Справа № 303/7344/20
Провадження № 3/303/3512/20
ПОСТАНОВА

30 грудня 2020 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Маргитич О.І., з участю захисника Азьома Ю.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

- за частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення УСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 13 листопада 2020 року о 07 годин 41 хвилин ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів рейсом Мукачево-Ростов`ятиця на автобусі ПАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , перевозив пасажирів в кількості 30 посадкових місць, при цьому місць для сидіння передбачено 31. ОСОБА_1 порушив вимоги п.5 п.п. 10 Постанови КМУ №712 від 12 серпня 2020 року.

Такі дії кваліфіковані за частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник у судове засідання не прибув.

В судовому засіданні захисник Азьома Ю.М. звернувся з клопотанням про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Клопотання мотивоване тим, що 13 листопада 2020 року ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів рейсом Мукачево-Ростов`ятиця на автобусі ПАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , в кількості 30 посадкових місць, при цьому місць для сидіння передбачено 31. При цьому, зазначив що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги Постанови КМУ №712 від 12 серпня 2020 року.

Вважає, що покликання на порушення вимог вищевказаної постанови КМУ №712 від 12 серпня 2020 року, є безпідставним з наступних підстав. Вказана постанова «Про внесення змін до Постанови КМУ №331 від 24 квітня 2020 року та Постанову КМУ №641 від 22 липня 2020 року». Крім того, в пункті 5 Постанови КМУ №712від 12 серпня 2020 року відсутні будь-які підпункти, а лише викладені зміни, які відносяться до пункту 14 Постанову КМУ №641 від 22 липня 2020 року, яка містила підпункт 10, яким було передбачено заборону для території регіону, на якій установлено «помаранчевий» рівень епідемічної небезпеки: перевезення пасажирів автомобільним (крім таксі) та міським електричним транспортом у міському, приміському, міжміському, міжрайонному сполучення у кількості більше як 50 відсотків кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу або визначених в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, за умови розсадки пасажирів з вільним місцем поруч, спереду, позаду.

Отже, на день складання протоколу стосовно ОСОБА_1 підпункт 10 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року виключено постановою КМУ №1100 від 11 листопада 2020 року «По внесення змін до постанови КМУ від 22 липня 2020 року №641» .

Станом на 13 листопада 2020 року відповідно до Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року щодо перевезення пасажирів існувала лише одна заборона, передбачена підпунктом 9 пункту 10 вищевказаної постанови, а саме, на території України в період карантину забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною

характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Водій ОСОБА_1 13 листопада 2020 року здійснював перевезення 30 пасажирів, що дозволено технічною характеристикою транспортного засобу, в якому кількість місць для сидіння 31, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вивчивши надані суду матеріали провадження слід прийти до наступного.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Слід зазначити, що 02 грудня 2020 року зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення повернуто постановою суду для виконання вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки попередньо кваліфікація дій правопорушника була визначена за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

16 грудня 2020 року до суду повторно надійшов протокол серії АПР 18 №74480 від 13 листопада 2020 року, де в порушення вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення внесені зміни щодо кваліфікації дій правопорушника.

Згідно матеріалів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення 13 листопада 2020 року ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів рейсом Мукачево-Ростов`ятиця на автобусі ПАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , в кількості 30 посадкових місць, при цьому місць для сидіння передбачено 31.

З наданої технічної документації транспортного засобу ПАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , кількість сидячих місць з місцем водія 31.

Слід зазначити що вимогами пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS CoV-2» №641 від 22 липня 2020 року встановлено заборону здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

При цьому безпідставним є зазначення в постанові про адміністративне правопорушення порушення водієм вимог пункту 5 підпункту 10 постанови Кабінету Міністрів України№712 від 12 серпня 2020 року, оскільки цією постановою внесено зміни до вказаної вище постанови, зокрема в пунктом 14, яким передбачено заборону для території регіону, на якій установлено «помаранчевий» рівень епідемічної небезпеки: перевезення пасажирів автомобільним (крім таксі) та міським електричним транспортом у міському, приміському, міжміському, міжрайонному сполучення у кількості більше як 50 відсотків кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу або визначених в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, за умови розсадки пасажирів з вільним місцем поруч, спереду, позаду.

Проте, станом на 13 листопада 2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на

території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS CoV-2» №641 від 22 липня 2020 року, щодо перевезення пасажирів існувала лише одна заборона, передбачена підпунктом 9 пункту 10 вищевказаної постанови, а саме, на території України в період карантину забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Наведене вище дає підстави вважати кількість осіб, які на момент виявлення правопорушення перебували в автобусі, не перевищує допустиму кількість осіб, які можуть знаходитись в транспортному засобі.

Згідно зі статті 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту "а" частини 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції (пункту 55 рішення у справі "Гурепко проти України"; пункту 21 рішення у справі "Надточій проти України").

Виходячи з вимог статті 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Згідно пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст.ст. 44-3, 247, 280, 282-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі стосовно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України) за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя О.І.Маргитич