ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Шевченківського відділення поліції Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління національної поліції в Одеській області 09.12.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №084265 від 10.11.2020 року, відповідно якого зазначено, що 23.10.2020 року ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , конфліктувала з колишньою свекрухою ОСОБА_2 , з якою сумісно проживає за вищевказаною адресою, чим вчинила домашнє насильство у психологічній формі.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підтвердження вини, орган, що склав адміністративний протокол посилається на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №084265 від 10.11.2020 року за ст. 173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 ;

- заяву ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП;

- копії рішень Приморського районного суду м. Одеси від 09.04.2019 року, від 15.11.2018 року, від 15.04.2020 року, від 06.11.2020 року;

- протокол психологічного обстеження ОСОБА_3 ;

- пояснення ОСОБА_2 ;

- CD з відеозаписом від 23.10.2020 року.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судовому засіданні заперечувала свою вину, вважаючи, що в її діях відсутні будь-які ознаки насильства та будь-якого правопорушення, а тому просила закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення. При цьому зазначила, що психологічне насильство вчиняється відносно неї та малолітньої доньки.

В результаті аналізу досліджених доказів, наданих пояснень та матеріалів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винною у скоєнні інкримінованого їй правопорушення. Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого йому діяння.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» та у відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до приписів ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , конфліктувала з колишньою свекрухою ОСОБА_2 , з якою сумісно проживає за вищевказаною адресою, чим вчинила домашнє насильство у психологічній формі.

Проте, органом, що склав протокол не зазначено в чому саме проявлялось «конфліктування» та що саме спричинило вчинення особою, як зазначено в протоколі, психологічного насильства.

Отже, органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення не розкрито об`єктивну сторону.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні пояснення сторонніх осіб, які могли б підтвердити чи спростувати обставини начебто вчинення ОСОБА_1 вказаного у протоколі правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Тобто, органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення не розкрито суб`єктивну сторону.

Водночас, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено дані про свідків вчиненого правопорушення.

В матеріалах справи містяться лише пояснення безпосередніх учасників конфлікту, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з яких не зрозуміло хто саме та до кого спричинив психологічне насильство, оскільки з матеріалів справи вбачається наявність обопільних претензій.

Разом з тим, суд враховує, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, відносно іншої учасниці конфлікту ОСОБА_2 постановою Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2020 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, про що було зазначено ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Окрім того, суд враховує, що надані копії рішень Приморського районного суду м. Одеси від 09.04.2019 року, від 15.11.2018 року, від 15.04.2020 року, від 06.11.2020 року підтверджують, що між сторонами наявний невирішений спір щодо поділу майна.

Таким чином, складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є лише заходом впливу на останню.

При цьому, жодних доказів вчинення насильства, з яких можливо було б зробити висновок про винуватість чи невинуватість особи, яка притягається до відповідальності та встановити істину по справі, до матеріалів справи не додано.

Відповідно до ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

З огляду на це, на підставі аналізу всього вищевказаного, в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення не вбачається, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Кваліфікувати ж дії ОСОБА_1 по інший нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд позбавлений можливості, оскільки адміністративним законодавством дана можливість не передбачена, а іншого протоколу про адміністративне правопорушення відносно останньої за якою суд міг би прийняти рішення не представлено.

За таких обставин, з урахуванням того, що суд позбавлений можливості збору доказів, провадження у цій справі підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а сама ОСОБА_1 - звільненню від адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 173-2, 221, 247, 268, 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Чернявська Л.М.