Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/192/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Пасічник Д. І.
Категорія - 121 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Гончар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Гончар В.М. за участі особи, притягнутої до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2020 року якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, маючого вищу освіту, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним за ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 ( шість ) місяців, стягнуто судовий збір в розмірі 420,40 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_1 31.03.2020 о 03.40 год. по а/д М-12 Стрій-Тернопіль-Кропивницький-Знамянка на 714 км, керував транспортним засобом з технічними несправностями, а саме: відсутній задній захисний пристрій бризговик, також при перевірці документів виявлено, що встановлене газобалонне обладнання, але не зроблено відповідний запис у реєстраційному документі, а саме: наявне переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху. Таким чином, ОСОБА_1 порушив пункт 31.43 (а) Правил дорожнього руху України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі за ч. 4 ст. 121 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які відповідні правила, норми, стандарти, що стосуються безпеки дорожнього руху не додержано водієм під час експлуатації транспортного засобу.

Також зазначив, що на підтвердження вини у вчиненні вказаного порушення інспектором патрульної поліції не додано жодних інших доказів, таких як: протоколу огляду транспортного засобу, пояснення свідків, посилань на нормативні акти, якими передбачено конструкцію складових частин транспортного засобу, доказів у підтвердження створення небезпеки для інших учасників дорожнього руху під час керування транспортним засобом.

Крім того зазначив, що відсутнє посилання на докази, що стали підставою для прийняття рішення про наявність в діях апелянта складу адміністративного правопорушення, а саме, на докази виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил, нормативів - встановлення газобалонної установки, немає даних щодо технічного засобу, яким здійснено фото - або відеозапис правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст.34 ЗУ «Про дорожній рух»: «власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.» Відтак суд, піддаючи апелянта адміністративному стягненню, не врахував, що він не с власником автомобіля, а лише на прохання його власника двічі переганяв транспортний засіб. А тому не може здійснювати відповідне його переобладнання та перереєстрацію, тим більше бути притягненим до адміністративної відповідальності. Підтвердженням того, що апелянт не є власником транспортного засобу є Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на іншу фізичну особу.

Не врахував суд і того, що 25.03.2020 під час накладення адміністративного стягнення, патрульними не було виявлено та зафіксовано в постанові про накладення адміністративного стягнення серія ЕАК №2292907 встановлене газобалонне обладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху. А лише 31.03.2020 під час повторного притягнення до адміністративної відповідальності було виявлено переобладнання транспортного засобу. Апелянту не відомо інформації щодо дати переобладнання транспортного засобу. Однак даний факт свідчить, що з моменту першого та повторного фіксування адміністративного правопорушення ( період 25.03.2020. по 31.03.2020 коли було здійснено дане переобладнання ) не минуло десяти діб, що надаються власнику транспортного засобу на перереєстрацію відповідно до ч.10 ст.34 ЗУ «Про дорожній рух».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, зваживши доводи апеляції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за таких обставин.

Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався в повному обсязі та дійшов помилкового висновку про наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КпАП України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 31 березня 2020 року серії ДПР18 № 086002, ОСОБА_1 31.03.2020 року о 03.40 год. по а/д М-12 Стрій-Тернопіль-Кропивницький-Знамянка на 714 км, керував транспортним засобом з технічними несправностями, а саме: відсутній задній захисний пристрій бризговик, також при перевірці документів виявлено, що встановлене газобалонне обладнання, але не зроблено відповідний запис у реєстраційному документі, а саме: наявне переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху. Таким чином, ОСОБА_1 порушив пункт 31.43 (а) Правил дорожнього руху України. Дане правопорушення ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року, чим порушив вимоги ч.4 ст.121 КУпАП.

Однак відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови суду по справі ОСОБА_1 порушив п. 31.43 «а», який відсутній в Правила дорожнього руху України.

Навіть якщо врахувати, що можливо наявна описка, працівниками поліції невірно зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 31.4.3 «а», та відповідно їх вимог забороняється експлуатація транспортних, зокрема, якщо відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Тобто працівниками поліції не вірно визначено, яке саме правопорушення вчинив ОСОБА_1 , а суд не в повній мірі дослідив матеріали справи про адміністративне провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу адмінправопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Перевіривши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всупереч ст. 252 КУпАП належним чином не дав оцінки доказам в їх сукупності через що прийняв помилкове рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.121 КУпАП.

На підставі викладеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.М. Гончар