Справа № 461/561/20 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/811/463/20 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого судді Михалюка В.О.,

з участю особи, що притягувався до відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Маліцького Д.В.,

представника митниці Дунаса М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Хоми Т.Б. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 05 березня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 05 березня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м.Львів, місце роботи - тимчасово не працює, місце проживання - АДРЕСА_1 . Закордонний паспорт НОМЕР_1 від 10.04.2019 року, виданий НОМЕР_2 ,

звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, на підставі ст.22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про порушення митних правил закрито.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 4758/20900/19 від 15 грудня 2019 року, а саме: 1) куртка чоловіча зимова нова ТМ Nike Dry Academy 18 173 см., розмір S, в кількості 1 штука; 2) куртка чоловіча зимова нова ТМ Nike Dry Academy 18 178 см., розмір M, в кількості 2 штуки; 3) кросівки футбольні ТМ Nike Vapor 13 Elite FG 005 розмір 43 в кількості 1 пара; 4) кросівки футбольні ТМ Nike Vapor 13 Elite FG 005, розмір 42.5, в кількості 1 пара - повернуто ОСОБА_1 .

При цьому, в постанові зазначено, що відповідно до протоколу про порушення митних правил № 4823/20900/19, 15.12.2019 року, близько 21 години 07 хвилин громадянин України ОСОБА_1 , у якості водія та один пасажир, поверталися з приватної поїздки з Республіки Польщі в Україну автомобілем марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_3 через митний кордон України в м/п «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби по смузі руху «червоний коридор». У ході проведення письмового декларування гр. України ОСОБА_1 заявив про наявність у нього шин автомобільних 235//50/R18 в кількості 2 штуки та 215/55/R16 в кількості 2 штуки загальною вартістю 450 EUR (чотириста п`ятдесят євро) та про відсутність інших товарів. Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем №066» Львівської митниці ДФС, у ході проведення митного контролю автомобіля у боксі для поглибленого догляду товарів та транспортних засобів, крім товару задекларованого гр. ОСОБА_1 було виявлено незадекларований товар, а саме: куртка чоловіча зимова нова ТМ Nike Dry Academy 18 173 см., розмір S в кількості 1 штука, куртка чоловіча зимова нова ТМ Nike Dry Academy 18 178 см. розмір M в кількості 2 штуки, кросівки футбольні ТМ Nike Vapor 13 Elite FG 005 розмір 43 в кількості 1 пара, кросівки футбольні ТМ Nike Vapor 13 Elite FG 005 розмір 42.5 в кількості 1 пара. Товар знаходився у салоні автомобіля без ознак приховування. Громадянин України ОСОБА_1 подав документ про оплату Tax free for tourists TF94/12/2019 від 15.12.2019 року, у якому зазначено, що отримувачем цього товару є гр. ОСОБА_2 , а загальна вартість зазначеного вище товару становить 2072,90 польських злотих (дві тисячі сімдесят два польських злотих дев`яносто грошей), що у відповідності до офіційного курсу гривні станом на 15.12.2019 р. складає 12707,00 гривень України (дванадцять тисяч сімсот сім гривень України нуль копійок). У відповідності до ст.257 МКУ, декларування здiйснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дiй) точних відомостей про товари, мету їх перемiщення через митний кордон України, а також вiдомостей, необхiдних для здiйснення їх митного контролю та митного оформлення.

Не погодившись з даною постановою судді, представник Галицької митниці Держмитслужби Хома Т.Б. подав апеляційну скаргу, в якій вважає висновок суду помилковим та необґрунтованим, а саму постанову судді першої інстанції необ`єктивною, невмотивованою та безпідставною.

Зазначає, що гр. ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точні і достовірні відомості про наявні в нього товари, які підлягають обов`язковому декларуванню в разі їх переміщення через митний кордон України. Таким чином гр. ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України вищевказаний товар шляхом недекларування, тобто не заявивши за встановленою формою точні відомості про нього, а саме про його наявність та кількість.

Звертає увагу, що гр. ОСОБА_1 в ході декларування перебуваючи на «червоному коридорі» заявив про перевезення товару, що не перевищує встановлену ст. 374 МК України неоподатковувану норму товарів для ввезення на митну територію України.

Вказує, що на думку митниці, винесена судом першої інстанції постанова не гарантує спричинення юридичних наслідків для правопорушника, тобто усвідомлення ним протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у майбутньому. Тому посилання суду на принцип розумності призначення покарання, а саме: звільнення особи-правопорушника від адміністративної відповідальності за ст. 22 КУпАП за малозначністю є безпідставними та законодавчо не обґрунтованими.

Просить постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 05 березня 2020 року скасувати та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією даної статті в повному обсязі та стягнути витрати за зберігання товару на складі митниці.

Заслухавши в судовому засіданні представника Галицької митниця Держмитслужби Дунаса М.О., який підтримав апеляційну скаргу, виступ особи яка притягалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Маліцького Д.В., які заперечили апеляційну скаргу та просили постанову суду першої інстанції залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника Галицької митниці Держмитслужби Хоми Т.Б. до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 472 МК України, підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про порушення митних правил № 4823/20900/19 від 15.12.2019 року та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Разом з цим суддя першої інстанції, врахувавши обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, його малозначимість та невисоку суспільну небезпеку, особу ОСОБА_1 а саме: те, що останній вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, зважаючи на вид та розмір передбаченого покарання, мету призначення покарання та співмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання, те, що наслідки даного порушення не представляють суспільної небезпеки, не спричинили істотної шкоди державним чи суспільним інтересам та дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення відповідно до ст. 22 КУпАП, провадження у справі закрити.

З таким висновком погоджується й апеляційний суд.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи й обґрунтовано дійшов висновку про необхідність звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, мотивувавши своє рішення.

Доводи апеляційної скарги про помилковість та необґрунтованість висновку суду першої інстанції є безпідставними.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення, а тому з огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Хоми Т.Б. залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 05 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.Михалюк