СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/9418/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Святошинського УП ГУНП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстраії: АДРЕСА_2 громадянки України, за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 377903 складеного 29.11.2020 року, о 19.30 годині в м. Києві по вул. Якуба Коласа, 8 будучи керуючою магазину "Простор", гр. ОСОБА_1 здійснювала прийом відвідувачів в магазині чим порушила вимоги постанови №1100 від 11.11.2020 року, а саме пункт 15 підпункт 4, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 cт. 44-3 КУпАП.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 не визнає свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Законом України №530-IX від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (covid-19)» внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст. 44-3 - Порушення правил щодо карантину людей.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно Постанови Кабінету України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS - CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин.

Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020.

Відповідно до пп.4 п.15 постанови КМУ № 641 від 20.05.2020 року "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" зі змінами, що внесені постановою КМУ №1100 від 11.11.2020 року про "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641", додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами.

Відповідно ст.41 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №377863 від 22.11.2020, рапорт дільничного офіцера поліції, письмові пояснення ОСОБА_1 , фото, матеріали з підтвердженням того, що в магазині "Простор" здійснюється господарська діяльність, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя доходить наступних висновків.

У своїх запереченнях ОСОБА_1 вказує, що відповідно до ч.6 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність. Проте слід зазначити, що на момент скоєння адміністративного правопорушення п. 15 постанови КМУ № 641 від 22.07.20202 року не було скасовано, нормативний акт в цій частині був діючим, мав юридичну силу. Тому закриття справи у зв`язку з тим, що пізніше, після скоєння адміністративного правопорушення, цю норму нормативно-правового акту було скасовано не відповідає принципу дії закону у часі, який закріплений у частині першій статті 58 Конституції України.

ОСОБА_1 зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення складено з порушенням норм матеріального права, а саме:

1) не правильно застосовані норми підпункту 4 пункту 15 постанови КМУ, від 22.07.2020 № 641, зазначаючи що магазин "Простор" здійснює реалізацію виробів медичного призначення, кормами та продуктами харчування у широкому асортименті.

Проте, слід зазначити, що відповідно до пп. 4 п. 15 постанови КМУ, від 22.07.2020 № 641, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами. Тобто, дозволяється здійснювати господарську діяльність магазинам, у яких саме не менше 60% торгової площі виділено під торгівлю саме продуктами харчування, пальним, засобами медичного призначення, кормами, ветеринарними препаратами. Оскільки ОСОБА_1 не надає суду доказів, що під зазначені категорії товарів відведено не менше 60% торгової площі магазину, суддя вважає такі заперечення необгрунтованими.

2) не правильно встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 зазначає, що вона не є посадовою особою, посилаючись на статтю 65 Господарського кодексу України, в якій вказано, що посадовими особами підприємства є керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства. Проте, суддя вважає за необхідне зазначити, що власне в Кодексі України про адміністративні правопорушення не надано визначення посадової особи, тому, враховуючи що кримінальна відповідальність, є дуже близькою до відповідальності адміністративної та відрізняється по суті лише «серйозністю» правопорушення та суворістю покарання за нього. Адже адміністративна відповідальність застосовується там, де для притягнення до кримінальної «не вистачає» розміру шкоди, заподіяної публічним відносинам.

З аналізу ст. 18 ККУ випливає, що основними ознаками того, що особа вважається посадовою, є виконання нею організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або ж виконання функцій за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом. В свою чергу, у постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 26 квітня 2002 року зазначено, що «організаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо)». А «адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо». При цьому для того, щоб особа вважалася службовою (посадовою) такі обов`язки мають виконуватися нею як на постійній основі, так і тимчасово, на підставі спеціального повноваження. ОСОБА_1 , повідомила суду, що вона працює в ТОВ "Стиль-Д", адміністратором вказаного вище магазину у протоколі зазначено, що вона є керуючою магазином, отже у своїй діяльності здійснює організаційно-розпорядчі обов`язки.

Суддею об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 являючись посадовою особою ТОВ "Стильд Д" порушила вимоги постанови № 641 від 22.07.2020 року із змінами внесеними постановою № 1100 від 11.11.2020 року, а саме забезпечувала здійснення господарської діяльності магазином "Простор" під час дії додаткових обмежень на здійснення господарської діяльності.

Вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 377903 від 29.11.2020 року, рапортом, фотознімками, які є підтвердженням, що в магазині "Простор" здійснюється прийом відвідувачів.

Приймаючи до уваги характер правопорушення та особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 44-3, 251,252, 268,283-285 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» , суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстраії: АДРЕСА_2 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 34 000 гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя: І.Ю. Миколаєць