Справа 682/1108/20
Провадження № 3/682/445/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м. Славута

Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Зеленська В.І., з участю особи, що притягується до адмінітсративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хабаровськ Російської Федерації, зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , прапорщика військової служби за контрактом, командира взводу охорони роти охорони батальону охорони в/ч НОМЕР_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, - за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 15.05.2019 року №56-РС правпорщика ОСОБА_1 призначено на посаду командира взводу охорони роти охорони батальону охорони військвової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст.ст. 104 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військововслужблвця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військововслужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Статтями 11, 13, 49 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожен військововслужбовець повинен дорожити бойовою славою Збройних Сил України; додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворювання, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок; бути зразком високої культури, скромності й витримкм та завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Крім того, військовослужбовці повинні піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини військовослужбовці несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність (ст.26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

Установлено, що відповідно до обов`язків командира взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 прапорщик ОСОБА_1 повинен сумлінно та чесно ставитися до їх виконання, виконувати накази та розпорядження своїх безпосередніх командирів щодо забезпечення обороноздатності та боєготовності в/ч НОМЕР_1 , забезпечувати охорону ввіреної йому ділянки в/ч. НОМЕР_1 , перевіряти справність ввіреного йому озброєння та слідкувати за його технічним станом, у тому числі проводити його розбирання та чищення, у службовий час перебувати на території військової частини чи в іншому визначеному командиром місці, підвищувати рівень своєї майстерності тощо.

Однак, у порушенні вимог ст. 104 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України 13.05.2020 року близько 08.00 год. прапорщик ОСОБА_1 ,прибувши у військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності, через свій фізичний стан не зміг належним чином приступити до виконання своїх службових обов`язків, так як після вживання напередодні алкогольних напоїв, фізичний стан ОСОБА_1 (координація рухів, реакція, його поведінка) не дозволили йому адекватно сприймати та оцінювати обсяги та порядок виконання поставлених перед ним військових завдань.

Недбале ставлення прапорщика ОСОБА_1 до виконання обов`язків військової служби за ввіреною йому посадою командира взводу охорони роти охорони батальону охорони військової частини НОМЕР_1 призвело до прийняття командування військової частини НОМЕР_1 рішення про направлення останнього на медичне освідування для встановлення (спростування) факту вживання алкогольних напоїв.

Інших поважних причин, які б перешкоджали прапорщику ОСОБА_1 приступити до виконання службових обов`язків не було.

Крім цього, ст.ст.30, 31, 32, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника і ставитися до нього з повагою.

Начальники, яким військовосллужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

За своїми військовими званнями для сержантів, прапорщиків і мічманів однієї з ними військової частини, старшин, рядових та матросів начальниками є молодші офіцери.

Таким чином, тимчасово виконуючий обов`язки командира роти охорони батальону охорони військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_2 за своїм військовим званням та посадою є безпосереднім командиром (начальником) для командира взводу охорони роти охорони батальону охорони військової частини НОМЕР_1 прапорщика ОСОБА_1 , а тому наділений повноваженнями ставити ОСОБА_1 законні вимоги та накази і вимагати від останнього їх безпосереднє виконання.

Установлено, що 07.05.2020 року, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , тимчасово виконуючим обов`язки командира роти охорони батальону охорони військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_3 доведено до відома прапорщика ОСОБА_1 вимоги щодо заборони розпивання алкогольних напоїв на території військової частини НОМЕР_1 , перебування на території частини у нетверезому стані, а токож поставив вимогу в їх беззастережному виконанні.

Доведення вказаних вимог засвідчується особисто виконаним підписом прапорщика ОСОБА_1 в листі доведенні від 07.05.2020 року .

Законність вимог лейтенанта ОСОБА_4 для прапорщика ОСОБА_1 полягають у тому, що відповідно до вимог ст.ст. 13, 49, 241 Статуту внутрішньої служби ЗС України та наказу Міністерства оборони України від 20.04.2017 року №233 "Про заходи щодо попередження пияцтва в Збройних Силах України", військовослужбовці зобов`язані додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворювання, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок; піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю). Крім того, бути зразком високої культури, скромності і витримки та завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Однак , 13.05.2020 року близько 08.00 год. прапорщик ОСОБА_1 діючи з прямим умислом, відмовився виконувати законні вимоги свого безпосереднього командира лейтенанта ОСОБА_4 щодо заборони у службовий час вживати та перебувати на території військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння та прибув у військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) у стані алкогольного сп`яніння.

Факт відмови від виконання прапорщиком ОСОБА_1 законних вимог командира (начальника) підтверджується медичними документами за наслідками його обстеження.

Вказаний вчинок зі сторони прапорщика ОСОБА_1 негативно впливає на військову дисципліну у військовому колективі, не сприяє зміцненню стану законності у військовій частині НОМЕР_1 , створює серед особового складу частини відчуття безкарності за невиконання або неналежне виконання обов`язків військової служби.

Справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП №682/1108/20 (пров.№3/682/445/2020), за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП№682/1109/20 (пров.№3/682/446/2020), об"єднані в одне провадження та їм присвоєно номер №682/1108/20 (пров.№3/682/445/2020).
ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав та пояснив, що під час сімейного свята напередодні служби вживав алкогольні напої. У вчиненому розкаявся.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення стверджується протоколами про адміністративні правопорушення від 15.05.2020 року; довідкою КП "Славутська ЦРЛ" про лікарське обстеження тестом "Алькофор" для встановлення вживання алкоголю та стану сп`яніння від 13.05.2020р про виявлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння - 1,50/00 (проміле), списком доведення до особового складу роти охорони батальону охорони заборони вживання алкогольних напоїв, наркотичних та психотропних речовин, з яким ОСОБА_1 ознайомлений 07.05.2020р , листом ознайомелння військовослужбовця ОСОБА_1 з кримінальною відповідальностю за військові злочини (які проходять службу), рапортом командира батальону охорони ОСОБА_5 про прибуття на службу ОСОБА_1 в нетверезому стані.

Визначення особливого періоду наведене в ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме, це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і часткого відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізацію в Україні оголошено Указом виконуючого обов`язки Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17 березня 2014 року, який затверджено Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17 березня 2014 року" і який набрав чинності 18 березня 2014 року. Указом виконуючого обов`язки Президента України від 6 травня 2014 р № 454/2014 "Про часткову мобілізацію", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента "Про часткову мобілізацію", який набрав чинності 7 травня 2014 р, оголошено часткову мобілізацію. Обставинами, що визначають момент настання особливого періоду, є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях. Отже, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами Президента України, є складовою частиною особливого періоду. Таким чином, з 18 березня 2014 року в Україні настав особливий період. З 14:00 30 квітня 2018 року в Україні розпочалась Операція об`єднаних сил (ООС) комплекс військових і спеціальних організаційно-правових заходів українських силових структур, спрямований на протидію діяльності незаконних російських та проросійських збройних формувань у війні на сході України. Проведення операції передбачається виконанням Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», ухваленому 18 січня 2018 року , який набрав чинності 24 лютого 2018 року. Відповідно до Закону Операція об`єднаних сил, фактично, є переформатуванням Антитерористичної операції (АТО) з введенням воєнного або надзвичайного стану, переданням управління від СБУ, яка формально керувала АТО, до Об`єднаного оперативного штабу ЗСУ.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, а саме: відмова від виконання законних вимог командира (начальника) в умовах особливого періоду та ч. 2 ст. 172-15 КУпАП - недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , відсутні, за місцем служби він характеризується посередньо.

Відповідно до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Тому вважаю за необхідне, в умовах оголошеного в Україні карантину у зв`язку з захворюванням COVID19, застосувати до ОСОБА_1 адмінстягнення в межах санкцій ч. 2 ст. 172-1 ч. 2 ст. 172-15 КУпАП за правилами ст. 36 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" військовослужбовці звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Керуючись ст.ст. 15, 36, 283, 283, 294, ч. 2 ст. 172-10, ч. 2 ст.172-15 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-10, ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Суддя Зеленська В. І.