КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2512/2020
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 та захисника Афендулової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Крім того, з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Як встановив суддя місцевого суду в постанові, 24 лютого 2020 року о 06 год. 30 хв. ОСОБА_1 , рухаючись в м. Києві по вул. Різницькій, 9, всупереч вимогам п. 2.9(а) ПДР України керував автомобілем ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2020 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження, водночас жодним допустимим доказом не доведено факт керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Зокрема, посилається на те, що наркотичні засоби він не вживає, а огляд на стан наркотичного сп`яніння був проведений лікарем Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» (далі - КМНКЛ «Соціотерапія») і зафіксований працівниками патрульної поліції з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), оскільки в закладі охорони здоров`я не проводились лабораторні дослідження на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, які є обов`язковими, тобто результати огляду є недійсними. Разом із цим, будь-які інші докази, які б доводили вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні.

Крім того, ОСОБА_1 порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 26 березня 2020 року, поважність причин пропуску якого обґрунтував тим, що справа була розглянута судом без його участі та про судове засідання він не повідомлявся, а копію постанови отримав 01 червня 2020 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю обґрунтованими доводи ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку оскарження постанови судді місцевого суду з огляду на те, що в справі відсутні докази про належне його повідомлення про час, дату та місце судового розгляду, справу було розглянуто у відсутність ОСОБА_1 , який з 24 лютого 2020 року по 01 квітня 2020 року перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія», копію постанови він отримав в суді 01 червня 2020 року та 10 червня 2020 року звернувся з апеляційною скаргою. А відтак процесуальний строк оскарження судового рішення підлягає поновленню.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Афендулової М.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Цих вимог закону суддя місцевого суду, розглядаючи справу щодо ОСОБА_1 , не дотримав, а за результатами її апеляційного розгляду слід визнати обґрунтованими доводи ОСОБА_1 про те, що в справі відсутні допустимі докази, які б доводили його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові.

Так, ухвалюючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у керуванні транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, що в свою чергу не узгоджується з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП та вимогами п. 2.9(а) ПДР України, суд виходив із того, що відповідно до висновку КМНКЛ «Соціотерапія» від 24 лютого 2020 року, на час огляду ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, каннабіноїди (марихуана).

За позицією ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції наркотичні засобі він не вживає, 24 лютого 2020 року в стані наркотичного сп`яніння не перебував, ознак наркотичного сп`яніння не мав, а перебував у хворобливому стані, оскільки має певні розлади психіки, що не пов`язано із вживанням наркотичних засобів та того ж дня був госпіталізований до КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія», де перебував на лікуванні до 01 квітня 2020 року.

Що стосується огляду на стан сп`яніння, то ОСОБА_1 зазначив про те, що повідомив лікарю наркологу про свою хворобу; сечу для лабораторного дослідження здати не зміг, а інші зразки біологічного середовища у нього не брали та не пропонували їх здати; з діагнозом лікаря не погодився, оскільки в стані наркотичного сп`яніння не перебував, його біологічне середовище не досліджувалося, тому висновки лікаря є припущенням.

З метою перевірки таких доводів судом апеляційної інстанції був витребуваний акт медичного огляду ОСОБА_1 від 24 лютого 2020 року № 001687, за змістом якого заключний діагноз: стан сп`яніння внаслідок вживання каннабіноїдів (марихуана) був встановлений лікарем згідно клінічних ознак МКХ-10, F12.0, біологічне середовище у вигляді сечі не відбиралося, оскільки, як зазначено в акті, протягом години ОСОБА_1 не намагався сходити до туалету та здати аналіз сечі для дослідження.

Таким чином, висновок лікарем зроблений на підставі клінічних ознак, а наркотичний засіб визначений без лабораторного дослідження біологічного середовища ОСОБА_1 .

Разом із тим, ч. 6 ст. 266 КУпАП передбачено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735від 09.11.2015 року була затверджена Інструкція.

За положеннями розділу ІІІ Інструкції, якими регламентовано проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове (п.7); метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (п.8); предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук (п. 12); для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (п.13); за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п.15); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду (п.16); висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п.22).

Беручи до уваги те, що висновок про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння зроблений без проведення лабораторного дослідження його біологічної речовини, тобто при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння лікарем закладу охорони здоров`я не було дотримано передбаченої законом та підзаконними актами процедури, такий висновок з огляду на вищевказані положення Інструкції та ст. 266 КУпАП є недійсним і не може бути допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9(а) ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. Інших доказів, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом 24 лютого 2020 року, матеріали справи не містять.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, які доводять відсутність у справі доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9(а) ПДР України, вважаю, що постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2020 року, як незаконна та не обґрунтована, підлягає скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження в справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Отже, апеляційну скаргу слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік та стягнуто судовий збір - скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко