Номер провадження 3/523/6880/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2020 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянувши матеріали, що поступили з Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , громадянин України, працював на посаді інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Одесі ДПП НПУ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за участю прокурора Бєда Костянтина Едуардовича

- про притягнення до адміністративної відповідальності по ст. 172-6 ч.1 КпАП України, ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси, надійшли матеріали з Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення за № 36/2020 від 22 вересня 2020 року ОСОБА_1 , перебуваючи з 16 травня 2017 року на службі в Національній поліції України на посаді інспектора роти № 3 батальйону № З Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції, маючи спеціальне звання - капітан поліції, та спеціальний жетон з індивідуальним номером - 0004724, після звільнення зі служби в поліції та припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно подав електронну декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, чим порушив вимоги передбачені ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції». Вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В ході розгляду справи було встановлено, що 16.05.2017 року ОСОБА_1 наказом начальника ДПП НПУ № 161 о/с, призначено на посаду інспектора роти № З батальйону № 3 Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції з 16.05.2017 року.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 49 Закону України «Про Національну поліцію», незалежно від професійних та особистих якостей, рівня фізичної підготовки та стану здоров`я на службу в поліції не можуть бути прийняті особи у випадках, визначених частиною другою статті 61 цього Закону, а також особи які: відмовляються від взяття на себе зобов`язань дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію», на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.

ОСОБА_1 відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини першої статті 3 закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюються дія цього зазначеного Закону.

04.01.2019 року ОСОБА_1 подано рапорт про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 16.01.2019 № 21 о/с капітан поліції ОСОБА_1 за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції з 18 січня 2019 року. Цього ж дня ОСОБА_1 повідомлено про звільнення та вручені, під особистий підпис, трудова книжка, військовий квиток та припис для постановки на військовий облік.

Також встановлено, що ОСОБА_1 власноручно підписано пам`ятку-застереження працівника органів внутрішніх справ України про спеціальні обмеження, передбачені законодавством України.

17 березня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)». Серед іншого, внесені зміни до Закону України «Про запобігання корупції», згідно з якими у 2020 році продовжено до 1 червня термін подання щорічних декларацій та декларацій після звільнення.

Відповідно до листа НАЗК (вих. № 47-05/29918/20 від 07.07.2020), згідно витягу послідовності дій з інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі ITC Реєстр), ОСОБА_1 , з 01.01.2020 по 23.06.2020, у персональному електронному кабінеті здійснював заходи щодо заповнення декларації за 2019 рік, яку він 01.06.2020 о 08 год. 07 хв. подав до НАЗК.

Відповідно до абзацу першого ч. 2 ст. 45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п. 2-1 Розділу ХІІ Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену абзацом першим частини другої статті 45 цього Закону, або повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відповідно до статті 52 цього Закону у зв`язку із встановленням на території їх проживання карантинно-обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації чи повідомлення у зазначений період, у вказаному випадку ОСОБА_1 зобов`язаний подати декларацію після звільнення до 01.06.2020, однак подав її несвоєчасно, а саме 01.06.2020, фактично не здійснивши свій обов`язок.

Відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення свою вину у вчиненому не визнає, проте підчас розгляду справи Суворовським районним судом міста Одеси від ОСОБА_1 не отримано доказів, що могли б виключати вину у скоєнні ним правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, посилаючи на те, що на цього думку декларація була подана в строк для подання зазначених декларацій.

Прокурор, що з`явився у судове зсідання з позицією ОСОБА_1 не погодився, зазначивши, що протокол про адміністративне правопорушення складений вірно та на підставі вимог законодавства, а ОСОБА_1 дійсно пропустив строк для подання відповідної декларації, чим своїми діями порушив вимоги антикорупційного законодавства України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за № 36/2020 від 22 вересня 2020 року, складеному старшим оперуповноваженим Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України майор поліції Кокоришкіним О.О. стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, зазначено, що часом вчинення правопорушення є 08 год. 07 хв. 01 червня 2020 року, тобто час подання ОСОБА_1 відповідної декларації. На думку майора поліції Кокоришкіна О.О. також слід вважати, що фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід вважати дату зібрання всіх матеріалів (рапорт від 22.09.2020 року), тобто 22.09.2020 року.

З даним твердженням суд погодитись не може з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Таким чином, строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його вчинення тобто в даному випадку з 01.06.2020 року.

Разом з цим, діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що інформацію про наявність порушення (несвоєчасного подання декларації) ОСОБА_1 , працівником є 01.06.2020 року датою подачі декларації, котра була доступна з Державно сайту декларацій.

Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Науково-консультативна рада при ВАС України за аналізом судової практики встановила неоднаковий підхід судів до вирішення питання щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пункт 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення. Крім того, зміст абзацу першого ст. 247 КУпАП вказує, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи буде свідчити про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не може встановлюватись у справах, у яких провадження закривається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 245, 247, 283-284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , громадянин України, працював на посаді інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Одесі ДПП НПУ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя