Справа №: 343/493/20
Провадження №: 3/0343/153/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря судових засідань Бойків В.П.,

з участю адвоката Кобилинець Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали адміністративної справи, що надійшли від Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Івано-Франківській області, про притягнення до адмiнiстративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого слюсарем в НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта», одруженого, що має середню спеціальну освіту, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2020 року до Долинського районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 054420 від 18.03.2020 року, ОСОБА_1 18 березня 2020 року о 18.00 годині в м.Долина по вул. Міцкевича Івано-Франківської області керував автомобілем марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода та запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що дійсно 18.03.2020 року десь біля 18.00 год. він керував автомобілем «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Долина по вул. Міцкевича Івано-Франківської області, та був зупинений працівниками поліції. Коли йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, то він спочатку відмовився, оскільки вперше потрапив в таку ситуацію, перелякався, розгубився і не знав, які це потягне наслідки. Вже згодом, коли зрозумів, що буде складено протокол і його можуть позбавити водійських прав, він погодився їхати для проходження огляду в Долинську ЦРЛ, так як був тверезий і спиртного в той день не вживав, однак правоохоронці відмовились везти його в лікарню і склали протокол про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Просив звернути увагу, що долучений поліцейськими відеозапис є не повним, долучено тільки ті частини, що вигідні для працівників поліції, а фрагмент, де він погоджується на проведення огляду, відсутній.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з наступних підстав.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На обгрунтування того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного алкогольного сп`яніння, суду було надано, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис з камери поліцейського та письмові пояснення свідків.

Як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 054420 від 18.03.2020 року (а.с. 1), водій ОСОБА_1 18 березня 2020 року о 18.00 годині в м.Долина по вул. Міцкевича Івано-Франківської області, керував автомобілем марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР України.

Переглянувши відеозапис на диску DVD+R Rekordable (а.с. 9) з фіксацією правопорушення від 18.03.2020 року, суд встановив, що він не містить чітких відомостей про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення. Так, на даному диску містяться 2 файли з інформацією з місця події. На першому фалі, тривалістю 1 хв. 53 сек., зафіксовано момент зупинки водія ОСОБА_1 , перевірки його документів та роз`яснення вимог законодавства про те, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння тягне за собою ті ж наслідки, що й керування автомобілем в нетверезому стані. На другому файлі, тривалістю 51 сек., зафіксовано неодноразово повторену вимогу інспектора відповісти на запитання, чи відмовляється водій від проходження огляду на стан сп`яніння та після його позитивної відповіді запис обривається.

Таким чином, долучений запис не дає можливості чітко встановити, чи відмовився ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку, оскільки запис не є повним та безперервним.

Згідно з п.3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 №100, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Отже, якщо із відеозапису нагрудної камери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення вбачається, що він є не безперервним, тобто переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом.

Аналогічне вказано і в пункті 5 розділу II та пункті 2 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, де вказано, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка (відеозапис) ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В даному випадку відеозапис виключався, переривався, тому такий запис не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, поставленого в провину ОСОБА_1 .

Суд також враховує те, що обидва допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили, що спочатку водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, але згодом сам пропонував провести такий огляд та погоджувався його пройти.

При цьому свідки категорично ствердили, що вони підписали тільки свої письмові пояснення, а протокол про адміністративне правопорушення не підписували і підписи від їх імені в цьому протоколі їм не належать.

Для усунення цих суперечностей судом було викликано для допиту в судовому засіданні інспектора сектору реагування патрульної поліції № 2 Долинського ВП Калуського ВП ОСОБА_4 , який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 054420 від 18.03.2020 року, однак останній в судове засідання повторно не з`явився, хоч суд відкладав розгляд справи на зручний для нього час.

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 року в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Вищенаведені факти, встановлені в судовому засіданні, у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

З наданих на підтвердження вини ОСОБА_1 доказів не встановлено, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відсутні докази об`єктивної сторони цього правопорушення, тобто факту відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вище викладеного, ст.ст. 1, 9, 23, 33, 130, 251, 252 КУпАП, Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 №100, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, керуючись ст.ст. 40-1, 247, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляцiйного суду через Долинський районний суд.

Суддя: