Справа № 740/4826/20
Провадження 3/740/1591/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Гагаріна Т.О., при секретарі судового засідання Полторацької В.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині матеріали, які надійшли із Ніжинського ВП ГУПНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

13.07.2020 о 17.40 годині в місті Ніжині на перехресті вулиць Овдіївська Коцюбинського, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ВАЗ 2109» д.н.з НОМЕР_1 , виконуючи маневр розвороту не впевнився у безпеці даного маневру не надав дорогу автомобілю Nissan д.н.з НОМЕР_2 . В результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином водій ОСОБА_2 порушив п.п. 10.1, 10.4, 10.6 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину свою визнав частково, повідомивши, що перед маневром розвороту, переконався, що попутному напрямку ніхто не їде, але разом з тим визнав, що перед розворотом завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

08.10.2020 старшим слідчим СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівської області винесено постанову про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000768 від 13.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до ст.38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП є порушення Правил дорожнього руху, що призвело до таких пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.4, передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Пунктом 10.6, передбачено, що якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши особу, що притягається до адміністративно відповідальності, дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №383024, рапорт поліцейського від 13.07.2020, копію висновку експерта за результатами проведеної судово-медичної експертизи № 239 щодо наявних у ОСОБА_2 в результаті ДТП легких тілесних ушкоджень, висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 13.07.2020, складеного на підставі акту медичного огляду №40 про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, протоколи допиту в якості свідків в межах кримінального провадження порушеного за ч.1 ст.286 КК України ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 17.07.2020, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.07.2020 із схемою місяця ДТП, а також протокол слідчого експерименту від 03.10.2020 із схемою до нього, за участі двох водіїв, понятих та захисника, за результатом якого вбачається, що водій марки «ВАЗ-2109» д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_1 не дотримався вимог п.п.10.1, 10.4, 10.6 ПДР, тобто виконуючи маневр повороту не з лівого крайнього положення, не впевнився у безпеці руху та не надав дорогу попутному транспортному засобу, чим створив небезпеку для руху водію автомобіля «Nissan Almera» д.н.з НОМЕР_2 ОСОБА_2 , а водій ОСОБА_2 з моменту виникнення небезпеки повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР.

Оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку що в матеріалах справи достатньо належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суддя враховує обставини визначені ст.33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст.ст.34, 35 КУпАП, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ст.124 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст.40-1 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 283, 284, 124 КУпАП, суддя

постановила:

Притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 гривень 40 копійок.

Відповідно до ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т.О. Гагаріна