Справа № 149/2023/20
Провадження № 33/801/1006/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павлюк О. О.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 листопада 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає по АДРЕСА_1 ,-

встановив:

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп. на користь держави.

В Постанові суду зазначено, що 24.08.2020 о 16:01 год. по вул. Монастирській в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою прилада Драгер, результат огляду 2,65 промілле.

Не погоджуючись із такою постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 листопада 2020 року і закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що в матеріалах справи відсутні: акт освідування технічними засобами на місці зупинки, свідоцтво та сертифікат про повірку алкотестеру, за допомогою якого було встановлено факт його сп`яніння. Звертає увагу, що в суді першої інстанції не було допитано свідка ОСОБА_3 та ставить питання про його виклик до суду апеляційної інстанції.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився., про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, адвокат Голівський В. В., який пердставляє його інтереси, підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав.

За загальним правилом, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Відтак приходжу до висновку, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (в розумінні ст. 277-2 КУпАП).

Ураховуючи положення частини 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпного переліку справ, розгляд яких проводиться за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не відноситься. Тому з метою дотримання строку розгляду адміністративної справи, визначеного ст. 38 КУпАП, слід розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Розглянувши клопотання про виклик свідків, приходжу до висновку про необхідність відмовити в його задоволенні виходячи з наступного.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 , які знаходяться в матеріалах справи (а. с. 7), він є близьким родичем ОСОБА_1 , тому апеляційний суд критично оцінює твердження ОСОБА_1 що він не знає чому свідок не зявлявся на виклики суду першої інстанції, з урахуванням відміток на конвертах, які повертаються неврученими "відсутній за місцем проживання". В поясненнях ОСОБА_3 підтвердив факт проходження ОСОБА_1 на місці зупинки огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, відмову від підпису в протоколі. Результат такого огляду 2,65 промілле. Будь-яких заперечень в поясненнях не зазначив. Судові повістки про виклик до суду першої інстанції не отримував, в матеріалах справи містяться повернуті до місцевого суду поштові конверти з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання» ( а. с. 57-58, 84-85, 87-88) Оскільки докази оцінюються судом в сукупності, жоден доказ немає наперед встановленої сили (ст. 252 КУпАП), з урахуванням матеріалів справи, того, що інший свідок ОСОБА_4 був допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції та півдтвердив надані пояснення, - підстав для задоволення клопотання не має.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Як свідчать матеріали справи огляд водія на стан алкогольного сп`яніння було проведено поліцейським за допомогою технічного пристрою Drager Alcotest 6810 за його згодою на місці зупинки транспортного засобу.

До матеріалів справи долучені наступні докази:

- роздруківка результатів тестування на алкоголь з використанням спеціального технічного пристрою Drager Alcotest 6810, яка підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, із результатом огляду 2,65 проміле (а. с. 2);

- Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №462147 (а. с. 3);

- Пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та відсторонення від керування транспортним засобом, а також його агресивну поведінку (а. с. 7, 8);

- Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, в якому вказано про результат тестування за допомогою Drager Alcotest 6810 2,65 промілле та зафіксовано, що містить підписи свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджує факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, і те що ОСОБА_1 відмовився проставити свій підпис (а. с. 5);

- Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, в якому містяться результати огляду, проведеного працівниками поліції на місці (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, хитка хода, огляд на місці) та яке містить відмітку про відмову від огляду ( а. с. 6);

- Диск, на якому міститься відеозапис з нагрудної камери поліцейського. 04 хв 34 с файлу № 0000000__0016 підтверджує факт проходження ОСОБА_1 огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Алкотестера в присутності двох свідків (а. с. 11).

Усі вищеперераховані докази у своїй сукупності підтверджують про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо тверджень заявника про відсутність свідоцтва про повірку та калібрування пристрою за допомогою якого було здійснено огляд, апеляційний суд вказує, що заявлене клопотання про витребування вказаного свідоцтва судом першої інстанції було відхилено. Водночас звертаю увагу, що Кодекс України про адміністративні правопорушення та Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі не передбачають обов`язкового долучення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення свідоцтва про повірку технічного засобу. Таке свідоцтво, відповідно до ст. 251 КУпАП не відноситься до доказів по справі про адміністративне правопорушення. Клопотання про витребування зазначеного свідоцтва до апеляційного суду ОСОБА_1 не заявляв.

Апеляційний суд вважає за необхідне вказати, що ОСОБА_1 та його представник адвокат Голівський В. В. 6 (шість) разів подавали клопотання про перенесення розгляду справи (а.с. 15-16, 33, 51, 64, 92, 101), 5 (п`ять) з яких були задоволенні (розгляд справи відкладався на 07.10.2020, 15.10.2020, 23.10.2020, 10.11.2020, 18.11.2020).

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини в справах "Пономарьов проти України" та "Мушта проти України", сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дії заявника щодо подання неодноразових клопотань (шість) про відкладення судового розгляду, апеляційний суд розцінює як ухилення від притягнення до адміністративної відповідальності та недобросовісне ставлення до виконання своїх процесуальних обов`язків

Згідно з ч. 1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). У відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпного переліку справ, розгляд яких проводиться за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не відноситься. ОСОБА_1 був належним чином в розумінні ст. 277-2 КУпАП повідомлений про розгляд справи. Тому з метою дотримання строку розгляду адміністративної справи, визначеного ст. 38 КУпАП, з урахуванням дати вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (24 серпня 2020 року), місцевий суд правомірно розглянув справу за відсутності правопорушника.

Отже долучені до матеріалів справи вказані вище докази - в сукупності підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів висновки суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вбачає.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

Отже апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 листопада 2020 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета