1 із 4 Справа № 303/202/20
Провадження №3/303/225/20
ПОСТАНОВА

14 лютого 2020 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Маргитич О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Служби безпеки України в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , оперуповноваженого СКП Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, громадянина України,

- за пунктом 6 частиною 1 статті 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

УСТАНОВИЛА:

15 січня 2020 року до Мукачівського міськрайоннного суду стосовно ОСОБА_1 надійшов протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з порушенням законодавства про державну таємницю, за №1 від 14 січня 2020 року.

Встановлено, що ОСОБА_1 , маючи допуск до державної таємниці за формою 2 (другою) без належного повідомлення начальника ГУНП в Закарпатській області та інформування режимно-секторного органу Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, що визначено статтею 28 Закону України «Про державну таємницю» та пунктів 690, 696-698 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», здійснив виїзд у приватних справах за межі України.

Так, 11 липня 2019 року ОСОБА_1 , здійснив виїзд у приватних справах за межі України, а саме до Угорщини, що підтверджується витягом позапланової комплексної перевірки стану охорони державної таємниці у Мукачівському РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 29 листопада 2019 року 58/26-5074дск, витягом з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» Державної прикордонної служби України, щодо перетинання державного кордону України громадянином ОСОБА_1 від 11 грудня 2019 року №0.184-42205/0/15-19

Відповідно до характеру роботи та згідно з попередньо погодженою з СБ України номенклатурою посад працівників Мукачівського РВП Мукачівського відділу поліції ГУ НП в закарпатській області, наказом начальника ГУ НП в Закарпатській області від 28 грудня 2015 року №112о/с дск ОСОБА_1 було надано доступ до інформації, що мав ступінь секретності «цілком таємно». Відповідно до посадової інструкції оперуповноваженого СКП Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області (затвердженої 06 лютого 2019 року) оперуповноважений СКП провадив діяльність пов`язану з державною таємницею в частині проведення комплексу оперативно-розшукових заходів із залученням можливостей УОС та УОТЗ, у взаємодії з іншими правоохоронними органами, а також, згідно вимог частини 3 статті 22 Закону України «Про державну таємницю» ОСОБА_1 брав на себе письмове зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена.

20 липня 2013 року ОСОБА_1 підписав письмове зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка йому довірена, взяв на себе зобов`язання також дотримуватися вимог порядку виїзду за межі України, був ознайомлений із законодавчими актами України, які правила виїзду секретоносіїв за кордон. ОСОБА_1 за родом службової діяльності обізнаний з інформацією, яка має гриф обмеження доступу «цілком таємно» та потребує охорони з боку держави.

2 із 4

Однак, в супереч вимогам статті 28 Закону України «Про державну таємницю», пунктів 116, 690, 696-698 «Порядку №939» ОСОБА_1 11 липня 2019 року здійснив виїзд у приватних справах за межі України, без відповідного письмового повідомлення начальника ГУ НП в Закарпатській області.

Станом на січень 2020 року ОСОБА_1 так і не повідомив керівника ГУ НП в Закарпатській області, РСО установи про свій виїзд за кордон 11 липня 2019 року та обставини перебування за кордоном.

В суді правопорушник свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, повідомив, що в липня 2019 року державний кордон України не перетинав. Припустив, що його батько випадково міг використати його паспорт, а працівники прикордонної служби не могли помітити різниці оскільки вони зовні схожі. У зв`язку з чим, просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення правопорушника, дослідивши надані докази, слід зазначити наступне.

Виходячи з вимог статті 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Адміністративним правопорушенням згідно пункту 6 частини 1 статті 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнається, порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Основними організаційно-правовими заходами щодо охорони державної таємниці, відповідно до статті 18 Закону України «Про державну таємницю» є впровадження: єдиних вимог до виготовлення, користування, збереження, передачі, транспортування та обліку матеріальних носіїв секретної інформації; дозвільного порядку провадження державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями діяльності, пов`язаної з державною таємницею; обмеження оприлюднення, передачі іншій державі або поширення іншим шляхом секретної інформації; обмеження щодо перебування та діяльності в Україні іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб, їх доступу до державної таємниці, а також розташування і переміщення об`єктів і технічних засобів, що їм належать; особливості здійснення державними органами їх функцій щодо державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, діяльність яких пов`язана з державною таємницею; режиму секретності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею; спеціальний порядок допуску та доступу громадян до державної таємниці; технічний та криптографічний захисти секретної інформації.

Встановлено, що відповідно до витягу з наказу (по особовому складу) ГУ НП в Закарпатській області від 09 грудня 2016 року ОСОБА_1 призначено на посаду оперуповноваженого СКП Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області.

При цьому, починаючи з 28 грудня 2015 року, згідно витягу з наказу ГУ НП в Закарпатській області №12 о/с дск ОСОБА_1 було надано доступ до секретної інформації зі ступенем секретності «цілком таємно».

Згідно з посадовою інструкцією оперуповноваженого СКП Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області (затвердженою 06 лютого 2019 року) оперуповноважений СКП провадив діяльність пов`язану з державною таємницею в частині проведення комплексу оперативно-розшукових заходів із залученням можливостей УОС та УОТЗ, у взаємодії з іншими правоохоронними органами, а також, згідно вимог частини 3 статті 22 Закону України «Про державну таємницю» ОСОБА_1 брав на себе письмове

3 із 4

зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена.

Статтею 6 Закону України «Про державну таємницю» визначено що володілець секретної інформації або власник матеріальних носіїв такої інформації реалізує свої права з урахуванням обмежень, установлених в інтересах національної безпеки України відповідно до цього Закону.

Слід зазначити, що статтею 28 Закону України «Про державну таємницю» визначено обов`язки громадянина щодо збереження державної таємниці. Зокрема, громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний: - не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків; - не брати участі в діяльності політичних партій та громадських організацій, діяльність яких заборонена в порядку, встановленому законом; - не сприяти іноземним державам, іноземним організаціям чи їх представникам, а також окремим іноземцям та особам без громадянства у провадженні діяльності, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України; - виконувати вимоги режиму секретності; - повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України.

Таким чином, зазначеною вище нормою чітко визначено, що особа, якій надано допуск до державної таємниці зобов`язана повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України.

Проте, відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 22 листопада 2019 року за №58/1627/м особа на прізвище ОСОБА_2 перетинала державний кордон України 11 липня 2019 року о 19:39 і повернулася 11 липня 2019 року о 20:19.

Заперечуючи факт перетину кордону правопорушник надав суду копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон (на ім`я ОСОБА_1 ) у якому відсутні відмітки щодо перетину ним кордону 11 липня 2019 року КПП «Лужанка».

Таким чином, наведені вище докази суперечать один одному, проте жоден з них не доводить що ОСОБА_1 здійснив в`їзд до Угорщини, оскільки інформацією наданою Головним центром обробки спеціальної інформації ДПС України підтверджується факт перетину державного кордону України, а в паспорті для виїзду за кордон відсутні будь-які відмітки щодо в`їзду ОСОБА_1 на територію Угорщини.

Слід зазначити, що відповідно до наказу Мукачівського ВРП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області №64 від 04 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_1 припинено доступ до держаної таємниці (для роботи з інформацією, що має ступінь секретності «Цілком таємно» та «Таємно». Тобто, починаючи з 04 листопада 2019 року ОСОБА_1 не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

Як зазначено вище, особа, якій надано допуск до державної таємниці зобов`язана повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України, тобто датою вчинення адміністративного правопорушення у даному провадженні визначено 11 липня 2019 року.

Крім того, стосовно ОСОБА_1 припинено доступ до держаної таємниці (для роботи з інформацією, що має ступінь секретності «Цілком таємно» та «Таємно») починаючи з 04 листопада 2019 року.

Таким чином, на момент розгляду справи в суді закінчився строк накладення адміністративного стягнення передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно пункту 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

4 із 4

Слід зазначити, що формулювання абзацу першого статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (статті 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. За правилами статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається, з підстав закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого пунктом 6 частиною 1 статті 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст. ст. 212-3, 280, 282-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України), за пунктом 6 частиною 1 статті 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду О.І.Маргитич