П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1956/20

Провадження № 3/348/884/20

23 жовтня 2020 року суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Матолич В.В., розглянувши справу, яка надійшла з Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-14 КУпАП,

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №263068 від 14.10.2020, ОСОБА_1 14.10.2020 о 14.00 год. в м. Надвірна по вул. Соборна, Івано-Франківської області на громадському транспорті, а саме на мікроавтобусі Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з НОМЕР_1 було виявлено розміщення агітаційної реклами на зовнішній поверхні. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 212-14 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він не є власником транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з НОМЕР_1 , і не здійснював вивішуваннядрукованих матеріалів передвиборчої агітації на цьому транспортному засобі. Зазначив, що власником мікроавтобуса Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з НОМЕР_1 є ТОВ "Гранд Транс" та надав підтверджуючий документ.

Дослідивши матеріали адміністративної справи суд доходить висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-14 КУпАП, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 212-14 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановленого законом порядку розміщення агітаційних матеріалів чи політичної реклами або розміщення їх у заборонених законом місцях.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 він не є власником транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з НОМЕР_1 , і не здійснював вивішуваннядрукованих матеріалів передвиборчої агітації на цьому транспортному засобі. Власником транспортного засабу Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з НОМЕР_1 є ТОВ "Гранд Транс" .

Проаналізувавши матеріали справи встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що саме ОСОБА_1 розмістив політичну рекламу на вказаному у протоколі транспортному засобі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-14 КУпАП.

Пунктом 1 ч.1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.212-14 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову про накладення адміністративного стягнення подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Матолич В.В.