складу правопорушення.

Суд приходить до висновку, що вина водія ОСОБА_1 підтверджується сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст.53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно ст.33 КпАП України, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини які пом`якшують відповідальність.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані судом за ст.124 КУпАП та за ст.130 ч.1 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху та керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи , яка вчинила адміністративне правопорушення , в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Жодних розумних сумнівів щодо належності та допустимості наявних в матеріалах справи доказів, а також щодо добровільності та достовірності змісту письмових пояснень ОСОБА_1 немає. Суду не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 не погоджувався з діями працівників поліції чи оскаржував їхні дії.

Аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що при складанні протоколів та оформленні інших документів поліцейськими було дотримано вимог КУпАП, Інструкцій з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руку, зафіксовані не в автоматичному режимі та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортник засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеним.

Вивчивши матеріали справи, беручи до уваги обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність: те, що ОСОБА_1 дійсно при керуванні джерелом підвищеної небезпеки скоїв ДТП та керував транспортним засобом в стані алкогольного, сп`яніння, на даний момент навмисно затягує розгляд справи, тому суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачені ст.124 КУпАП та ст.130 ч.1 КУпАП, та стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення ст.23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, адміністративне стягнення в межах санкцій за статтями, за якими кваліфіковані правопорушення у вигляді штрафу, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Крім того, на підставі ст.40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись: ст.ст.23, 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 221, 283, 287-294, КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає триста сорок гривень.

Застосувати до ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст.36 КУпАП остаточно застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі чотириста двадцять гривень 40 коп. в дохід держави.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області І. Д. Дубановська