Номер провадження: 33/813/1428/20
Номер справи місцевого суду: 509/2641/20
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дрішлюка А.І.

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Боднаря Максима Олександровича на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 серпня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2020 року постановою Овідіопольського районного суду Одеської області (головуючий суддя Кочко В.К.) Сержантова-Дядюна Артема Олексійовича визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік; стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 420,40 грн на користь держави (а.с. 16-17).

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 через свого представника адвоката Боднаря Максима Олександровича подав апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області, яка була отримана судом першої інстанції 16 листопада 2020 року. Апелянт вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки судді, викладені в постанові, на думку апелянта, не відповідають обставинам справи Апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази скоєння ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а суд першої інстанції не звернув увагу на суттєві недоліки процесуальних документів, якими обґрунтовувалась його вина. Апелянт також наводить власний виклад фактичних обставин справи, наголошуючи на тому, що жодних освідчень на стан алкогольного сп`яніння співробітниками патрульної поліції йому не було запропоновано та не проводилось. Апелянт стверджує, що ніяких зауважень щодо його стану йому не було озвучено, свідки, зазначені в протоколі, йому невідомі, натомість товариш апелянта ОСОБА_2 ніде в матеріалах справи не фігурує, хоча був присутнім на місці події та може підтвердити позицію ОСОБА_1 . Тому апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 20-21).

В судовому засіданні апелянт та його адвокат підтримали апеляційну скаргу. В судовому засіданні 01.12.2020 року було оголошено перерву для ознайомлення адвоката з відеозаписом, наданим працівниками поліції з міста події. В судове засідання призначене на 08 грудня 2020 року апелянт та його представник не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали відеозапису, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ухвалюючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності суд першої інстанції виходив з того, що провина Сержантов- ОСОБА_3 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДРП № 204414 від 30 травня 2020 року (а.с. 4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (зафіксована відмова) (а.с. 5); письмовими поясненнями (а.с. 6-7), відеозаписом.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, та зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії ДРП № 204414 від 30 травня 2020 року Сержантов- ОСОБА_4 , 30.05.2020 р. о 23:38 год. по вул. Замостянській у м. Ямпіль Вінницької області, керував автомобілем "BMW 740", н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Обставини події зафіксовано відеозаписом, який був наданий суду для огляду, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факт знаходження в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП.

Враховуючи наведене в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що адміністративне правопорушення мало місце внаслідок порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 , відповідно до якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП. Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння (п.3 розділу І Інструкції) є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Як було вище зазначено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 травня 2020 року, який було складено у 23 год 50 хв., який відмовився підписати ОСОБА_1 , останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що підтверджується зібраними по справі вищевказаними доказами.

За положеннями ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Згідно з ч. 3 вказаної статті у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.А відповідно до ч. 4 огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

При цьому посилання на те, що його стан повинно було обов`язково освідчити в медичному закладі спростовується п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто встановлена певна послідовність дій в залежності від виявлених ознак у водія щодо його освідчення, проте, власне відмова від освідчення утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, на наявність якого не впливають обставини, на які посилається апелент, оскільки за презумпцією, визначеною законодавством, водій повинен пройти тест для спростування підозри про його стан, який на момент зупинки водія поліцейським підпадає під ознаки, визначені п. 3 вказаної інструкції.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги та залишає постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 серпня 2020 року без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Боднаря Максима Олександровича на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 серпня 2020 року відхилити.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду А.І. Дрішлюк

08.12.2020 року м. Одеса