Справа № 163/1655/19 Провадження №33/802/730/20 Головуючий у 1 інстанції:Матвійчук С. П.
Категорія:ст.472 МК України Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., захисника ОСОБА_1 - адвоката Мисковця О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Шацького районного суду Волинської області від 03 вересня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою судді провадження у справі за протоколом про порушення митних правил №2283/20500/19 від 18.07.2019 року, складеного щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає у АДРЕСА_1 , за ознаками правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений за цим протоколом товар вирішено повернути власнику ОСОБА_1 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Відповідно до протоколу №2283/20500/19, ОСОБА_1 ставилось у провину те, що він 29.05.2019 року слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС автомобілем марки "Мерседес-Бенц", номерний знак НОМЕР_1 , не задекларував товари, що переміщувалися у транспортному засобі через митний кордон України, тобто не заявив за встановленою формою точні та достовірні відомості (найменування або назва, тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України. Такі його дії митним органом кваліфіковано за ст.472 МК України.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції у своїй постанові зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення, передбаченого ст.472 МК України, оскільки в протоколі не вказано, які конкретні дії він вчинив під час переміщення товару через митний кордон України, що утворювали б об`єктивну сторону складу вказаного правопорушення, та не надано суду доказів вчинення ним таких дій.

Не погодившись із таким судовим рішенням, Волинська митниця Держмитслужби 21.09.2020 року подала апеляційну скаргу в якій просить його скасувати на прийняти нове, яким визнати винним ОСОБА_1 у порушенні митних правил за ст.472 МК України та накласти на нього стягнення в межах санкцій даної норми Закону. Вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, є безпідставним, оскільки в матеріалах справи наявні достатні докази того, що ОСОБА_1 вчинив дане адміністративне правопорушення.

Крім того, апелянт в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження цього судового рішення. Як на поважність причин пропуску такого строку посилається на те, що Волинській митниці не надходило повідомлення про перенесення розгляду справи на 03.09.2020 року, а оскаржуване судове рішення від 03.09.2020 року митним органом отримано 14.09.2020 року. Вважає, що з цього часу почав перебіг 10-денного строку на оскарження судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання, викладеного в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представника митниці з приводу заявленого клопотання, який підтримав апеляцію та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, захисника ОСОБА_1 - адвоката Мисковця О.Ю., який заперечив проти поновлення строків на апеляційне оскарження, доходжу висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 5 ст.529 МК України передбачено, що постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Так, згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова судді постановлена 03 вересня 2020 року за відсутності представника митного органу (а.с.196-198 т.2).

А отже, виходячи з положень ч.2 ст.294 КУпАП, та з врахуванням вихідного дня (13.09.20 - неділя), останній день для подачі апеляційної скарги припадав на 14 вересня 2020 року.

Апеляційна скарга до суду подана лише 21 вересня 2020 року, тобто після спливу передбаченого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження. Дана обставина об`єктивно підтверджується відміткою - поштовим штемпелем, проставленим на поштовому конверті (а.с.210 т.2).

В апеляційній скарзі, як на підставу поважності пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення Волинська митниця посилається на те, що на їх адресу не надходило повідомлення про перенесення розгляду справи на 03.09.2020 року, а оскаржуване судове рішення від 03.09.2020 року митним органом отримано лише 14.09.2020 року.

Проте, твердження апелянта про необізнаність щодо призначення справи на 03.09.2020 року на увагу суду не заслуговує, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, Волинська митниця достеменно була обізнана про розгляд справи 03 вересня 2020 року, що фактично доводиться поданим до суду письмовим клопотанням про розгляд справи у відсутності представника митного органу. У цьому ж клопотанні митний орган просив також визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накласти на нього стягнення в межах санкції цієї статті (а.с.195 т.2).

Не приймається до уваги судом як на підставу для поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення і посилання апелянта про те, що постанову судді митним органом отримано 14.09.2020 року, і саме з цієї дати почався перебіг строку на апеляційне оскарження, оскільки за змістом ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді оскаржується протягом десяти днів з дня її винесення, тобто перебіг строку апеляційного оскарження пов`язується саме з датою постановлення постанови, а не з датою отримання її копії.

А тому, наведені апелянтом обставини не можна вважати поважними підставами пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення та відповідно такими, що дають підстави для його поновлення.

При розгляді клопотання апеляційним судом представник митного органу також не навів та не надав будь-яких належних і допустимих доказів з приводу поважності підстав пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Шацького районного суду від 03.09.2020 року до задоволення не підлягає, оскільки не було наведено поважних підстав пропуску такого строку у зв`язку з чим він міг бути поновлений судом.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому, ані в заявленому клопотанні, ані в ході розгляду цього клопотання апеляційним судом, апелянтом не було наведено поважних підстав для поновлення такого строку, то апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала на підставі ч.2 ст.294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Волинській митниці Держмитслужби у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Шацького районного суду Волинської області від 03 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби на постанову судді Шацького районного суду Волинської області від 03 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 , - повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк