Справа № 944/738/20 Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М.
Провадження № 33/811/664/20 Доповідач: Галапац І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року Львівськийапеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Сеньківа А.Р. на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 06 березня 2020 року,

з участю захисника правопорушника адвоката Сеньківа А.Р.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Також постановлено стягнути із ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, 20 січня 2020 року ОСОБА_1 під час перетину державного кордону України, слідуючи на виїзд з України в Республіку Польща в міжнародному пункті пропуску «Грушів-Будомєж», подав на паспортний контроль паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 20 червня 2019 року органом 4610 на ім`я ОСОБА_2 , який йому не належить, чим вчинив спробу незаконного перетину державного кордону в пункті пропуску без відповідних документів.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника адвокат Сеньків А.Р. покликається на те, що про дату та час судового розгляду ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином, судової повістки про виклик до суду не отримував та дізнався про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності лише 08 травня 2020 року, коли ознайомився з матеріалами справи і отримав копію постанови судді.

Вважає, постанову суду незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в її матеріалах доказам, підійшов формально до їх вивчення.

Зазначає, що судом порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки останній не надавав пояснень в судовому засіданні.

Наголошує, що ОСОБА_1 надавав усні пояснення працівникам відділу прикордонної служби про те, що його паспорт громадянина України для виїзду за кордон знаходиться в автомобілі, що слідував позаду і він ОСОБА_1 помилково взяв для проходження паспортного контролю документ, який належить його родичу ОСОБА_3 , а його паспорт йому передадуть. Проте, працівниками прикордонної служби не було взято до уваги дані пояснення ОСОБА_1 та було затримано останнього.

Звертає увагу на те, що в ході складення протоколу у ОСОБА_1 суттєво погіршився стан здоров`я, що було зафіксовано медиками та підтверджується відповідними документами.

Також акцентує, що інспектором прикордонної служби «Грушів», відділу прикордонної служби «Рава-Руська» ОСОБА_4 було грубо порушено п.28 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу»: «забезпечення затриманим особам з моменту їх затримання права захищати себе особисто або користуватися правовою допомогою захисника», та не надано можливості скористатись правовою допомогою.

Зазначає, що ОСОБА_1 раніше не притягався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, однак наведене не було враховано судом першої інстанції.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Яворівського районного суду Львівської області від 06 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 , скасувати таку та ухвалити нову постанову, якою звільнити останнього від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Заслухавши виступ захисника правопорушника адвоката Сеньківа А.Р. та пояснення правопорушника ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення №944/738/20 та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, оскільки такий пропущений з поважних причин, та приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Апеляційний суд вважає, що вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому суд, за наявності підстав, повинен розглядати питання про можливість звільнення осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягався, непрацюючий, окрім цього є інвалідом ІІІ групи.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю та щиро розкаявся, просив врахувати відсутність будь-якої шкоди, апеляційний суд приходить до висновку за можливе у даному конкретному випадку звільнити останнього від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням на підставі ст. 22 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

поновити захиснику правопорушника ОСОБА_1 адвокату Сеньківу А.Р. строк апеляційного оскарження постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 06 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Сеньківа А.Р. задоволити.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 06 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження в справі.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.