Справа № 265/7744/20
Провадження № 3/265/3466/20
П О С Т А Н О В А

28 грудня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Мельник І.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Лівобережного ВП Центрального ВП ГУ НП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої керуючою магазином «Стиль Д», яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом серії ВАБ № 075562 від 22 листопада 2020 року, який надійшов 03 грудня 2020 року на розгляд до Орджонікідзевського районного суду Донецької області з Лівобережного ВП ЦВП в Донецькій області, вбачається, що 22 листопада 2020 року, приблизно о 13-15 годині, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою,а саме керуючою магазину № 1114(«Простор)» ТОВ «Стиль Д», розташованого по бульвару Меотиди, будинок 38а, здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила правила щодо карантину, затверджених п.п. 4 п. 3 Постанови КМУ від 11 листопада 2020 року № 1100, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. Надала до суду письмові пояснення, відповідно до яких свою провину у скоєнні правопорушення за ч.1 ст. 44-3 КУпАП не визнала. Зокрема, вказувала, що норми нормативно- правового акту, а саме пункт постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року скасовано. Окрім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення складено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просила провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення та у зв`язку із скасуванням акту, який встановлю адміністративну відповідальність.

Згідно письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 22 листопада 2020 року працівникам поліції, остання вказувала, що вона з протоколом не згодна, оскільки магазин, в якому вона працює, здійснює свою діяльність згідно чинного законодавства України з урахуванням всіх карантинних обмежень. На підставі норм, які регулюють умови карантину, ТОВ, де вона працює, прийняло рішення не припиняти роботу магазину, так як товари, які реалізовуються, медичного призначення, продукти харчування та корма для тварин - охоплено дозвільними вимогами норми п.15 п.п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. №641.

Так, у підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду було надано письмові заперечення ОСОБА_1 , які вона надавала під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, де вказувала, що не вчиняла порушень правил карантину, фото таблицю приміщення магазину та додаткову угоду про співпрацю ТОВ «Стиль.Д» із Міністерством соціальної політики в рамках проекту «Монетизація одноразової натуральної допомоги «пакунок малюка» у 2020-2021р.р.».

Інших документів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП до суду не надано.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 44-3 КУпАП передбачена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто, стаття 44-3 КУпАП не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, проте такі правила встановлюються відповідними актами законодавства. Отже, диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому, формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, його статті, частини, пункти, вимоги яких порушені, є обов`язковою. Зокрема, таким актом є постанова КМУ №641 від 22 липня 2020 року.

У протоколі серія ВАБ №075562 від 22.11.2020 року зазначено про те,що на думку працівника поліції ОСОБА_1 порушила підпункт 4 пункт 3 Постанови КМУ 1100 від 11.11.2020 року.

Подія, яка зазначена в протоколі як порушення правил карантину, встановлена поліцією 22.11.2020 року, тому підлягають застосуванню правила Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. №641 в редакції Постанови № 1100 від 11.11.2020.

На момент складання протоколу серія ВАБ №075562 від 22.11.2020 року п.15 п.п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» було передбачено, що:

«15. Додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється:

4) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім:

торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами».

У своїх запереченнях від 22.11.2020 року ОСОБА_1 відразу при складанні протоколу вказала про наявність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » продуктів харчування, товарів медичного призначення та кормів, через що магазин працював у звичайному режимі із врахування вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2020 р. №1100.

Фактично при складанні протоколу серія ВАБ №075562 від 22.11.2020 року ці пояснення поліцією враховані не були і не було здійснено перевірку того, чи дійсно ці товари становлять не менше 60 відсотків торгівельної площі.

Частина 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладає на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Згідно із п.1 ч.1 ст.255 КУпАП за ст.44-3 КУпАП такими є посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою адміністративної відповідальності є наявність у вчиненому особою діянні всіх ознак складу правопорушення, передбаченого законом. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому вст.62 Конституції України.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували на факт вчинення ОСОБА_1 протиправних діянь, визначених ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Згідно із п.1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.44-3 КУпАП, а саме об`єктивна сторона, органами поліції не було надано належних та допустимих доказів порушення нею вимог карантину, суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, закрити через відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя І.Г. Мельник