П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" грудня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №117646 від 02 листопада 2020 року ОСОБА_1 о 21 год. 35 хв. 02.11.2020 за адресою: м. Київ, вул. А. Шептицького, 10, керував транспортним засобом «Renault» д. н. з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та ч. 1 ст.130 КУпАП. Після чого залишив транспортний засіб, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 02 листопада 2020 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину заперечував, вказав, що відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння, адже поспішав відвезти знайомого на вокзал.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, суд розглядає справу виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, та позбавлений можливості змінювати кваліфікацію вчиненого правопорушення.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Таким чином суд не бере до уваги нову кваліфікацію вчиненого згідно з довідкою лейтенанта поліції Фурманенко Н. за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а розглядає адміністративну справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно з і ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зібраними у справі доказами є: протокол про адміністративне ДПР18 №117646 від 02 листопада 2020 року, розписка ОСОБА_2 про залишення транспортного засобу ОСОБА_1 , письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , диск з відеозаписом, направлення до КП КМКНЛ «Соціотерапія» на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 4 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженому Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Суд, виходячи з положень ст. ст. 251-252 КУпАП, приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №117646 від 02 листопада 2020 року складений з дотриманням вимог закону, тому є належним і допустимим доказом.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Таким чином, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами, а саме: протоколом ДПР18 №117646 від 02 листопада 2020 року, розпискою про залишення транспортного засобу ОСОБА_1 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , диском з відеозаписом та направленням до КП КМКНЛ «Соціотерапія» на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, враховуючи викладене вище, суд відповідно до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При накладені адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Окрім того, суд враховує те, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.10.2020 ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у виді, зокрема, позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Таким чином суд позбавлений можливості накласти стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, адже ОСОБА_1 вже підданий такому адміністративному стягненню та позбавлений такого права.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення, у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Роз`яснюється, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання становить три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: