П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм у ФОП « ОСОБА_2 » (АТП №1), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

14 листопада 2020 року о 09 год. 28 хв. у м.Львові на перехресті вулиць Зелена Івана Франка, водій ОСОБА_1 здійснював міське перевезення, перевозив пасажирів в кількості 33 особи при дозволеній кількості місць для сидіння 22 особи в маршрутному транспортному засобі Богдан А 09201 д.н.з. НОМЕР_1 маршрут №3745, Хоткевича - Підголоском 4, що належить ОСОБА_2 . Чим порушив п.п.11.2 постанови КМУ № 641 від 21.07.2020 р. зі змінами №1100 від 11.11.2020 р. з оновленням від 11.11.2020 р. пункт 10 підпункт 9.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ст.44-3 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою.

З огляду на те, що особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вживала заходів для явки до суду, не з`явилася після отримання судової повістки, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Будучі обізнаним про адміністративне провадження щодо нього, ОСОБА_1 не скористався правничою допомогою, не залучив до участі захисника та не клопотав про це перед судом.

Відтак, з метою забезпечення розумних строків розгляду справи суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд встановив, що 14 листопада 2020 р. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА 151259, згідно якого дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із матеріалів справи, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу не було дотримано вимог КУпАП та не зібрано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення це документ, яким фіксується факт скоєння адміністративного правопорушення. Протокол є основним документом, на підставі якого надалі судом прийматиметься рішення про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

Так, суд погоджується, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії АА 151259 від 14.11.2020 р. зафіксовано факт скоєння адміністративного правопорушення. Однак, працівниками поліції під час оформлення матеріалів адміністративної справи не додано жодних інших документів, які б підтверджували факт правопорушення вчиненого саме ОСОБА_1 , зокрема не вказано свідків та не відібрано в них пояснень, не надано відео з нагрудної камери поліцейського, на якому було б зафіксовано правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 151259 від 14.11.2020 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Оскільки, не всі реквізити протоколу заповнені належним чином, що є порушенням п.6 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06.11.2015 року.

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Сам факт складання протоколу не може бути достатнім доказом вчинення правопорушення за відсутності інших належних доказів і не звільняє уповноважену на складання протоколу особу від обов`язку збирання доказів у спосіб визначений Законом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.44-3 КУпАП, що згідно п.1 ст.247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Радченко В.Є.