Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/320/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Русіна А. А.
Категорія - 173 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2020 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

із секретарем Верещагіною В.В.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Іващенка Ю.І., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2020 року, якою щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2

адміністративну справу за ст.173 КУпАП провадженням закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 15.04.2020 року о 15:00 годині в м. Новоукраїнка по вул. Соборна в приміщені Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області виражався нецензурною лайкою та висловлював образи щодо ОСОБА_2 . Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

Постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2020 року адміністративну справу за ст.173 КУпАП провадженням закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Своє рішення суд мотивував тим, щопротокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 було складено 29 квітня 2020 року, а саме правопорушення скоєне 15 квітня 2020 року, тим самим на момент розгляду справи в суді минуло більш ніж три місяці з моменту вчинення правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду. Визнати дії судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Русіної А.А., яка прийняла рішення у справі № 396/630/20 - протиправними та неконституційними. Скасувати постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.08.2020 по справі № 396/630/20 про відвід, в зв`язку з тим, що винесення постанови про відмову у відводі складу суду нормами КУпАП та КПК України не передбачено. Скасувати Постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.08.2020 по справі № 396/630/20 про закриття провадження по справі, як такої, що є передчасною, оскільки не вирішено в законний спосіб питання самовідводу. Направити Справу № 396/630/20 до суду першої інстанції для вирішення питання відводу та вирішення її по суті. Свої вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова по даній справі порушує його право на справедливий судовий розгляд, захист прав та інтересів судом, порушення ст. 55 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Суд першої інстанції не намагався навіть аналізувати дану адміністративну справу. Вказує, що при винесені рішення не був присутній, постанови про відвід та про закриття провадження у справі № 396/630/20, отримав лише 21.08.2020, тому строк пропущений з поважних причин.

Під час апеляційного розгляду, узгодивши позицію із захисником, ОСОБА_1 змінив свої апеляційні вимоги та просив скасувати постанову районного суду, постановити нову, якою провадження у справі закрити з підстав, передбачених ст.247 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши змінені доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та висновок захисника Іващенка Ю.І., які підтримали апеляційну скаргу в частині скасування та закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, потерпілу ОСОБА_2 , яка просила постанову суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Вимоги клопотання ОСОБА_1 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягають задоволенню, оскільки рішення суду приймалось за його відсутності, копію постанови він отримав 21.08.2020. Таким чином, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений ним з причин, які від нього не залежали, а тому з метою доступу до правосуддя та забезпечення права на захист, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк апеляційного оскарження, як пропущений з поважних причин.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, зазначені вимоги закону судом першої інстанції не дотримані в повному обсязі, та без повного дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, що призвело до ухвалення передчасного рішення, з таких підстав.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 було складено 29 квітня 2020 року, а саме правопорушення скоєне 15 квітня 2020 року, тим самим на момент розгляду справи в суді минуло більш ніж три місяці з моменту вчинення правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а тому на підставі ст.38 КУпАП провадження закрив, при цьому не встановив чи наявний чи відсутній в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Водночас апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Європейським судом з прав людини (в подальшому ЄСПЛ) у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду "Енгель та інші проти Нідерландів" були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: "критерій національного права", який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; "критерій кола адресатів", відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; "критерій мети та тяжкості наслідків", за змістом якого вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину, якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. У будь-якому випадку правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за правилами кримінального правопорушення за яке призначене покарання (стягнення), за яким особа позбавляється волі. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: "Лутц проти Німеччини", "Карелін проти Російської Федерації", "Гурепка проти України", "Лучанінова проти України", "Швидка проти України" та інших.

Забезпечення доведеності вини є складовою частиною однієї із засад кримінального провадження відповідно до п.10 ч.1 ст.7, ст. 17 КПК України та однією із засад судочинства відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Конституції України.

Так, допитаний в апеляційній інстанції ОСОБА_1 пояснив, що дане правопорушення 15.04.2020 він не вчиняв, вважає, що постанова районного суду є незаконною та необґрунтованою, було обмежено його право на захист, оскільки у нього не було захисника та суд не розглянув його відвід судді. Зазначив, що 15.04.2020 о 15.00 год. він не був у приміщенні Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області, як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, а знаходився у судовому засіданні Ленінського районного суду м. Кіровограда. Чи була ОСОБА_2 у суді Новоукраїнського районного суду і у якості кого вона там була присутня він не знає. Стосовно неї він адміністративне правопорушення не вчиняв, 15.04.2020 ніякими нецензурними словами її не ображав та не мав взагалі на меті ображати ОСОБА_2 . Вказав, що свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення є працівниками поліції та є зацікавленими особами. Вважає, що справа стосовно нього сфабрикована, оскільки в матеріалах справи є копія паспорта, який він ще у жовтні 2018 року втратив, а у нього зараз ідіпаспорт.

Потерпіла ОСОБА_2 в апеляційному суді не заперечувала той факт, що подія, про яку йдеться в протоколі про адміністративне правопорушення, відбулася саме 15.04.2020 та пояснила, що вона працює начальником служби у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації. 15.04.2020 Голованівським районним судом Кіровоградської області в режимі відеоконференції розглядалась справа про відібрання дітей у громадянина ОСОБА_1 . Під час судового засідання ОСОБА_1 перебував у приміщенні Ленінського районного суду м. Кіровограда, а вона була у приміщенні Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області. Під час судового засідання ОСОБА_1 безпідставно залишив кімнату для свідків, де проводилась відеоконференція та суддя зупинив розгляд і оголосив перерву. Коли представник Ленінського районного суду м. Кіровограда повернув ОСОБА_1 до кімнати свідків, відео конференція була ввімкнена і ОСОБА_1 в присутності учасників відеоконференції під час перерви почав її ображати, висловлюватись в її адресу нецензурними словами та погрожував, через що вона змушена була написати заяву про порушення стосовно ОСОБА_1 кримінального провадження у зв`язку із захистом своєї честі, гідності та ділової репутації. Згідно її заяви, як їй було повідомлено, що її заява знаходиться на розгляді. Чому було складено протокол про адміністративне правопорушення, вона не знає. При складані протоколу вона присутня не була.

Допитаний як свідок дільничний інспектор офіцер поліції Новоукраїнського ВП у Кіровоградській області ОСОБА_3 пояснив суду апеляційної інстанції, що він працює на даній посаді з 2017 року, і в його обов`язки входить також контролювати територію с. Рівне Новоукраїнського району. ОСОБА_1 він знає, так як останній проживає на території с. Рівне. 29.04.2020 він складав адміністративний протокол стосовно ОСОБА_1 у с. Рівному на вулиці біля будинку ОСОБА_1 . З ним було ще двоє понятих, на випадок, якщо ОСОБА_1 відмовиться від підпису у протоколі, тому, що останній неодноразово відмовлявся підписувати протоколи. У цей день ОСОБА_1 під час складання протоколу відмовився надавати пояснення, відмовився від підпису у протоколі та від отримання копії даного протоколу. Протокол про адміністративне правопорушення він склав на підставі заяви потерпілої ОСОБА_2 та пояснень свідків, долучених до заяви. Поняті, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтвердили відмову ОСОБА_1 від підпису та від отримання копії протоколу, ці поняті є працівниками Рівненської сільської ради. Що стосується копії паспорта, яка знаходиться в матеріалах адміністративної справи, то ОСОБА_1 сам надав її, пояснивши, що оригінал паспорта він не може надати, оскільки його втратив та надав копію.

Свідок ОСОБА_4 в апеляційній інстанції пояснив, що 29.04.2020 він був запрошений дільничним інспектором бути свідком того, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та від отримання вказаного протоколу стосовно ОСОБА_1 на підставі заяви потерпілої ОСОБА_2 . Крім нього, ще був один свідок ОСОБА_5 . Зазначив, що він не був на час складання протоколу та не є працівником поліції, працює у Рівненьські сільській раді та проживає в с. Рівне, знає ОСОБА_1 як жителя с. Рівне, неприязних відносин з ним не має.

Допитаний як свідок ОСОБА_6 суду апеляційної інстанції пояснив, що він працює начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Новоукраїнської районної ради Кіровоградської області. Неприязних відносин до ОСОБА_1 не має. Так, 15.04.2020 він брав участь у судовому засіданні у приміщені Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області як третя особа у справі про відібрання дітей у громадянина ОСОБА_1 . Вказаний судовий розгляд проводився дистанційно в режимі відеоконференсзв`язку між Голованівським районним судом, Новоукраїнським районним судом та Ленінським районним судом м. Кіровограда. ОСОБА_1 знаходився у приміщенні Ленінського районного суду. Під час однієї з перерв, ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою стосовно потерпілої ОСОБА_2 . Це було чути, оскільки відеоконференсзв`язок не переривався, а трансляція продовжувалась. Разом з ОСОБА_1 також була його дружина та помічник судді та вони були присутні при тому як ОСОБА_7 ображав ОСОБА_2 . Вказав, що пояснення, які долучені до матеріалів адміністративної справи, він надавав працівникові поліції у своєму службовому кабінеті.

Відповідно до приписів ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються місце, час вчинення та суть правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №379800 від 29.04.2020 року ОСОБА_1 поставлено в провину, що він 15.04.2020 року близько 15.00 години в м. Новоукраїнка, вул. Соборна, в приміщенні Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області виражався нецензурною лайкою та висловлював образи щодо ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

До протоколу долучені письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 17.04.20 та письмові пояснення свідка ОСОБА_6 .

Водночас, прийняти своє рішення за наслідками розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності апеляційний суд не може, позаяк, на переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає обставинам та доказам досліджених під час апеляційного розгляду.

Так, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення в приміщенні Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області, однак, в даному випадку, в зазначеному приміщенні ОСОБА_1 не перебував, оскільки в цей день та час перебував в Ленінському районному суді м. Кіровограда.

Дані обставини підтверджують і поясненнями як потерпілої ОСОБА_2 , так і поясненнями свідка ОСОБА_8 , які підтвердили, що ОСОБА_9 15.04.2020 дійсно в Новоукраїнському районному суді Кіровоградської області не перебував, а знаходився в цей час в приміщенні Ленінського районного суду м. Кіровограда.

При цьому, враховуючи, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які були встановлені органом, який склав протокол, та для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, та на суд не може бути покладена функція фактично збільшення об`єму обвинувачення, то у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінуються висловлювання образ щодо ОСОБА_2 саме в приміщенні Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області, що не лише за наданими та дослідженими доказами в апеляційній інстанції не знаходить підтвердження, а і за поясненнями свідка та потерпілої при апеляційному розгляді, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП за викладених у протоколі обставин.

Вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення на погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, давати оцінку наявності чи відсутності у діях ОСОБА_1 порушень КУпАП, які не ставились у вину, апеляційний суд позбавлений можливості, оскільки це суперечитиме як вимогам національного законодавства, так і стандартам, встановленим ЄСПЛ.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що постанова районного суду не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до положень статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду такої заяви про відвід. Проте, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є складовою частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому вважаю, що заява про відвід має бути розглянута по суті.

В рішенні Європейського суду у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10.12.2009) зазначено, що наявність безсторонності має визначатися (з огляду на п.1 ст.6 Конвенції) за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд загалом та його склад зокрема відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.93, та «Ветштайн проти Швейцарії» заява № 33958/96). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають відносини, які розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.96). Безсторонність суду визнається, поки не надано доказів протилежного (рішення «Ветштайн проти Швейцарії).

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 заявив відвід судді Русіній А.А. з підстав порушення його права на захист, оскільки у даній справі судом було призначено йому захисника, однак конфіденційної зустрічі у нього з ним не було.

При цьому, є необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про те, що суддя Русіна А.А. не вирішила питання відводу у законний спосіб.

Так, 06.08.2020 року постановою Новоукраїнського суду Кіровоградської області, заява ОСОБА_1 про відвід судді Русіної А.А. була розглянута та прийнято рішення про відмову у задоволенні відводу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає у заявлених ОСОБА_1 обставинах підстав для відводу судді Русіної П.А., оскільки вони не свідчать про неупередженість або безсторонність судді при розгляді справи. Незгода учасника процесу з прийнятими суддею під час розгляду справи рішеннями не є підставою для відводу судді.

Більш того, як зазначив і сам ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, питання відмови у відводі складу суду нормами КУпАП та КПК України не передбачено.

Крім того, Кодекс про адміністративні правопорушення встановлює чіткий перелік повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Статтею 294 ч.8 КУпАП визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Тобто стаття 294 КУпАП позбавляє апеляційну інстанцію права повернення справи на новий судовий розгляд.

Таким чином доводи апеляційної скарги про повернення справи на новий судовий розгляд не підлягають задоволенню, оскільки чинним КУпАП не передбачено повернення справи на новий судовий розгляд.

Крім того, апеляційний суд, перевіряючи обґрунтованість доводів апелянта з приводу підстав перегляду постанови суду про адміністративне правопорушення з підстав визнання дій судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Русіної А.А., яка прийняла рішення у справі № 396/630/20 - протиправними та неконституційними, констатує, що Кодекс України про адміністративні правопорушення справді не містить інституту перегляду рішень з цих підстав. Відтак, перегляд постанови у справі про адміністративне правопорушення в частині визнання дії судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Русіної А.А., яка прийняла рішення у справі № 396/630/20 - протиправними та неконституційними не ґрунтується на вимогах КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду І.С. Олексієнко