Справа № 740/3975/20
Провадження № 3/740/1449/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 листопада 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої-судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Дьоміної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

12 вересня 2020 року близько 20 год 26 хв за адресою проживання по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СК України, щодо виховання та морального розвитку сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого її син був доставлений до Ніжинської міської лікарні в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася

Відповідно до ст.268 КУпАП її участь не є обов`язковою і суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності останньої, в межах наявних у справі доказів.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України", сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Вина ОСОБА_1 у вищезазначеному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія АПР18 №120279 від 16 вересня 2020 року, рапортом до начальника Ніжинського ВП ГУНП щодо доставлення до Ніжинської міської лікарні ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.150 СК батьки несуть відповідальність за виховання своїх дітей.

Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Згідно з ст. 10 Закону України від 26 квітня 2001 року "Про охорону дитинства" кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 СК батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Педагогічні, медичні, соціальні працівники, психологи та інші спеціалісти можуть брати участь у вихованні, освіті, охороні здоров`я, соціальному захисті дитини. Тимчасова передача батьками дитини стороннім особам, наприклад, дитячим закладам, не звільняє батьків від обов`язку щодо виховання та розвитку дитини.

Батьки вільні обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства (ч. 3 ст. 151 СК). В цій нормі закріплені загальні межі здійснення цивільних прав.

Брак педагогічних та психологічних знань у батьків (особливо неповнолітніх батьків) є причиною помилок у вихованні дитини, соціальні наслідки яких важко передбачити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1

вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,- ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, за яке вона повинна нести адміністративну відповідальність.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.33, 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП і застосувати відносно неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_3 420 (чотириста двадцять грн 40 коп. судового збору на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова