Справа №766/7470/20
П О С Т А Н О В А

02.06.2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.,

за участю секретаря: Зими А.Б.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаврилівка, Нововоронцовського району, Херсонської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №289658, за змістом якого останній 05.04.2020 р. о 07:15 годині в м. Херсоні на перехресті вул. Паровозної та вул. 49 Херсонської Гвардійської дивізії, керуючи транспортним засобом «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд при увімкненому забороненому (червоному) сигналі світлофора, чим порушив п. 20.5 «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано під час складання протоколу за ч. 2 ст. 123 КУпАП, а саме: в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Дав показання про те, що події, про які викладено в протоколі мали місце 05.05.2020 р., а не 05.04.2020 р., як в ньому зазначено. Крім того, в протоколі неправильно визначено місце вчинення правопорушення, оскільки переїзд знаходиться на перехресті вул. Паровозної та пр. Сенявіна. Представники поліції зупинили його автомобіль вже за переїздом, а саме по вул. Миру, 45, тобто на значній відстані від так званого місця вчинення правопорушення. Інспектор поліції стверджував, що він розпочав свій рух вже після звукового сигналу, що забороняє відповідний рух через залізничний переїзд, проте сигнал дійсно зазвучав, але в той момент, коли його автомобіль вже був на залізничних коліях, а з огляду на вимоги ПДР він зобов`язаний завершити здійснення відповідного маневру. Крім того з ним в автомобілі були свідки, яких опитали лише на його вимогу. На його прохання показати відео запис з допущеним ним порушення, інспектор поліції продемонстрував відео, проте неналежної якості, з якого зробити висновки не можливо. Пояснення інспектори надали можливість надати вже після того як оформили протокол про адміністративне правопорушення.

Показання ОСОБА_1 підтвердили і допитані судом свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що на початку травня місяця 2020 року в якості пасажирів рухались в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 . В той момент коли переїжджали залізничний переїзд зі сторони пр. Сенявіна в бік Бериславського шосе і вже перебували на залізничних коліях зазвучав звуковий сигнал, що забороняє рух. Інспектори поліції зупинили їх автомобіль вже на вул. Миру, коли вони переїхали Бериславське шосе. З якого місця вони зафіксували порушення не відомо, але здається їхали слідом за ними. Дійсно показали відео запис, проте останній був неналежної якості.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при складанні протоколу обґрунтована наступними, дослідженими в судовому засіданні, доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №289658 від 05.04.2020 р., в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що мало прояв у виїзді на залізничний переїзд при увімкненому заборонному сигналі світлофора, що є порушенням вимог п. 20.5 «В» ПДР, відповідно до якого рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума;

-рапортом інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Зеленського А.В. від 05.05.2020 р., з якого вбачається, що 05.04.2020 р. за адресою: м. Херсон, вул. Миру, 45 було зупинено транспортний засіб «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 за порушення п. 20.5 «В» ПДР.

В той же час допитаний під час судового розгляду інспектор поліції Зеленський А.В. не зміг надати жодних пояснень щодо обставин, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, як і не зміг визначитись якого саме числа останнє було вчинено.

Інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, матеріали справи не містять.

Оцінюючи досліджені докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що було виявлено правопорушення, однак, матеріали справи не містять жодних доказів, окрім «візуального спостереження» інспектора поліції, на основі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, яке в свою чергу спростовується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Таке спостереження працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (Постанова Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17). Обґрунтування ж матеріалів справи про адміністративне правопорушення фактично лише показами (власним спостереженням) поліцейського ставить під сумнів його незацікавленість в результатах розгляду справи. Крім того, враховуючи як пояснення ОСОБА_1 , так і пояснення свідків, обставини вчиненого правопорушення було зафіксовано за допомогою відеозапису, проте останній до матеріалів справи уповноваженою особою на складання протоколу не долучено.

В свою чергу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слід також звернути увагу на ту обставину, що відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серед іншого зазначаються: дата і місце його складення, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

В той же час з показань як ОСОБА_1 та свідків, а також підпису інспектора поліції в рапорті вбачається, що події викладені в протоколі серії ДПР18 №289658 мали місце 05.05.2020 р., а місцем вчинення є перехрестя вул. Паровозної та пр. Сенявіна, замість невірно зазначеного вул. Паровозної та вул. 49 Херсонської гвардійської дивізії, якого в м. Херсоні взагалі не існує.

Наведені недоліки як самостійна підстава для спростування висновків протоколу про адміністративне правопорушення судом розцінена не може бути, проте в сукупності з раніше викладеним є безумовною підставою для висновку про те, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення порушень вимог ПДР суду надано не було. Протокол про адміністративне правопорушення, з огляду на вимоги ст. 251 КУпАП хоча і є самостійним видом доказу, проте без обґрунтування іншими матеріалами є лише констатацією обставин, встановлених представником поліції. За таких обставин, всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП необхідно тлумачити на його користь.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 123 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 123, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 (десяти) днів з дня винесення через Херсонський міський суд Херсонської області до Херсонського апеляційного суду.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська