Єдиний унікальний номер № 225/749/20
Провадження № 3/225/377/2020
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 лютого 2020 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Челюбєєв Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Торецького відділення поліції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої медичною сестрою в КНП ЦПМСД амбулаторія № 7, зареєстрованої і проживаючої в АДРЕСА_1 адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , яка є матір`ю малолітньої дитини: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23 січня 2020 року о 20 год. 20 хв., знаходячись за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , не виконала обов`язків щодо виховання доньки, оскільки зловживає алкогольними напоями, чим порушила ст. 12 Закону України «Про захист дітей».

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вину в інкримінованому правопорушенні не визнала, просила провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме за ухилення зазначеними особами від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 31.01.2020 серії АПР18 № 426220, ОСОБА_2 , яка є матір`ю малолітньої дитини: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23 січня 2020 року о 20 год. 20 хв., знаходячись за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , не виконала обов`язків щодо виховання доньки, оскільки зловживає алкогольними напоями, чим порушила ст. 12 Закону України «Про захист дітей».

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими заявами і поясненнями ОСОБА_4 , рапортом працівника Торецького ВП, висновком Торецького відділення поліції, відповідно до яких ОСОБА_2 не виконала обов`язків щодо виховання малолітньої доньки.

Оскільки ОСОБА_2 не виконала своїх обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки, оскільки зловживає алкогольними напоями, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, приходжу до висновку, що вона винна у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При визначенні виду та міри покарання, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь провини ОСОБА_2 , а саме вину визнає повністю, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності працює, протягом року до адміністративної відповідальності не піддавалася.

При цьому адміністративні стягнення застосовуються у тих випадках, коли відповідні державні органи вже не мають змоги іншим способом вплинути на правопорушника, запобігти або припинити чинені ними правопорушення. З урахуванням особи правопорушника та конкретних обставин справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку до ОСОБА_2 можливе застосування загальної превенції у виді заходу виховного впливу, що буде спонукати правопорушника до правослухняності та виправлення своєї поведінки та урегулюванню сімейних відносин.

Враховуючи вимоги ст. 22 КУпАП, суд вважає можливим визнати правопорушення малозначним та звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Крім того, ст.40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Оскільки ОСОБА_2 звільнена від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, тому суд вважає за необхідне звільнити останню від сплати судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп.

Крім того, 04 лютого 2020 року до Дзержинського міського суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 426215 від 01.02.2020, в якому зазначено, що ОСОБА_2 30.01.2020 о 01 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 адресою АДРЕСА_2 , влаштувала сварку, в ході якої висловлювалась в адрес свого чоловіка ОСОБА_4 нецензурною лайкою, тим самим вчинила психічне насильство в сім`ї.

В цей же день до Дзержинського міського суду Донецької області надійшов ще один протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 426218 від 31.01.2020, в якому зазначено, що ОСОБА_2 30.01.2020 о 01 год. 55 хв., знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 адресою АДРЕСА_2 , влаштувала сварку, в ході якої, в присутності малолітньої доньки, висловлювалась в адрес свого чоловіка ОСОБА_4 нецензурною лайкою, тим самим вчинила психічне насильство в сім`ї.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення, у даному випадку, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно ст. 251 КУпАП є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, досліджені заяви та письмові пояснення ОСОБА_4 , рапорти поліцейських, довідка по повідомленню ОСОБА_4 на доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні психічного насильства в сім`ї щодо свого чоловіка ОСОБА_4 не доводять цього факту, тому не можуть бути визнані доказом вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_2 не визнає вину, заперечує факт вчинення психічного насильства в сім`ї стосовно чоловіка ОСОБА_4 . Навпаки зазначає, що її чоловік ОСОБА_4 вчиняє систематично насильство щодо неї. В своїх поясненнях поліцейським ОСОБА_4 зазначає, що спочатку чоловік вночі виганяв її з донькою з будинку, а потім не випускав з будинку, застосувавши тілесні ушкодження. З цього приводу, 30.01.2020 ОСОБА_2 звернулася до поліції з повідомленням про вчинення насильства в сім`ї її чоловіком ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів справи рішення за зверненням ОСОБА_2 щодо вчинення домашнього насильства її чоловіком не прийнято, її пояснення не перевірені та не спростовані.

Висновки зроблені поліцейським в документах з цього приводу грунтуються лише на поясненнях чоловіка ОСОБА_2 ОСОБА_4 , які суд не бере до уваги, оскільки він є учасником конфлікту між ним та ОСОБА_2 , отже є зацікавленою особою. Інспектор поліції не вжив жодних заходів щодо збирання інших доказів, крім пояснень чоловіка ОСОБА_4 .

Суд зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Крім цього в своєму рішенні «Кобець проти України» ЄСПЛ повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оскільки судом «поза розумним сумнівом» не встановлено, що ОСОБА_2 вчинила домашнє насильство, тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо, зокрема відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України "Про судовий збір", із змінами, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від сплати судового збору в дохід держави.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме вчинення домашнього насильства закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга через Дзержинський міський суд Донецької області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя Є.В. Челюбєєв