Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2740/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2020 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Кашуба А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м.Виноградів справу про адміністративне правопорушення, запроваджену відносно ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

27.08.2020 року на розгляд суду передано справу про адміністративне правопорушення, запроваджену за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№389330 від 18.08.2020 року, складеним відносно ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання особа, що притягається до адмінвідповідальності, не з`явилася, не сповіщена про дату, час та місце судового розгляду справи через відсутність коштів на придбання послуг поштового зв`язку.

Вивчивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення, додані матеріали, проаналізувавши законодавство, що передбачає настання адміністративної відповідальності, та встановлює процедуру розгляду справ про адміністративні правопорушення, суддя вирішив наступне.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№389330 від 18.08.2020 року, водій ОСОБА_1 18.08.2020 о 20-20 в м.Виноградів по вул.Тюльпанів керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження у встановленому порядку медогляду відмовився у присутності двох свідків. Діяння його кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Відповідно до п.171 ч.2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-V-III до Кримінального кодексу України включено ст.286-1 КК України в наступній редакції: «Стаття 286-1. Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 1. Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування - караються штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. 2. Ті самі дії, вчинені повторно, - караються штрафом у розмірі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від двох до трьох років».

Таким чином, правопорушення за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з 01.07.2020 року віднесені до кримінальних проступків, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за такі діяння, втратила чинність.

17 червня 2020 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІХ від 09.04.2020 р., який 02 липня 2020 року було підписано Президентом України, а 03 липня 2020 року опубліковано в офіційній газеті "Голос України", тобто набрав чинності.

Вказаним законом №720-ІХ від 09.04.2020 року внесено зміни до Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" (Відомості Верховної Ради України», а саме: 1) у пункті 1:

- підпункти 2-4, 7 виключити; (пункт 4 Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року, щодо зміни ст. 130 КУпАП)

- підпункти 127, 128, 131, 149, 171, 207 виключити (п.171 Закону №2617-VIII від 22.11.2018 щодо введення в дію ст. 286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»).

Закон України №2617-VIII від 22.11.2018 року (про доповнення ст. 286-1 КК України та зміни ст. 130 КУпАП) набрав законної сили 01 липня 2020 року. Вказані зміни не вдалось привести в дію, у зв`язку з тим, що Закон №720-ІХ від 09.04.2020 року набрав чинності на третій день, після набрання чинності вищевказаного закону №2617-VIII від 22.11.2018, а саме 03 липня 2020 року, при цьому, такі зміни суперечать чинному на той час Закону України №619-ІХ від 19.05.2020 року, відповідно до якого зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, аналіз змін показав, що Закон №720-ІХ наразі чинний, але за винятком тих положень, які стосуються внесення змін до Закону №2617-VIII.

З урахуванням положення ч.5 ст. 94 Конституції України закон не може набрати чинності раніше дня його опублікування, положення ч.6 ст.3 КК України, ч.3 ст. 1 КПК, ч.4 ст.2 КУпАП, а також позицію Конституційного Суду України, викладену в низці його рішень, положення закону, яким до іншого закону вносяться зміни, після набрання ними чинності стають невід`ємною частиною закону, до якого вносяться зміни, і вичерпують свою дію.

За змістом матеріального закону стаття 286-1 КК України на сьогодні є чинною, була чинною на момент події, зазначеної у суті правопорушення, викладеної у протоколі про адмінправопорушення, а тому розгляд питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за наведених вище підстав є неможливим.

За наведених обставин, без перевірки та встановлення дійсних фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення, суд приходить до переконання про необхідність застосування у даному випадку положень ст.253 КУпАП, тобто направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відповідному органу досудового розслідування.

Так, відповідно до ст.253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

У зв`язку з вище викладеним, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі ч.2 ст.284 КУпАП із передачею матеріалів справи до Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області в порядку ст.253 КУпАП.

Аналогічного висновку за відповідних обставин справи дійшов і Тернопільський апеляційний суд у справі №607/12198/20 за результатами перегляду постанови суду першої інстанції про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 253, 284, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі ч.2 ст. 284 КУпАП, а матеріали справи передати до Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області в порядку ст. 253 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяА. В. Кашуба