Справа № 488/4052/20
Провадження № 3/488/1724/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

28.12.2020 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Торжинська Т.В., при секретарі Білецькій О.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГНП в Миколаївській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

- за ч. 4 ст. 122 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОБ №030320, 18 жовтня 2020 року о 16-31 годині на автодорозі Н-24 Благовіщенськ-Миколаїв 111 км. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW 325 номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 (напрямок руху по смугах), здійснив рух прямо зі смуги, що дозволяє рух лише ліворуч, при цьому, при виїзді в напрямку смуги, що дозволяє рух лише прямо, не надав переваги в русі автомобілю Мітсубіші номерний знак НОМЕР_2 та водію автомобіля Шкода, змусив змінювати напрямок руху, гальмувати, що й призвело до створення аварійної ситуації.

Дії водія ОСОБА_1 відповідно до протоколу кваліфіковано за ч.4 ст. 122 КУпАП.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 заперечував створення ним аварійної ситуації та пояснив, що в час та місці, зазначені у протоколі дійсно рухався на дорозі, де передбачено рух по смугах. Дорога мала дві смуги для руху прямо, та одну для повороту ліворуч і розвороту. Під час руху зрозумів, що новігатор невірно побудував маршрут. Тому перестроївся з лівої смуги в середню, яка дозволяє рух прямо. При цьому, у зустрічному напрямку з увімкненим поворотом ліворуч стояв патрульний автомобіль Мітсубіші, але останньому він не створював ніякої перешкоди, адже даний автомобіль ще навіть не почав маневр повороту, а стояв з увімкненим покажчиком повороту. Перед перестроюванням він також переконався, що середня смуга, на яку він має намір перестроїтись вільна на значній відстані від інших автомобілів, на час коли він вже перестроювався приблизно на відстані 100-150 м. до них наближався автомобіль Шкода, при цьому перешкоди для руху він даному водію не створював, останній не подавав ніяких звукових сигналів, не гальмував, не змінював напрямок руху, а продовжив рух за ними. При цьому, працівники поліції розвернулись та послідували за ними, висунувши вимогу про зупинку, що він і зробив. На їх звинувачення щодо створення аварійної ситуації та після переглянутого відео з їх відеореєстратора, на якому чітко видно про відсутність аварійної ситуації, він погодився з порушенням вимоги руху по смугах, проте заперечував проти створення будь-якої аварійної ситуації.

При цьому, у наданій йому копії протоколу відсутні зазначення вимог Правил дорожнього руху, порушення яких йому поставлено у провину, відсутня кваліфікація його дій за положеннями КУпАП, у наданій йому копії протоколі відсутні запис про те, що його дії змусили водіїв змінювати напрямок руху, гальмувати та створення аварійної ситуації.

На підтвердження своїх пояснень ОСОБА_1 надав суду копію врученого йому протоколу, який дійсно не містить повного формлювання дій, що ставляться в провину водію, зокрема таких як створення аварійної ситуації, та створення дій, що вимагали інших учасників дорожнього руху гальмувати, змінювати напрямок руху. Відсутня кваліфікація дій водія, та посилання на пункт Правил дорожнього руху, що ставиться в провину.

Тобто, фактичною водію, згідно наданої йому копії протоколу, поставлено в провину порушення вимог дорожнього знаку 5.16 (напрямок руху по смугах).

Інші дії, що поставлені у вину водію ОСОБА_1 дописані працівником поліції після вручення копії протоколу, що суперечить вимогам правової визначеності.

Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення (ст. 256) є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

При цьому, суд не має права змінювати фабулу такого правопорушення

Так, у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, таким чином, особа була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У прийнятому рішенні по справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. Тобто суд взяв на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, порушивши цим ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

Більш того, на підтвердження вини ОСОБА_1 в порушенні ч.4 ст.122 КУпАП суду надано протокол про адміністративне правопорушення, рапорт поліцейського СРПП №3 Южноукраїнського ВП Ляпало С.О. та відео.

В той же час, диск, що доданий до справи, зокрема CD-R диск не придатний для відтворення відеозапису, та його перегляд під час розгляду справи виявився неможливим.

Щодо протоколу, то останній складено працівником поліції поліцейським СРПП №3 Южноукраїнського ВП ОСОБА_2 та згідно його ж рапорту, саме даній особі водієм ОСОБА_1 нібито створено аварійну ситуацію.

За таких обставин, суд вважає недопустимим даний протокол як доказ у справі, адже складання протоколу посадовою особою, яка фактично є потерпілою особою, суперечить принципу неупередженості.

Окрім того, як вже зазначено вище, водію ОСОБА_1 видано копію протоколу без повного формулювання дій, що ставляться йому в провину, та їх кваліфікації, що є порушенням принципу правової визначеності.

Будь-яких інших доказів на підтвердження наявності у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.4 ст. 122 КУпАП суду не надано.

Сам водій заперечує скоєння ним вище вказаного правопорушення, та його покази підтвердила свідок ОСОБА_3 , яка перебувала під час вище вказаних подій в салоні його автомобілю у якості пасажира.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження події та складу у діях водія ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП, суд вважає необхідним на підставі п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 122 КУпАП закрити зі відсутності події та складу даного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Корабельний районний суд м.Миколаєва.

Суддя Т.В. Торжинська