ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1569/20 Справа № 212/7686/20 Суддя у 1-й інстанції - Чорний І. Я. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Головіної Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку дистанційного судового провадження апеляційну скаргу захисника Головіної Л.С. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 13 жовтня 2020 року о 07 год. 45 хв. керуючи транспортним засобом "KIA SPORTAGE", номерний знак " НОМЕР_1 " по об`їзній дорозі у Покровському районі м. Кривого Рогу, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не врахувала безпечної швидкості та здійснила наїзд на автомобіль "DAEWOO LANOS", номерний знак " НОМЕР_2 ", під керуванням ОСОБА_2 , чим порушила п.п. 2.3 б, 12.1 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень в дохід держави, та стягнуто судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок в дохід держави.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Головіна Л.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції при винесенні вказаної постанови неповно з`ясував всі обставини даної дорожньо-транспортної пригоди, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, не взяв до уваги надані захисником документи на підтвердження її невинуватості у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди (фототаблиці зображення місця ДТП), не задовольнив клопотання щодо допиту свідків, а саме, поліцейських ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , а також щодо витребування доказів, що і призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення.

Зазначає, що судом не взято до уваги той факт, що виходячи із показань ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданих до матеріалів справи фото, причиною даного ДТП стало не порушення ОСОБА_1 п. 2.3б, 12.1 ПДР, а раптове виникнення на дорозі сторонніх предметів, а саме щебеню, який був розсипаний по дорозі на полосі руху ОСОБА_1 , отже ДТП сталося внаслідок невжиття балансоутримувачем даної дороги заходів щодо своєчасного обмеження руху при наявному розсипаному по дорозі щебеню, що призвело до загрози безпеки руху транспорту на даній ділянці дороги.

Суд проігнорував той факт, що ОСОБА_1 є водієм, який має стаж більше 7-ми років, та за цей час жодного разу до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України не притягувалася.

Зібрані поліцейськими матеріали, протокол про адміністративне правопорушення не містять жодних належних та допустимих доказів, містять порушення вимог до складання та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Будучи увідомленими про місце та час розгляду справи, потерпілий ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не увідомив, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник Головіна Л.С. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі дорожньо-транспортної пригоди із фототаблицею до неї, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , яка зазначила про те, що під час руху на автомобілі KIA SPORTAGE в`їхала на гравій, її машину почало заносити, після чого вона втратила керування та врізалась в автомобіль, який стояв на узбіччі після зіткнення з деревом ( а.с.4), а тому обґрунтовано зроблено висновок про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Отже, твердження захисника Головіної Л.С. про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки причиною даного ДТП стало не порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3б, 12.1 ПДР, а раптове виникнення на дорозі сторонніх предметів, а саме щебеню, який був розсипаний по дорозі на полосі руху ОСОБА_1 , є необґрунтованим, так як адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Отже, водій має враховувати дорожню обстановку , яка відповідно до п. 1.10 ПДР України включає в себе сукупність факторів, зокрема, і наявність перешкод на певній ділянці дороги, а не тільки дорожні знаки.

Також суд не приймає до уваги доводи щодо відсутності даних в протоколі про безпечну швидкість, оскільки це поняття знайшло своє відображення в ПДР України.

Відповідно до п. 1.10 ПДР безпечна швидкість- це швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, а тому в конкретних дорожніх умовах водій має обрати таку швидкість руху, щоб керування автомобілем було безпечним. Наявність ушкоджень транспортних засобів свідчить про недотримання цього положення ПДР України.

Зауваження до схеми ДТП не впливають на висновок суду щодо доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки механізм дорожньо-транспортної пригоди зафіксований у поясненнях учасників, в протоколі про адміністративне правопорушення.

Твердження в апеляційній скарзі захисника, що суд необґрунтовано не задовольнив клопотання щодо допиту свідків, а саме, поліцейських ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , а також витребування доказів не заслуговують на увагу, оскільки не вказують на неповноту судового розгляду, так як вони не були очевидцями події, а складені поліцейськими матеріали досліджені та оцінені судом належним чином.

Доводи в апеляційній скарзі, що протокол про адміністративне правопорушення не містить суті допущеного порушення є необґрунтованими, так як спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення, в якому викладено допущені порушення ПДР України та наслідки у виді механічних ушкоджень автомобілів.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення пунктів 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху України.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що ОСОБА_1 є водієм, який має стаж більше 7-ми років, та за цей час жодного разу до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України не притягувалася, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Також судом першої інстанції при накладенні стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень в дохід держави судом було обґрунтовано враховано особу винного, яка порушила п.п. 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху України.

Такий висновок суду відповідає меті застосування стягнення, якою є виховання особи, яка вчинила правопорушення, та запобігання вчинення нею нових правопорушень, що враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Головіної Л.С. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 року залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 року, якою ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко