Справа № 645/5657/20
Провадження № 3/645/1927/20
ПОСТАНОВА
09 листопада 2020 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Бабкова Т.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
15.09.2020 року о 15 год. 20 хв. за адресою: м. Харків, пр. Московський, 268Г, зупинено транспортний засіб Mercedes-Benz 4120, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та здійснював перевезення пасажирів у міському сполученні за маршрутом № 24 (ст. метро Пролетарська ст. метро Барабашово), понад 50 % від сидячих місць, а саме при наявності 19 місць для сидіння, перевозив 15 пасажирів, чим порушив п. 14.10 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Притягуваний ОСОБА_1 у судове засідання викликався, для розгляду справи не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
В ст. 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.
Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.
Будучи обізнаним про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності Фрунзенським районним судом м.Харкова, про що ОСОБА_1 було роз`яснено під час складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, про рух справи повідомлено повістками на зазначену в протоколі адресу проживання, а також шляхом розміщення інформації про рух справи на сайті судової влади, ОСОБА_1 жодних доказів та заперечень для спростування складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав, а тому розгляд справи здійснений судом на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи.
Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить наступного висновку.
В статті 1 КУпАП, встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КпАП України суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 277309, складеного 15.09.2020 року інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Поповим А.А., 15.09.2020 року о 15 год. 20 хв. за адресою: м. Харків, пр. Московський, 268Г, зупинено транспортний засіб Mercedes-Benz 4120, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та здійснював перевезення пасажирів у міському сполученні за маршрутом № 24 (ст. метро Пролетарська ст. метро Барабашово), понад 50 % від сидячих місць, а саме при наявності 19 місць для сидіння, перевозив 15 пасажирів, чим порушив п. 14.10 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що копія протоколу про адміністративні правопорушення серії АПР18 № 277309 від 15.09.2020 року не була вручена ОСОБА_1 .
В той же час, вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.
Зокрема, зі змісту рішення Європейського суду по справі «Ґалстян проти Вірменії» вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення, який містить обвинувачення та є головним доказом по справі, повинен мати відомості про точний час, коли цей документ був пред`явлений особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та чи мала вона достатній час на ознайомлення з ним.
Суддя звертає увагу на те, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП обов`язок вручити протокол про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності покладається на відповідний орган, який складав протокол.
Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: суть адміністративного правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
Суддя звертає увагу на те, що встановлене законом право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не підписувати протокол про адміністративне правопорушення не позбавляє її права на отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення.
Факт навмисної відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення повинен бути доведений органом( посадовою особою), який складав протокол.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
Приймаючи до уваги недосконалість існуючого КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності, суддя вважає, що при виконанні вимог щодо обов`язку вручити копію постанови про адміністративне правопорушення необхідно забезпечити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності реальну можливість ознайомитися зі змістом висунутого обвинувачення з метою організації ефективного захисту своїх інтересів.
Зміст висунутого обвинувачення сформульовано відповідною посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення, копія якого повинна бути вручена особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вирішуючи вказане процесуальне питання суд вважає, що вказані вимоги з боку працівників Управління патрульної поліції були виконані.
Так, з відеозапису з нагрудних камер поліцейських Управління патрульної поліції вбачається, що 15.09.2020 року під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП останньому в присутності двох свідків було роз`яснено його процесуальні права, передбачені ст. 55,56,59,63 Конституції України, ст.268 КУпАП та повідомлено суть адміністративного правопорушення, надано можливість надати пояснення, отримати копію складеного протоколу та зафіксовано факт навмисної відмови ОСОБА_1 від надання письмових пояснень та отримання копії протоколу.
Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06.04.2000 року визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.
Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.
П. 14.10 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (яка була чинною на час розглядаємих суддею подій від 15.09.2020 року) передбачено, що перевезення пасажирів автомобільним (крім таксі) та міським електричним транспортом у міському, приміському, міжміському, міжрайонному сполученні у кількості більш як 50 відсотків кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу або визначених в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, за умови розсадки пасажирів з вільним місцем поруч, спереду, позаду.
Відповідно ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-111 від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.
Статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, підтверджується наступними доказами:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 від 15.09.2020 року, який складений компетентною особою, його зміст відповідає вимогам ст.256 КУАП;
- поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які письмово підтвердили, що 15.09.2020 року о 15 год. 20 хв. за адресою: м. Харків, пр. Московський, 268Г, було зупинено транспортний засіб Mercedes-Benz 4120, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та здійснював перевезення пасажирів понад 50 % від сидячих місць;
- змістом відеозапису з нагрудних камер поліцейських, якими зафіксовано факт перевезення 15.09.2020 року о 15 год. 20 хв. в транспортному засобі Mercedes-Benz 4120, номерний знак НОМЕР_1 , який спрямовував міському сполученні в м.Харкові за маршрутом № 24 (ст. метро Пролетарська ст. метро Барабашово) та яким керував ОСОБА_1 , пасажирів понад 50 % від сидячих місць, а саме при наявності 19 місць для сидіння, перевозилося 15 пасажирів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП - порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
При обранні розміру стягнення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, відповідно до положень ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан.
Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , передбачені ст. 34 КУпАП, не вбачається.
Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , передбачені ст.35 КУпАП, відсутні.
Враховуючи особу порушника, майновий стан останнього, характер вчиненого правопорушення та його наслідки, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті, у вигляді штрафу, що становить 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 420 грн. 40 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283-285, 294 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави суму судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Суддя - Бабкова Т.В.