Провадження № 3/219/4212/2020
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Лапченко О.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , військовослужбовця, начальника військового наряду 1 відділення 1 патрульного взводу 4 патрульної роти стрілецького батальйону 9з КЕОП та ІНФОРМАЦІЯ_2 ) військової частини НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч.3 КпАП України,

встановив:

згідно протоколу серії НГ № 001345 про військове адміністративне правопорушення від 14.11.2020 року, 14 листопада 2020 року о 05.00 годині військовослужбовець військової частини сержант ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, виконував обов`язки військової служби по охороні взводно опорного пункту, який розташований в с. Верхньокам`янське Луганської області в нетверезому стані.
Згідно ст.278 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КпАП України суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно ч.2 ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її оповіщення про місце і час розгляду справи.
Відповідно до вимог ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
За приписами ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім інших обов`язкових реквізитів, зазначається, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.
При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.276 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення викладена без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-20 ч.3 КУпАП, зокрема, в протоколі чітко не визначено місце вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
Так, в проколі про адміністративне правопорушення автором протоколу зазначено, що 14 листопада 2020 року о 05.00 годині військовослужбовець військової частини сержант ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, виконував обов`язки військової служби по охороні взводно опорного пункту, який розташований в с. Верхньокам`янське Луганської області в нетверезому стані, тобто автором протоколу зазначене місце вчинення правопорушення с. Верхньокам`янське Луганської області.
Натомість, постановою Попаснянського районного суду Луганської області від 18 листопада 2020 року справу про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч.3 КпАП України, повернуто командиру військової частини НОМЕР_3 для направлення до Артемівського міськрайонного суду Донецької області за підсудністю, оскільки місцем вчинення є с. Верхньокам`янське Бахмутського району Донецької області.
17.12.2020 року до Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч.3 КпАП України.
Суд звертає увагу, що місце вчинення адміністративного правопорушення має бути вказано конкретно, однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, який командиром військової частини НОМЕР_3 направлений до Артемівського міськрайонного суду Донецької області за підсудністю місце вчинення правопорушення зазначене - с. Верхньокам`янське Луганської області.
Також, матеріали справи містять повідомлення, згідно якого ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 вручено копію протоколу, та останній бажає бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Між тим, в Луганській області в Попаснянському районі є с. Верхньокам`янка, в Донецькій області в Бахмутському районі є с. Верхньокам`янське.
На підставі викладеного, судом не може бути вирішено питання щодо підсудності справи.
Згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не має права в порушення принципу змагальності та диспозитивності, принципу рівності сторін, перебирати на себе функції обвинувачення та виправити цей недолік протоколу.
Вище зазначені недоліки, допущені при складанні та оформленні адміністративного матеріалу позбавляють суд можливості здійснити всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин правопорушення, як цього вимагає ст. 245 КУпАП, і, як наслідок, здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення, відповідно до правил підсудності та прийняти законне і обґрунтоване рішення по ній.
За таких обставин справа не може бути розглянута у відповідності з діючим законодавством, тому матеріали мають бути повернуті органу, який їх склав, для забезпечення розгляду справи відповідно з вимогами закону.
Керуючись ст.ст. 172-20 ч.3, 268, 283, 284 КпАП України, суд, -

постановив:

адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 172-20 ч.3 КпАП України, повернути т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 східного оперативно територіального об`єднання Національної гвардії України - для дооформлення.

Суддя О. М.Лапченко