Єдиний унікальний номер 219/6453/20
Номер провадження 33/804/559/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року місто Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Юрченко Т.С., особи, щодо яцкої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28 серпня 2020 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , машкаючого АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду 06.06.2020року о 07 годині 30 хвилин ОСОБА_1 на д/о Бахмутський район с. Благодатне по вул. Самойлівська, 2 керуючи автомобілем ЗАЗ SENS н/з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (млява мова, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Постановою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судові витрати.

З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження. В апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне провадження та постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування пропуску строку вказує, що участь у судовому засіданні не приймав, про дату слухання не повідомлений.

На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що належним чином про час та дату слухання справи повідомлений не був, так в матеріалах справи містяться поштові конверти, які повернулись із позначкою «не вручено».

Також вказує, що судом фактично не досліджені матеріали справи та докази, які покладені в основу обвинувачення у вчинені адміністративного правопорушення, взагалі не наведені у постанові. Стверджує, що письмові пояснення свідків не можуть вважатися доказами у справі та в судовому засіданні свідки не викликались та не допитувались, отже не є належними доказами.

Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення мається виправлення, що є порушенням вимог п.п.2 п.2 «Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення».

Звертає увагу, що протокол складений о 07-40 годині, проте зазначено, що водій керував транспортним засобом о 07-50 годині, отже протокол почав складатись раніше ніж його було зупинено. Також зупинка автомобіля була безпричинною, співробітник поліції відмовився пояснити, які саме ознаки сп`яніння наявні у ОСОБА_1 . Працівник поліції самостійно писав пояснення свідків. Вказує, що виявив бажання в написанні пояснень, проте йому було відмовлено. Співробітник поліції мене не попередив, що в разі відмови від проходження огляду до нього буде застосовано суттєве адміністративне стягнення із позбавленням права керування.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, в зв`язку з його пропуском з поважних причин, наведених в апеляційній скарзі.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, вислухавши думку учасників судового розгляду, доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За змістом п. 42 рішення Європейського суду з прав людини "Бендерський проти України" від 15.11.2007 року зазначається, що право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені.

Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду адміністративної справи щодо ОСОБА_1 належно не виконані.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за ознакою відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визнаних статтею 255 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , в матеріалах справи містяться лише письмові пояснення свідків, при цьому суд першої при ухваленні постанови належним чином не перевірив та об?єктивно не з?ясував фактичних обставин справи, постановив рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зазначивши, що його вина підтверджується матеріалами справи, без безпосереднього їх дослідження, зокрема судом не досліджені письмові пояснення свідків, не допитані свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , капітан поліції ОСОБА_4 та сам ОСОБА_1 у судовому засіданні, не витребуваний та не досліджений технічний запис з нагрудних камер поліцейських, що прямо суперечить вищенаведеним нормам законодавства.

Відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відео-зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

На неодноразові запити апеляційного суду щодо витребування технічного запису відеореєстратора при фіксуванні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 відповіді не надійшло, тому апеляційний суд позбавлений можливості дослідити запис з нагрудних камер поліцейських, як доказ вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення.

Як вбачається з повідомлення начальника Волноваського ВП Великоновосілківського ВП ГУНП в Донецькій області Друмова А. капітан Гуро переведений до Слов?янського ВП ГУНП в Донецький області.

До судового засідання для допиту у якості свідків викликався капітан поліції ОСОБА_4 , проте у призначені дати 02.12.2020 року, 21.12.2020 року, які відбувались у режимі відеоконференції із Слов?янським міськрайонним судом капітан ОСОБА_4 для надання пояснень не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Отже особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , а саме капітан ОСОБА_4 не виконав обов?язок щодо надання та збору доказів, не прибув у судове засідання апеляційної інстанції та відповідно не надав необхідних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 показав, що його запросили у якості свідка працівники поліції, зазначили, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп?яніння, попросили підписати документи. Зазначив, що письмові пояснення він підписав особисто, проте не читав, оскільки довіряє працівникам поліції, також повідомив, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан сп?яніння взагалі, лише сказали, що він перебуває у стані наркотичного сп?яніння.

Свідок ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції показав, що його запросили у якості свідка працівники поліції, він вийшов зі свого автомобіля підписав документи за вимогою працівників поліції, при ньому у ОСОБА_1 питань ніяких не задавали .

За таких обставин, будь-яких належних та допустимих доказів того, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в матеріалах справи немає.

Отже, вимоги ст. 266 КУпАП та положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, недотримані, що ставить під сумнів відповідність протоколу нормам закону.

У цьому випадку таке порушення прямих приписів закону і ґарантій прав особи, яка притягується до відповідальності, унеможливлює встановлення факту перебування в стані сп`яніння з достовірністю, достатньою для висновку про вину.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Виходячи з вищезазначеного, висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно яких судом першої інстанції його притягнуто до адміністративної відповідальності, не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про неналежне його повідомлення, у зв`язку із чим він був позбавлений можливості скористатись своїми правами, не заслуговують на увагу.

Так, згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляд справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 був обізнаний про направлення протоколу про адміністративне правопорушення для розгляду до суду, також повідомлений про слухання справи на 06.07.2020 року, про що свідчить особистий підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, однак не цікавився рухом справи щодо нього, зазначене свідчить про зловживання своїм правом, маючи реальну можливість бути обізнаним про дату та час слухання справи, надавати пояснення та заперечення, чи будь-які докази.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не відносяться до переліку, визначених ст. 268 КУпАП справ, при розгляді яких, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, з врахуванням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи порушує завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, однак судовий розгляд провів без повного та всебічного дослідження доказів, що призвело до хибних висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 , що протокол складений за часом раніше ніж зазначено, час коли водій керував транспортним засобом, спростовуються матеріалами справи та протоколом про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 050345, який складено 06.06.2020 року о 07-40 годині та з описової частини вбачається, що ОСОБА_1 06.06.2020 року о 07-30 годині на д/о Бахмутський район с. Благодатне по вул. Самойлівська, 2 керував автомобілем ЗАЗ SENS н/з НОМЕР_1 , отже час керування автомобілем передував часу складання протоколу щодо ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення, який є основним джерелом доказів, складений з порушенням вимог ст. ст. 256, 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом міністра внутрішніх справ від 07.11.2015 року № 1395, інших беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, суду не надано, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28 серпня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови суду буде оголошений 23.12.2020 року о 15-00 годині у приміщенні Донецького апеляційного суду.

Суддя