Номер справи 623/1018/20
Номер провадження 3/623/242/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Винниченко П.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, проживаючого за рахунок тимчасових заробітків, не є особою з інвалідністю, одруженого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, раніше несудимий,

за ч.1 ст.164 КУпАП,

Права, передбачені ст.268 КУпАП, ОСОБА_1 роз`яснено.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 №615860 від 18.03.2020, ОСОБА_1 , 18 березня 2020 року о 07 год. 45 хв. по вул. Софійській у м. Ізюм Харківської області проводив господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, не являючись фізичною особою-підприємцем та без ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, а саме: здійснював перевезення пасажирів громадянина ОСОБА_2 від вул. Софійської до пл. Джона Ленона на автомобілі ВАЗ 21112, державний номерний знак НОМЕР_2 , за дані послуги отримав 7,00 грн., чим порушив п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 №615860 від 18.03.2020 були додані: довідка «АРМОР»; копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; копія посвідчення водія; пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; рапорт ПСРПП старшого сержанта поліції Шевченка М.В.

В судовому засіданніОСОБА_1 вини своєї не визнав та пояснив, що 18 березня 2020 року близько 07-30 год. він знаходився на вул. Челюскіна в м. Ізюм Харківської області та чекав свою знайому, яку пообіцяв підвезти до місця роботи. Відразу після того, як підійшла знайома, до автомобіля також підійшов невідомий чоловік та попросив підвезти до Центрального ринку в м. Ізюм, на що ОСОБА_1 погодився, але попередив, що він буде їхати додому за адресою: АДРЕСА_1 та може висадити його біля АТБ, розташованого по вул. Капітана Орлова в м. Ізюм. Висадивши знайому, як тільки вони повернули з перехрестя на пл. Джона Ленона, чоловік попросив його висадити на зупинці. Проїхавши 30 м від автобусної зупинки, ОСОБА_1 зупинив автомобіль, відразу після чого підійшли співробітники поліції та почали складати протокол. Також ОСОБА_1 зазначив, що ніякою господарською діяльностю він не займається та перевезення пасажирів не здійснює, а невідомого громадянина підвозив безоплатно, оскільки їхав у попутному напрямку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до, ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП оган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ч. 1 ст. 164 КУпАП, яка називається «Порушення порядку провадження господарської діяльності», передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Вказана норма ч. 1 ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює здійснення господарської діяльності та її певних видів.

Під господарською діяльністю, згідно ч. 1 ст. 3 Господарського кодексуУкраїни (далі ГК України), розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 ГК України, господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідност. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, істотною ознакою підприємництва (господарської діяльності) є її систематичність.

Як вбачається з роз`яснень, наданих в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Відповідно, істотною ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг вартісного характеру, а й систематичний характер таких дій, оскільки тільки в разі їх систематичності такі дії набувають ознак господарської діяльності.

Систематичність відповідних дій передбачає їх здійснення неодноразово, але не менше ніж три рази протягом календарного року.

Таким чином, до предмету доказування в даній адміністративній справі відноситься в тому числі доведення систематичності здійснення ОСОБА_1 відповідної діяльності з перевезення пасажирів.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, органи, що склали відповідний матеріал про адміністративне правопорушення, повинні надати суду докази систематичності надання ОСОБА_1 послуг з перевезення пасажирів.

Всупереч вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, таких доказів суду не надано.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серія АПР18 №615860 від 18.03.2020 (а.с.1) та додані до нього докази не містять даних щодо систематичності, тобто три і більше разів, здійснення ОСОБА_1 відповідної діяльності з перевезення пасажирів.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 по справі № 560/751/17 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Виниклі сумніви щодо систематичності дій ОСОБА_1 щодо здійснення перевезень пасажирів, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності систематичності здійснення ним відповідної діяльності, а відтак до недоведеності здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності.

За таких обставин суд приходить до висновку, що органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не доведено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки не доведено систематичність дій ОСОБА_1 щодо здійснення перевезень пасажирів.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.164, ч.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя П. П. Винниченко