Справа № 453/374/20
№ провадження 3/453/250/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2020 року суддя Сколівського районного суду Львівської області Брона А.Л., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, які надійшли від Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №324427/242 від 09.03.2020 року, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме те, що він 09.03.2020 року о 03 год. 20 хв. у смт. Славсько, Сколівського району, Львівської області по вул. Івана Франка, 27, керував транспортним засобом - автомобілем марки «ROVER», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився 09.03.2020 року в присутності двох свідків з використанням технічного засобу «Drager alkotest 6810» (прилад ARBH-0559, тест №1604, результат 1, 73 ‰), чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушенні не визнав та пояснив, що інспектором безпідставно складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, як на особу яка керувала транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння та вказав, що 09.03.2020 року о 03 год. 20 хв. перебував у смт. Славське Сколівского району Львівської області по вул. Івана Франка, 27 в стані алкогольного сп`яніння, однак не керував транспортним засобом, який був припаркований на узбіччі дороги із включеними фарами дального світла, а лише сидів в ньому на пасажирському місці.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 09.03.2020 року близько 03 год. 20 хв. перебував у смт. Славське Сколівского району Львівської області по вул. Івана Франка, 27 та при цьому вказав, що ОСОБА_1 сидів в автомобілі «ROVER», який був припаркований на узбіччі дороги, однак не керував таким.
Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил).
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно зі ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозаписи, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколами про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
В той же час, ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Слід зазначити, що відповідальність за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП настає саме внаслідок керування водієм транспортним засобом.
Як вбачається з показів свідка, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Також у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджував власне факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Щодо долученого до вищезазначеного протоколу диску з відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, який відображає відомості про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, то суд зазначає, що такий відеозапис відтворити не можливо.
Суд звертає увагу на той факт, що з огляду на неможливість відтворення відеозапису, судом скеровувався лист на адресу Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області з проханням надати копію відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, який відображає відомості про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на який Сколівським ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області було надіслано відповідь №2827/62/22-20 від 15.05.2020 року, що не можливо повторно скерувати на адресу суду відеозапис, оскільки формат запису не зберігся.
Будь-яких інших доказів вчинення правопорушення згідно обставин у протоколі в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.
У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
З огляду на усе вищевказане, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не може бути притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у даній справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 247, 280, 283-284 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя