Справа № 617/1639/20
Провадження № 3/617/762/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року суддя Вовчанського районного суду Харківської області Глоба М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 444522 від 19.09.2020 року, ОСОБА_1 19.09.2020 року о 18 год. 57 хв. керував автомобілем марки «ВАЗ 21102», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Семенова 47 в смт. Старий Салтів Вовчанського району Харківської області з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, також від проходження огляду на стан сп`яніння на місці відмовився, чим порушив п. 2.5 Правид дорожнього руху України.

Перевіривши матеріали справи, суд критично ставиться до матеріалів, складених поліцейським СРПП Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області та направлених на розгляд суду, виходячи з наступного.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

За змістом ст. 245 КУпАП суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом та у випадку доведеності вини призначити справедливе стягнення.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У матеріалах справи міститься Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору-алкотест 6820 у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Але в даному акті не вказано кому саме було запропоновано пройти огляд, а також дата складання вказаного акту.

Положення ст. 266 КУпАП та Інструкції ( наказ МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) визначає порядок проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Як передбачено ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспотного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 444522 від 19.09.2020 року не зазначено, чи було запропоновано ОСОБА_1 проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі після його відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Крім того, відповідно до п. 8 розділу ІІ Інструкції, матеріали справи не містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України.

Матеріали справи свідчать про недотримання поліцейським вимог ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП.

Згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерел права.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 зазначено, що протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КПАП, повертаються відповідному органу для належного оформлення.

Вказані недоліки заважають своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності із законом, забезпечити виконання винесеної постанови за результатами розгляду, а також виявленню причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення, запобіганню правопорушенню, вихованню громадянина у дусі додержання законів, зміцнення законності. Крім того, вказане суттєво порушує права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її право на захист.

Враховуючи викладене, вказаний матеріал підлягає поверненню особі, яка направила його у суд, для усунення встановлених недоліків та належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. ст. 255, 256, 268, 276, 278 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Матеріал про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернутиВовчанському ВП ГУНП в Харківській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя -