Справа № 143/19/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.02.2020 року м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Марченко Л. В, розглянувши матеріали, які надійшли Погребищенського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , ід.н. НОМЕР_1 , за ч.1 ст.164-16 КУпАП, -

Встановив:

Відповідно до протоколу серії АПР18 № 540307, 24.12.2019 близько 11:50 год. громадянка ОСОБА_1 займалась забороненим видом господарської діяльності, а саме продала гр. ОСОБА_2 , 0,5 літра самогону, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.164-16 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні вини не визнала вказуючи, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності. Суду пояснила, що 24.12.2019 близько 11:50 год. до неї прийшов ОСОБА_2 та попросив продати йому самогон, однак вона сказала йому, що продажем не займається, тоді він попросив будь-якого алкоголю і вона пожалівши його винесла йому пляшку настоянки, яку тримав чоловік для себе. Після чого ОСОБА_2 , кинув на стіл гроші та пішов з її домоволодіння. Невдовзі прийшли працівники поліції та склали протокол, про те що вона продала самогон ОСОБА_3 Поліція оглядала її домоволодіння, однак нічого не виявила та не вилучала. Крім того зазначила, що працівники поліції при ній, вилучену у ОСОБА_2 настоянку не знищували.

Захисник особи, яка притягується до адміністративного правопорушення адвокат Любарський С. М. в судовому засіданні вказав, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, оскільки у ньому не вказані свідки правопорушення. Крім того, діяння, яке ставиться в вину ОСОБА_1 не є господарською діяльністю, оскільки відсутня системність скоєного, а також зазначив, що в матеріалах справи відсутній висновок хімічної експертизи, а гроші за продаж алкоголю не вилучались.

Свідок ОСОБА_4 , в судовому засіданні зазначив, що настоянка, яку нібито продала його дружина він робить для власних потреб, а саме для лікування ревматизму ніг, а також зазначив, що він не підписував акт вилучення та знищення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника адвоката Любарського С. М., свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, необхідно провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-16 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Частина 1 ст.164-16 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері господарської діяльності.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

У залежності від мети здійснення господарська діяльність поділяється на два види: некомерційну господарську діяльність та підприємництво.

Статтею 42 ГКУ визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

З цього визначення випливає, що підприємницькою є не будь-яка діяльність щодо виготовлення та реалізації продукції, виконання робіт чи надання послуг, а лише така діяльність, що характеризується певними ознаками.

Ознаками підприємницької діяльності, зокрема, є:

1. Економічна самостійність. Суть цієї ознаки полягає в тому, що суб`єкти підприємництва самостійно, тобто на власний розсуд і своєю волею, вільно обирають види підприємницької діяльності, а також способи, час та місце її здійснення.

2. Ініціативність. Ця ознака вказує на активність підприємця у здійсненні своєї діяльності. Підприємницька діяльність може проявлятися лише у вчиненні активних дій. Нездійснення тривалий період часу жодних видів підприємницької діяльності не може вважитися підприємництвом.

3. Систематичність. Систематичною визнається підприємницька діяльність, яка здійснюється неодноразово, і розрахована на невизначену кількість повторювань, а також тривалий або невизначений період у часі. Разом з тим, згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням особою підприємницької діяльності слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

У цьому випадку слід мати на увазі, що зазначений критерій віднесення діяльності до систематичної застосовується лише до одного з видів підприємницької діяльності, а саме: до торговельної. Інших видів підприємницької діяльності цей критерій не стосується.

4. Здійснення такої діяльності на власний ризик.

5. Здійснення такої діяльності з метою одержання прибутку. Прибуток - сума, на яку доходи перевищують пов`язані з ними витрати.

6. Правомірність. Ця ознака, у свою чергу, включає в себе дві частини. По-перше, правомірною вважається підприємницька діяльність, що зареєстрована у встановленому законом порядку. І, по-друге, правомірною є така підприємницька діяльність, що здійснюється у відповідності до актів законодавства та установчих документів суб`єкта підприємництва.

Встановлені судом обставини не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП через відсутність в діях ОСОБА_1 , всіх складових ознак господарської діяльності, тобто об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення.

Крім того, слід зазначити, що зі змісту матеріалів справи слідує, що при складанні протоколу щодо продажу спиртних напоїв власного виробництва громадянинкою ОСОБА_1 , працівниками поліції був опитаний ОСОБА_2 , в той же час його пояснення не піддані належній перевірці, відсутні дані щодо вилучення у ОСОБА_1 , спиртних напоїв домашнього виготовлення (самогону) та висновку спеціаліста (експерта) щодо належності вилученої речовині до таких напоїв, а сам протокол не містить даних про особу покупця та не зазначені свідки.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що суду не надано доказів, які б поза розумним сумнівом доводили наявність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, тому керуючись п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, необхідно провадження у вказаній справі закрити в зв`язку з відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 124, 122-4, 247, 268, 279, 280, 283, 284 КпАП України,-

Постановив:

ОСОБА_1 визнати невинуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП, звільнивши її від адміністративної відповідальності через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-16 КУпАП провадженням закрити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя