Справа № 3/593/526/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2020 р. Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Бережанського ВП ГУНПУ в в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 ,- у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Поліцейським СРПП № 2 Бережанського ВП ГУНПУ в Тернопільській області Білоніжкою Михайлом Богдановичем 11 жовтня 2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 466612, з якого вбачається, що ОСОБА_1 11 жовтня 2020 року, о 19 год. 30 хв., в місті Бережани Тернопільської області, на вул.Рогатинській, керував транспортним засобом марки PEGЕOT PARTNER із д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп"яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 поліцейським СРПП № 2 Бережанського ВП ГУНПУ в Тернопільській області кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, надіслав суду свої письмові пояснення з приводу обставин справи, у яких зазначив, що 11 жовтня 2020 року, близько 19год. 30хв., він перебував в м. Бережанах, на вул. Рогатинській, 12. Належний йому на праві власності автомобіль марки PEGЕOT PARTNER із д.н.з. НОМЕР_1 заходився на краю проїжджої частини дороги, ним він не керував. У вказаний період часу до нього підїхали працівники поліції, які висловлювали до нього претензії щодо його перебування у нетверезому стані та керування у такому стані транспортним засобом, що не відповідало дійсності, оскільки він транспортним засобом не керував. Згодом поліцейські знайшли двох свідків, які підтвердили факт його відмови від проходження огляду на стан спяніння за допомогою газоаналізатора Драгер. Своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає, оскільки вважає, що відповідальність за цією статтею настає за умови керування транспортним засобом, а так як він автомашиною не керував, тому не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності за вказаною статтею. Просив проводити судове засідання у його відсутності та у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення провадження по справі закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

А так як ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим, у судове засідання повторно не зявився та не надіслав суду свого клопотання про відкладення розгляду справи, а подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, у якому виклав свої письмові пояснення, тому суд у відповідності до ст. 268 КУпАП вважає можливим розглянути вищевказану адміністративну справу у його відсутності по наявних матеріалах справи.

Захисник інтересів ОСОБА_1 - адвокат Сливінський О.В. в судове засідання також не зявився, надіслав суду письмове клопотання, у якому просив закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У поданому клопотанні захисник зазначив, що хоч із складеного 11жовтня 2020 року працівником поліції протоколу видно, що ОСОБА_1 11 жовтня 2020 року, о 19 год. 30 хв., в місті Бережани Тернопільської області, на вул.Рогатинській, керував транспортним засобом марки PEGЕOT PARTNER із д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп"яніння, і він в присутності двох свідків від проходження огляду на стан спяніння відмовився, однак ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає та заперечує сам факт керування ним транспортним засобом, а так як долучені до матеріалів справи письмові пояснення свідків лише свідчать про те, що він відмовився від проходження освідування, однак вони не вказують, що вони були очевидцями того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а долучений до матеріалів адміністративної справи у якості доказу відеозапис, відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у Постанові від 15 листопада 2018 року, винесеній в рамках справи № 524/5536/17 у адміністративному провадженні № К/9901/1403/17, не є належним доказом, а особою, яка склала вищевказаний протокол, не представлено інших доказів його вини, тому просив провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу вищевказаного правопорушення, оскільки лише за умови керування транспортним засобом відмова такої особи від проходження огляду на стан спяніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Суд, ознайомившись із письмовими поясненнями особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та його захисника, вивчивши складений 11 жовтня 2020 року протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 466612 та долучені до нього документи, взявши до уваги письмові пояснення свідків, суд прийшов до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у звязку з чим провадження по справі слід закрити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Обов"язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

До адміністративної справи в якості доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 466612 від 11 жовтня 2020 року, акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення двох свідків та відеозапис.

Суд, дослідивши долучені до адмінсправи письмові докази, вважає, що наявний у справі акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів не є належним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки у ньому відсутні час та дата його складення.

І хоч із оглянутого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 466612, який був складений 11 жовтня 2020 року о 19год. 55хв. поліцейським СРПП № 2 Бережанського ВП ГУНПУ в Тернопільській області капралом поліції Білоножкою М.Б., видно, що ОСОБА_1 11 жовтня 2020 року, о 19 год. 30 хв., в місті Бережани, на вул. Рогатинській, керував транспортним засобом марки PEGЕOT PARTNER із д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп"яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота та він в присутності двох свідків від проходження огляду на стан спяніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України і такі дії ОСОБА_1 поліцейським кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП, однак до зазначеного протоколу не долучено жодного доказу вини ОСОБА_1 ..

Частиною 1 ст. 130 КУпП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, лише за умови керування особою транспортним засобом, відмова такої особи від проходження огляду на стан спяніння, може бути підставою для притягнення її до адмінвідповіальності.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 466612 видно, що він був складений працівником поліції у присутності двох свідків, які своїми підписами завірили той факт, що ОСОБА_1 11 жовтня 2020 року у їх присутності відмовився від освідування, однак жоден долучений до адмінпротоколу документ не доводить того факту, що ОСОБА_1 в цей період часу керував транспортним засобом у звязку з чим його потрібно було б освідувати. І хоч відповідно до ст. 251 КУпАП порушення повинно було фіксуватися за допомогою технічних приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису і зазначена вимога закону була виконана, однак із представленого працівником поліції у якості доказу вини ОСОБА_1 відеозапису не видно, що він керував транспортним засобом, як це зазначено у протоколі, а навпаки, зафіксовано, що він не погоджується із предявленим йому працівниками поліції обвинуваченням та вимагає у них показати відеозапис того, що він керував транспортним засобом, пояснює, що він нічого не порушив, бо працівники поліції не зупинили його автомобіль. Із вказаних відеозаписів також видно, що він відмовився на вимогу працівника поліції предявити поліс обовязкового страхування та відмовився від проходження освідування, вказуючи на те, що він не їхав.

Крім цього, і хоч із оглянутого в судовому засіданні відеозапису, видно, що ОСОБА_1 у своїх усних поясненнях заперечував свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та пояснював, що він нічого не порушив, бо він не їхав та, не погоджуючись із предявленим звинуваченням, вимагав від працівників поліції доказів його вини, однак особою, яка склала вищевказаний протокол, незважаючи на заперечення останнього, не представлено суду жодних доказів, які би спростовували його пояснення, ні письмових пояснень свідків-очевидців зазначених подій, ні належним чином проведеного відеозапису того факту, що ОСОБА_1 у вказаний у протоколі час, фактично керував транспортним засобом у звязку з чим його слід було освідувати.

Окрім цього, суд вважає, що вказані вище відеозаписи не можуть вважатися допустимими доказами з огляду на таке.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Така постанова повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, крім іншого, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17 зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Суд констатує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 не містять відомостей про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, вчинене останнім, у звязку з чим долучений до матеріалів справи відеозапис не є належним доказом і тому не може бути взятим судом до уваги.

Крім цього, суд також звертає увагу на те, що хоч у долученому до адмінматеріалу протоколі серії ДПР 18 № 466612 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, вказано двох свідків зазначеного правопорушення, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та до складеного протоколу долучені їх письмові пояснення, однак зазначені пояснення також не спростовують пояснень ОСОБА_1 , а лише свідчать про те, що він 11 жовтня 2020 року у категоричній формі у їх присутності відмовився продути газоаналізатор алкотест Драгер та відмовився пройти освідування на стан спяніння в медичному закладі, однак жоден із свідків у своїх письмових поясненнях не вказує того факту, що він був очевидцем того, що ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного спяніння, керував транспортним засобом.

Суд з метою обєктивного вирішення вказаної адміністративної справи викликав в судове засідання зазначених у протоколі свідків, однак, незважаючи на те, що вказані особи належним чином повідомлялися про день і час розгляду даної справи, проте вони в судове засідання не з`явилися і не повідомили суд про причину своєї неявки, а тому суд детально, ознайомившись із матеріалами справи, вирішив можливим прийняти по справі рішення у відсутності зазначених осіб, оскільки із долучених до протоколу відеофайлів видно, що особи, які були запрошені працівниками поліції у якості свідків, тобто особи, чиї прізвища вказані працівником поліції у складеному ним 11 жовтня 2020 року протоколі серії ДПР 18 № 466612 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були запрошені поліцейськими вже пізніше для проведення освідування ОСОБА_1 ,тому вони не були очевидцями та не зможуть підтвердити чи спростувати пояснень ОСОБА_1 про те, що він транспортним засобом не керував.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь ( ст. 62 Конституції України) .

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При винесенні рішення суд зазначає, що стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

А так як працівником поліції належним чином не зафіксовано та суду не надано самого факту керування ОСОБА_1 11 жовтня 2020 року, о 19 год. 30хв., транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а долучений до матеріалів справи відеозапис не доводить, а спростовує факт, зазначений поліцейським у складеному ним 11 жовтня 2020 року протоколі, а крім цього, вищевказаний відеозапис не є належним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки у складеному протоколі не вказано за допомогою якого технічного засобу він був здійснений та взагалі не вказано, що до протоколу долучається відеозапис виявленого правопорушення, а долучені до матеріалів справи пояснення свідків лише свідчать, що ОСОБА_1 відмовився від освідування, однак не доводять самого факту керування ним транспортним засобом, тому суд прийшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які би свідчили про керування ОСОБА_1 транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння, що вимагається ст. 130 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи, судом витлумачені на користь ОСОБА_1 , у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ст. 247 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.