№ 755/4569/20
№ 3/755/2525/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «Терра-Агро», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 075777, ОСОБА_1 , 17 березня 2020 року, о 08 годині 45 хвилин, у м. Києві, по вул. П. Усенка, 8, керував автомобілем «MG 5», д/н НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 30222773 від 19.03.2018 року, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що не знав про встановлені щодо нього обмеження у праві керування транспортними засобами і не міг про них здогадатися, оскільки аліменти сплачує вчасно, перераховуючи кошти колишній дружині на картку. Пояснив, що жодних постанов з державної виконавчої служби щодо встановлених відносно нього обмежень у праві керування транспортними засобами, він не отримував, що свідчить про відсутність наявності в його діях ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП. Працівник поліції при складенні протоколу не переконався, чи знав він про встановлені щодо нього обмеження у праві керування транспортними засобами і чи вчинив умисні дії, які б утворювали склад правопорушення інкримінованої статті, як і не вчинив належних дій щодо надання до суду при направленні справи про адміністративне правопорушення доказів його обізнаності із зазначеною постановою державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, якими можуть бути виключно докази її направлення та отримання ним особисто. Вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять фактичних даних, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а тому провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, підлягає закриттю, оскільки у його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення. Крім того, на підтвердження своїх пояснень, надав суду квитанції про сплату ним аліментів, а також, заяву його колишньої дружини - ОСОБА_2 , адресованої начальнику Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про те, що заборгованості по сплаті аліментів немає.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, у супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, щоб вказували на винуватість ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_1 , було надано послідовні та логічні пояснення викладені вище, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги.

Зокрема, ОСОБА_1 не знав, що існує постанова про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки таку постанову від не отримував, а аліменти сплачував вчасно, на підтвердження чого, надав суду платіжні доручення, а також, заяву його колишньої дружини - ОСОБА_2 , адресованої начальнику Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про те, що заборгованості по сплаті аліментів немає.

Крім того, працівниками поліції взагалі не було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення доказів обізнаності ОСОБА_1 у встановлені щодо нього зазначених вище обмежень та відсутня сама постанова Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 30222773 від 19.03.2018 року, на яку посилається працівник поліції в протоколі щодо винуватості ОСОБА_1 .

Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), беручи до уваги передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Всі наведені вище обставини та зібрані докази в їх сукупності, дають підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП, передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 126, 245, 247, 251-252, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: