Справа № 148/1839/20
Провадження № 33/801/1046/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковганич С. В.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Дунаєва І.Б., розглянувши в режимі відеокноференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 02 грудня 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 02 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , зазначає, що оскільки на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплили строки, визначені ст. 38 КУпАП, то відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 130 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю. Нормами КУпАП не перебачено винесення постанови про визнання особи винною у скоєнні адміністративного правопорушення з одночасним закриттям провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 38 КУпАП. Наявність або відсутність вини встановлюється під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, а на момент розгляду апеляційної скарги, коли сплинули строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, апеляційний суд також не має права вчиняти процесуальні дії розпочати розгляд справи, досліджувати докази і постановляти рішення у справі.

Заслухавши ОСОБА_1 та адвоката Дунаєва І.Б., які підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 463650, складеного 03.09.2020 поліцейським СРПП №2 Томашпільського ВП старшим сержантом поліції Олійником Д.В., водій ОСОБА_1 о 01 год. 00 хв. в смт Вапнярка по вул. Незалежності керував автомобілем «ВАЗ-2101», д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги не заперечував обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі не заперечував факт його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що докази, які містяться у справі, свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскільки на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплили строки, визначені ст. 38 КУпАП, то відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю, однак, апеляційний суд відхиляє такі твердження апелянта з наступних підстав.

У п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП зазначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як встановлено судом та підтверджено апелянтом в судовому засіданні, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, він вчинив саме 03.09.2020.

У такому разі визначений ч. 2 ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення у даній справі до 03.12.2020.

Постанову Тульчинським районним судом Вінницької області про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення винесено 02.12.2020, тобто в межах визначеного ст. 38 КУпАП строку.

При розгляді апеляційної скарги апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови на момент її винесення.

ОСОБА_1 при перегляді постанови суду першої інстанції не позбавлений права захищатися та доводити свою невинуватість.

Саме по собі закінчення на момент перегляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення не є підставою для скасування оскаржуваної постанови без спростування висновків суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 не спростовує висновків суду першої інстанції про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не заперечує факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП немає.

Також, в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник зазначили, що на даний момент КУпАП не встановлює відповідальності за керування транспортними засобами у стані сп`яніння чи відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, однак, така позиція є помилковою з наступних підстав.

Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, положеннями КУпАП було передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак з 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій.

Тому з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано фактичні обставини справи, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 02 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало