Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 680/719/20
Провадження № 3/670/334/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Потапов О.О., ознайомившись із матеріалами адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ФОП,

за ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21.08.2019 року до Віньковецького районного суду Хмельницької області повторно надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

Справа № 680/719/20 поверталась суддею цього ж суду на дооформлення постановою від 09.09.2020 року. У постанові зазначено недоліки, а саме не відповідає дійсності те, що ОСОБА_1 порушив вимоги постанови головного санітарного лікаря МОЗ України № 17 від 09.05.2020 року, а саме п.п. 2 п. 2, п.п. 1, 3 п. 8, оскільки «Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 року № 17, таких підпунктів не містять.

Після дооформлення недоліки у протоколі № 477098 не усунені. До справи додано рапорт поліцейського від 12.10.2020 року, в якому зазначено, що не допускається закреслення чи виправлення відомостей в адміністративному протоколі згідно Наказу № 1376 МВС України від 06.11.2015 року.

Виходячи із того, що не виконані вказівки суду щодо усунення недоліків зазначених у протоколі № 477098, провадження у справі не може бути розпочато.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ч.4 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Із змісту протоколу серії № 477098 слідує, що 12.08.2020 року о 14 год. 30 хв. в магазині «Лідія в АДРЕСА_2 ФОП ОСОБА_1 порушив вимоги постанови головного санітарного лікаря МОЗ України № 17 від 09.05.2020 року, п.п. 2 п. 2, п. 5, п.п. 1, 3 п. 8, а саме не організував місця для обробки рук антисептиками відвідувачів, відсутні умови для особистої гігієни продавця, в магазині відсутні розмежувальні смуги для дотримання безпечної дистанції, чим порушив правила щодо запобігання карантинних заходів та вчинив правопорушення оговорене ст. 44-3 КУпАП.

Вказана правова норма є бланкетною (відсилочною), а посилання в даному випадку на порушення певного нормативного акту особою є обов`язковим. Орган обвинувачення посилається на порушення ОСОБА_1 вимог постанови головного санітарного лікаря МОЗ України № 17 від 09.05.2020 року, а саме п.п. 2 п. 2, п.п. 1, 3 п. 8.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постанова головного санітарного лікаря МОЗ України не є актом законодавства в розумінні статті 44-3 КУпАП.

Акт законодамвства - нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, суб`єктом прийняття (або санкціонування) якого є парламент як законодавчий орган державної влади. ... В системі нормативно-правових актів закон має вищу юридичну силу, ніж підзаконні нормативно-правові акти.

Конституційним Судом України (див. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення ч. 3 ст. 21 КЗпП України від 9 липня 1998 р. № 12-рп/98) було дано офіційне тлумачення терміну «законодавство». Так, Конституційний Суд України дійшов висновку, що термін «законодавство», який вживається в ч. 3 ст. 21 Кодексу законів про працю України щодо визначення сфери застосування контракту як особливої форми трудового договору, потрібно розуміти так, що ним охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України. Тобто Конституційний Суд України фактично став на позицію тлумачення поняття «законодавство» у широкому значенні. Проте він не включив підзаконні акти та акти внутрівідомчі до поняття «інші акти законодавства».

Із наведеного слідує, що постанови головного санітарного лікаря МОЗ України № 32 від 02.06.2020 року не є іншим актом законодавства і посилатись на неї немає підстав, при притягненні до відповідальності особи за ст. 44-3 КУпАП, яка є бланкетною (відсилочною) нормою права.

Як вже вказувалось судом, за положеннями статті 44-3 КУпАП адміністративним правопорушенням, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 , являється порушення не будь-яких правил, а виключно «інших актів законодавства», які регулюють правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, передбачені Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб".

Що стосується постанови Головного державного санітарного лікаря України № 32 від 02 червня 2020 року, і зокрема пунктів п.п. 2 п. 2, п.п. 1, 3 п. 8, які на думку поліцейського охоплюється статтею 44-3 КУпАП, то з огляду на положення частини 2 статті 19 Конституції України та положення законів (якими визначено органи, що мають право розробляти і встановлювати правила карантину людей та санітарно-гігієнічні чи санітарно-протиепідемічні правила і норми), названу постанову Головного державного санітарного лікаря України, суд не може застосувати як акт законодавства, який охоплюється статтею 44-3 КУпАП.

Оскільки посадові особи органів державної влади, до яких відноситься і Головний державний санітарний лікар України (стаття 32 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення"), повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а Конституція України чи Закони України не передбачають право Головного державного санітарного лікаря України затверджувати чи встановлювати і вводити в дію у якості нормативно-правових актів правила щодо карантину людей або санітарно-гігієнічні чи санітарно-протиепідемічні правила і норми.

Отже, вказаний акт не охоплюється дією статті 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» Суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

У відповідності до положень п.1 ч.1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, тому провадження у справі не може бути розпочато на підставі п. 1ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП не може бути розпочато у зв`язку із відсутністю в його діях складу цього правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.О.Потапов