33/804/553/20
Категорія: ст. 130 КУпАП
Головуючий 1 інстанції: Соловйов О.Л.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А.,

за участі секретаря судового засідання Полієвиць Н.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.09.2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий будівельником у ТОВ «Арт проєкт Буд», проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 08.09.2020 о 20.58год. напроти будинку №175, розташованого по проспекту Будівельників у м. Маріуполі Донецької області керував автомобілем ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини роту; порушення мови; поведінка, яка не відповідає обстановці.

Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу «Drager Alkotest» або в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.09.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу стосовно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на розгляд до Артемівського міськрайонного суду Донецької області.

Також просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки суд розглянув 23.09.2020 року цю справу у його відсутність без належного сповіщення про дату судового розгляду, що є порушенням ст. ст. 268, 277-2 КУпАП; про існування судового рішення він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 02.10.2020 року, на його адресу суд не надсилав копію оскаржуваної постанови.

Суд першої інстанції проігнорував його клопотання про передачу справи на розгляд до Артемівського міськрайонного суду Донецької області, не повідомив йому результат розгляду цього клопотання, у якому він також зазначав, що бажає приймати участь у судовому розгляді.

Зазначає, що копію протоколу йому не вручали, він не відмовлявся від продуття технічного приладу і проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, оскільки ці заходи працівники поліції йому не запропоновували.

З огляду на наведене, вважає, що протокол стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є доказом у справі.

Суд першої інстанції допустив спрощений підхід при розгляді справи стосовно нього, неповно і не об`єктивно дослідив докази, не визнав, що протокол є недопустимим доказом, не допитав свідків і експертів, не задовольнив його клопотання про направлення справи на розгляд до Артемівського міськрайонного суду Донецької області.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_1 і його захисник Гуртовий М.Б. у судове засідання не з`явилися, про місце, дату і час проведення апеляційного розгляду були повідомлені належним чином (а/с 64), ОСОБА_1 причину неявки не повідомив, заяв або клопотань від нього про перенесення судового розгляду з 17.12.2020 року о 09.30год. на іншу дату до суду апеляційної інстанції не надходило.

Захисник Гуртовий М.Б. направив до апеляційного суду заяву про проведення судового розгляду у його відсутність (а/с 65).

ОСОБА_1 і його захисник Гуртовий М.Б. у судовому засіданні 26.10.2020 року підтримали апеляційні вимоги у повному обсязі, за їх участю були дослідженні письмові докази у справі, переглянутий відеозапис з місця події.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1 і захисника Гуртового М.Б., які просили скасувати судове рішення, переглянувши відеозаписи, допитавши свідка ОСОБА_2 , перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви Суду

Згідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки справа розглянута у його відсутність, про оскаржуване судове рішення він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 02.10.2020 року, копію якого суд першої інстанції йому не направляв.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова винесена 23.09.2020 року (а/с 19-20), десятиденний строк оскарження сплив 03.10.2020 року (субота вихідний день), тому останнім днем подачі апеляційної скарги був понеділок 05.10.2020 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 05.10.2020 року, тобто в межах строку апеляційного оскарження, тому у цьому випадку немає потреби у поновленні строку на апеляційне оскарження.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Зміст постанови судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.09.2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 , відповідає вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП, а саму справу суддею розглянуто відповідно до вимог ст. 280 КУпАП.

При проведені апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 08.09.2020 о 20.58год. напроти будинку № 175 розташованого по проспекту Будівельників у м. Маріуполі Донецької області керував транспортним засобом ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Необхідно наголосити, що відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, № 580-VIII «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 288513, який складений 08.09.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, останній відмовився підписати цей протокол і отримати його копію, але у нього було вилучено посвідчення водія і виданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, про отримання якого ОСОБА_1 відмовився розписуватися (а/с 3);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі від 08.09.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у сумі 850 грн. про порушення останнім п.п.19.1а, 8.73е Правил дорожнього руху України (а/с 7);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від 08.09.2020 року, відповідно до яких 08.09.2020 року о 21.25год. вони були запрошені працівниками патрульної поліції у якості свідків при складанні протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , оскільки останній керував у м. Маріуполі по проспекту Будівельників, будинок № 163а транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, і у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога для визначення стану сп`яніння (а/с 8);

відеозаписом, який переглядався судом першої інстанції, а також відеозаписом, який був витребуваний при проведенні апеляційного розгляду і переглянутий при підготовці до судового розгляду, з яких вбачається, що ОСОБА_1 працівником поліції роз`яснювалися права, передбачені ст.63 Конституції та ст.268 КУпАП, неодноразово запропоновувалось пройти обстеження на місці зупинки транспортного засобу або пройти таке обстеження у медичному закладі, у присутності двох свідків останній відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (а/с 10, 48).

При апеляційному розгляді була допитана свідок ОСОБА_2 , яка пояснила, що була запрошена працівниками поліції у вересні 2020 року приблизно о 21.00-22.00год. бути присутньою при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у її присутності і ще одного свідка, чоловіка, його прізвище вона не пам`ятає, ОСОБА_1 відмовився від продуття алкотестеру на місці зупинки автомобіля і відмовився проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Було помітно, що ОСОБА_1 знаходиться у стані сп`яніння, він щось викрикував і бігав біля машини з якими то документами.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню дорожньо-транспортної пригоди складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а тому суд правильно визначив, що не виконання такого обов`язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в діях ОСОБА_1 є склад даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Враховуючи наведені вимоги закону, апеляційні доводи про те, що суд проігнорував клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд до Артемівського міськрайонного суду Донецької області, не повідомив йому результат розгляду цього клопотання, не є слушними, оскільки суд першої інстанції розглянув це клопотання, про що зазначено в оскаржуваній постанові і вмотивовано дійшов висновку про те, що справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за загальним правилом має розглядатися Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області, відсутні законні підстави для її передачі для розгляду за місцем проживання порушника.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд допустив спрощений підхід при розгляді справи, так як не допитав свідків і експертів, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи не містять заяв або клопотань ОСОБА_1 про допит у судовому засіданні свідків, експертів.

В апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції.

Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу про адміністративні правопорушення України, визначив вид стягнення і його розмір у межах, встановлених ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, у межах передбаченого ст. 38 КУпАП трьох місячного строку.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновків про відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.09.2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за статтею 130 ч. 1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: