провадження № 3/752/8865/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Мазур Ю.Ю.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали, що надійшли від Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючої шеф-поваром в «Папарокс», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 353550 від 09.09.2020, вбачається, ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку було виявлено 09.09.2020 о 00 год. 35 хв. у м. Києві, на території парку ВДНГ, що по проспекту Глушкова, 1, що залишилась без батьківської опіки та нагляду. При цьому, про зникнення доньки та її розшук ОСОБА_1 до правоохоронних органів із заявою не зверталась, тобто вчинила адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходячи з наступного.

Суддею встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується даними, які містяться у письмових матеріалах справи, а саме: в протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті, письмових поясненнях.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Разом з цим, необхідно зазначити, що ст. 184 КУпАП спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 СК України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, повністю доведена.

Суддя при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер i ступінь вчиненого нею правопорушення та її особу, яка згідно з матеріалами справи раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, та те, що на її утриманні перебуває неповнолітня донька, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя приходить до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді штрафу, в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. на користь держави.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Ю.Ю. Мазур