Справа № 128/2153/20
Провадження № 33/801/758/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Саюка Бориса Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 07 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 07 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн. на користь держави.

У постанові суду зазначено, що 18.08.2020 близько 15:05 год. по А/Д М-21 Виступовичі Могилів-Подільський, 291 км, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Богдан А-09212», д.н.з. НОМЕР_1 , що надає послуги з перевезення пасажирів на міжміському маршруті «Калинівка Вінниця», без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски чи респіратора, в тому числі виготовленого власноруч, чим порушив підпункт 1 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, адвокат Саюк Борис Олександрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 07 вересня 2020 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме суд обмежився лише оцінкою протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про неповноту з`ясування обставин справи.

При цьому, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості не відповідають письмовим поясненням ОСОБА_1 , що були відібрані працівником поліції і матеріали справи не містять жодного документального підтвердженого факту керування останнім транспортним засобом беззахисної маски.

Окрім іншого в апеляційній скарзі порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 07 вересня 2020 року.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, при цьому ними надано заяви про розгляд справи у їх відсутність, а також зазначено, що апеляційну скаргу підтримують в повному обсязі з урахуванням викладених в ній обставин.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Згідно вимог статті 289 КУпАП в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

На підтвердження обставин щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження адвокат Саюк Б.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 зазначає, що розгляд справи було проведено у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, копію оскаржуваної постанови суду першої інстанції отримано лише 18 вересня 2020 року, а апеляційну скаргу подано 21 вересня 2020 року.

Вказані обставини підтверджується матеріалами справи, а тому апеляційний суд дійшов висновку про необхідність поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 07 вересня 2020 року.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. (ст. 252 КУпАП).

Згідно із п.п. 1 ч. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Також слід зазначити, що стаття 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №329637 від 18 серпня 2020 року вбачається, що 18.08.2020 близько 15:05 год. по А/Д М-21 Виступовичі Могилів-Подільський, 291 км, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Богдан А-09212», д.н.з. НОМЕР_1 , що надає послуги з перевезення пасажирів на міжміському маршруті «Калинівка Вінниця», без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски чи респіратора, в тому числі виготовлених власноруч, чим порушив підпункт 1 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020.

Протокол про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, тому протокол про адміністративне правопорушення серії АА №329637 від 18 серпня 2020 року, складений стосовно ОСОБА_1 , не може бути визнаний достатнім та беззаперечним доказом наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Як вбачається із вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №329637 від 18 серпня 2020 року, у графі протоколу «до протоколу додається» зазначено: рапорт, пояснення, відео з камери №ZM0426.

Однак, будь яких доказів відеофіксації вказаного адміністративного правопорушення матеріали справи не містять, також відсутні відомості про свідків, які могли б підтвердити або спростувати факт керування ОСОБА_1 автомобілем, що надає послуги з перевезення пасажирів, без засобів індивідуального захисту.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 18.03.2020, долучених до матеріалів справи слідує, що останній вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не визнає та зазначає, що 18 серпня 2020 року, керуючи транспортним засобом марки «Богдан А-09212», він перебував у захисній масці.

Крім того, як вбачається із квитково касового листа серії ААЕ №967920 від 18 серпня 2020 року, що того дня ОСОБА_1 , слідуючи за маршрутом «Вінниця Калинівка Вінниця» не продав жодного квитка, тобто відсутні відомості про те, що в автобусі перебували інші особи, крім самого водія.

Відповідно до частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів та за відсутності відеофіксації обставин правопорушення та свідків, які б підтвердили чи спростували викладені в протоколі обставини, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність належними і допустимими доказами факту керування ОСОБА_1 автомобілем, що надає послуги з перевезення пасажирів без засобів індивідуального захисту.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З даного приводу слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Згідно пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова Вінницького районного суду Вінницької області від 07 вересня 2020 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю із підстав передбачених пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 07 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу адвоката Саюка Бориса Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 07 вересня 2020 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 44-3 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В. В. Оніщук