ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/388/20 Справа № 175/4953/19 Суддя у 1-й інстанції - Ребров С. О. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження не зазначено, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, ІПН. НОМЕР_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті гривень) 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 09.12.2019 року об 02.00 годині водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул.Жасмінова в м.Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області на автомобілі «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовився на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану сп`яніння, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити. Разом з апеляційною скаргою, заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування пропущеного строку, зазначає, що він в судовому засіданні участі не приймав, а про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 03 березня 2020 року.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що судом було порушено вимоги ст. 268 КУпАП, жодних повісток про дату та час судового засідання на свою адресу ОСОБА_1 не отримував, також в матеріалах справи відсутні поштові повідомлення про отримання судових повісток, так само як відсутнє повідомлення про те, що повістка повернута до суду у зв`язку з відмовою її прийняття, що свідчить про те, що судом першої інстанції не перевірена поважність причини неявки до суду особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чим порушено його процесуальні права, зокрема право на захист.

Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази відсторонення водія від керування, що ставить під сумнів неупередженість дій працівників поліції.

03.03.2020 Дніпропетровський районним судом у справі №175/4940/19 його визнано винним у скоєнні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУПАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік."

За цією постановою ОСОБА_1 09.12.2019 о 00:30 год. по вул. Бабенка в смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області керував автомобілем Chevrolet Aveo, д/н НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичними сп`яніння і на вимогу працівника поліції в присутності двох свідків, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що у постанові від 20.02.2020, що наразі оскаржується, описується подія, що мала місце о 02:00 год. 09.12.2019 по вул. Жасмінова в м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області, а в постанові від 03.03.2020 - 09.12.2019 о 00:30 год. по вул. Бабенка в смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області. Таким чином, обидві постанови винесені щодо однієї і тієї ж події, лише з різницею в півтори години та територіально в декілька кілометрів. Вважає, що це сталось з причини штучного нарощування показників працівниками поліції щодо складення протоколів за ст. 130 КУпАП. Враховуючи фактично відсутність підстав для відсторонення його від керування авто, відносно нього в ту ніч за одним і тим же фактом можна було скласти необмежену кількість протоколів різними патрулями поліції.

Вважає, що о 02:00 год. 09.12.2019 працівники поліції вже не мали права складати відносно нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий протокол за тим же фактом був складений годиною раніше, і враховуючи не відсторонення від керування авто, працівники поліції зобов`язані були надати йому можливість дістатись до місця слідування - м. Павлоград.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Мелешко І.В. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити з підстав викладених у ній.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_1 , яка зводиться до того, що він в судовому засіданні участі не приймав, а про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 03 березня 2020 року, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції, не були дотримані вищезазначені вимоги закону, належним чином не з`ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, визнаючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з протоколу про адміністративне правопорушення ОБ №185488 від 09.12.2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, рапортом чергового інспектора поліції від 09.12.2019 року.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В матеріалах даної адміністративної справи немає відповідних доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що підтверджується складанням співробітниками поліції протоколу БД № 128669 від 09.12.2019 року о 01:38 год. про вчинення ОСОБА_1 аналогічного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто існують обґрунтовані підозри, що навіть попри наявність складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній міг продовжити свій рух на транспортному засобі. Дані обставини не залишають у суду сумнівів в упередженості дій співробітників поліції, якими не було виконано вимог ст. 266 КУпАП, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння встановлений Законом, оскільки, всупереч тому, що спочатку у водія було встановлено наявність ознак сп`яніння, його не було відсторонено від керування, всупереч складеного відносно нього протоколу.

Крім того, про упередженість працівників поліції свідчить те, що обидва протоколи про адміністративне правопорушення складені щодо однієї і тієї ж події, лише з різницею в півтори години та територіально в декілька кілометрів. Поліцейський відмовлявся надавати пояснення стосовно причин зупинки та чіткого формулювання суті правопорушення.

Також, пояснення свідків у справі свідчать тільки про відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, що не є доказом саме керування ним транспортним засобом. Інших доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в поясненнях свідків не вбачається.

Отже, судом першої інстанції, з недотриманням вищезазначених вимог закону, належним чином не з`ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, апеляційний суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, апеляційний суд вважає, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2020 року - задовольнити та поновити останньому строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун