Справа № 513/125/20
Провадження № 3/513/108/20
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2020 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши заяву про самовідвід у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Евпаторія АР Крим, проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, командира десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , капітана, громадянина України, паспорт НОМЕР_2 , виданого 03 листопада 2007 року Євпаторійським МВ ГУ МВС України в Криму,

за ч.2 ст.172-16 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2020 року до Саратського районного суду Одеської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-16 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

У зв`язку з тим, що суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацької А.І. відбувала у додаткову відпустку, починаючи з 10 березня 2020 року їй не розподілялись судові справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи матеріали були розподілені судді Бучацькій А.І. після її виходу з відпустки.

17 квітня 2020 року суддя Бучацька А.І. заявила про самовідвід у зазначеній справі, посилаючись на те, що вона вже розглядала зазначені матеріали та в постанові від 25 лютого 2020 року висловила свою думку щодо певних обставин справи, що може викликати сумніви у її неупередженості.

Розглянувши заяву про самовідвід, суд вважає його обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутні норми, які визначають підстави для відводу (самовідводу) судді, а також процесуальний порядок вирішення відводів (самовідводів).

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

У відповідності з ч. 1 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосудця на основі Конституцій, законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Ст.9 Конституції України передбачає, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11, пункти 104 та 106) існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, пп. 28 та 30; та «Веттштайн проти Швейцарії» заява № 33958/96, п. 42). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведеним (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Куббер проти Бельгії»; рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України).

У зв`язку з чим, з метою дотримання вищевказаних норм, при вирішенні питання про самовідвід судді у справі про адміністративне правопорушення належить керуватись принципом аналогії закону та застосувати положення КПК України, які регламентують підстави для відводу (самовідводу) судді та процесуальний порядок їх вирішення в кримінальному провадженні.

Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною першою статті 80 КПК України передбачено, що за наявності підстаав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно з частиною 2 ст.81 КПК України усі інші відводи під час судового провадження розглядає суд, який його здійснює.

Таким чином, заява про самовідвід судді Бучацької А.І. є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 2, 245, 246 КУпАП, ст. ст. 75-79, 80, 81 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід судді Саратського районного суду Одеської області Бучацької Алли Іванівни - задовольнити.

Матеріали справи про адміністративне правопорушенняза ч. 2 ст. 172-16 КУпАП (№ 513/125/20) відносно ОСОБА_1 - повернути до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Бучацька