ПОСТАНОВА

Іменем України

14.04.2020 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Нікандрова С.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Дніпрорудненського відділення поліції Василівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює заступником адміністратора ТОВ «Аврора», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №628018 від 08.04.2020 року, 08 квітня 2020 року о 16 год. 10 хв. в магазині «Аврора» за адресою: м. Дніпрорудне, вул. Центральна, 2А, здійснювалась торгівля дитячими іграшками, риболовними снастями, які відносяться до групи непродовольчих товарів, чим порушила вимоги постанови Кабінету Міністрів України №215 та 255, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , з огляду на дію у суді особливого режиму роботи з метою запобігання розповсюдженню вірусного захворювання, правом на участь в судовому засіданні не скористалася, проте надала письмові заперечення (пояснення) по справі, у яких зазначила, що вона є найманим працівником продавцем-консультантом в ТОВ «Транс Персонал», який на підставі договору аутстафінгу надає персонал ФОП ОСОБА_2 , що є власником магазину «Аврора», отже не є самостійним суб`єктом господарювання, а тому не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення за ст.44-3 КУпАП. Крім того, постановою КМУ №211 від 11.03.2020 року встановлено заборону діяльності суб`єктів господарювання. Тобто основним критерієм розмежування дозволеної і забороненої торгівлі є наявність чи відсутність у торгівельному асортименті магазинів встановлених зазначеним актом дозволених груп товарів, до яких належить, зокрема, продукти харчування, корми. Насіння, садивний матеріал і засоби гігієни, які є в асортименті магазину «Аврора» Отже, діяльність магазину «Аврора» який здійснює реалізацію продуктів харчування, насіння, кормів, садивного матеріалу та засобів гігієни не обмежується законодавчою забороною, а навпаки включається до винятків дозволеної торгівлі. Просила провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали, додані до протоколу, письмові пояснення з долученими до нього доказами, суд приходить до висновку про необхідність закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на

громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за вчинення якого винна особа несе юридичну відповідальність. Склад правопорушення містить чотири необхідні елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкта і суб`єктивну сторону правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)» № 530-1Х від 17 березня 2020 року внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст.44-3, якою встановлена адміністративна відповідальність у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У ст.ст.1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №211 (в редакції постанови КМУ від 02.04.2020 року №255, яка діяла на час дії відповідних правовідносин), на всій території України з 12 березня 2020 р. до 24 квітня 2020 р. установлений карантин.

Відповідно до пп.8 пункту 2 зазначеної постанови, заборонено до 24 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування, пальним, деталями та приладдям для транспортних засобів та сільськогосподарської техніки, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, технічними та іншими засобами реабілітації, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, добовим молодняком свійської птиці, засобами зв`язку та телекомунікацій, в тому числі

мобільними телефонами, смартфонами, планшетами, ноутбуками та іншими товарами, що відтворюють та передають інформацію, в спеціалізованих магазинах, які обов`язково повинні мати прямі контракти з операторами зв`язку, за умови забезпечення персоналу (зокрема захист обличчя та очей) та відвідувачів засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, перебування в приміщенні не більше одного відвідувача на 10 кв. метрів торговельної площі, а також дотримання інших санітарних та протиепідемічних заходів.

З вищевикладеного вбачається, що суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП, в даному випадку є виключно суб`єкти господарювання.

Згідно наказу про прийняття на роботу №ТП00000167 від 17 серпня 2017 року ОСОБА_1 прийнята на роботу продавцем-консультантом в ТОВ «Транс Персонал». На підставі договору аутстаффінгу №7 від 15 лютого 2017 року ТОВ «Транс Персонал» надає персонал ФОП ОСОБА_2 , що є власником магазину «Аврора». Отже, ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання.

Таким чином, адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 не містить відомостей та належних доказів того, що остання є суб`єктом господарювання, роботу якого заборонено відповідно до вищевказаних положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211, та здійснює відповідну господарську діяльність у встановленому законом порядку.

Отже, приймаючи наведені обставини, беручи до уваги, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, що здійснював зазначену в протоколі діяльність, вона не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Окремо слід зазначити, що норма ст.44-3 КУпАП, є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретну норму нормативно-правового акту, яким встановлюється відповідні правила та якої не дотрималася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , немає посилання на конкретну норму нормативно-правового акту, пункти постанов Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2» №215, постанови №255, які були порушені нею як фізичною особою та визначали б наявність в її діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04),

«Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст.44-3 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, то ж, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 , всупереч вимогам ч.2 ст.251 КУпАП, до протоколу не надано жодних об`єктивних та безсторонніх доказів на спростування доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративні правопорушення, і які б дозволяли суду на підставі ст.252 КУпАП зробити висновок про доведеність факту вчинення інкримінованого правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, суд прийшов до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які фактичні дані, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 ро притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП слід провадженням закрити в зв`язку з відсутністю її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 44-3, 245, 247,.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова