Справа № 357/4444/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2020 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з ВРОМ ДТП БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, до адміністративної відповідальності не притягувався, за ст.ст.124, 122-4 КУпАП ,

в с т а н о в и в:

07 травня 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Цього ж дня до суду надійшла адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП.

На підставі викладеного та беручи до уваги вимоги ст.36 КУпАП - справи відносно однієї особи повинні бути об`єднані та розглядатись в одному провадженні, суд вважає за необхідне матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП об`єднати в одне провадження з адміністративним матеріалом про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та присвоїти номер № 3/357/1968/2020, 357/4447/2020.

Так, 01 травня 2020 року о 12 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 , в Київській області м. Біла Церква по вул. Леваневського 83, керуючи автомобілем марки «ГАЗ 2752» д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, що призвело до наїзду на автомобіль марки «SKODA OCTAVIA» д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв позаду. При ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень та завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.п.2.3 б, 10.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

01 травня 2020 року о 12 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 , в Київській області м. Біла Церква по вул. Леваневського 83, керуючи автомобілем марки «ГАЗ 2752» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетний до ДТП залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.10 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин, на підставі ст. 268, 277-2 КУпАП, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя розглянувши протоколи та додані до них документи, вважає, що останній своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, порушивши п.п.2.3 б, 10.9 ПДР та ст.122-4 КУпАП, порушивши п.2.10 а ПДР, з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи, суттєвих порушень допущених працівниками поліції при його складанні не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації .

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Стаття 9 КУпАП передбачає винність діяння, як обов`язкову ознаку складу правопорушення.

Суд приходить до висновку, що вина водія ОСОБА_1 підтверджується сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст.53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно ст.33 КпАП України, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини які пом`якшують відповідальність.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані судом за ст.124 КУпАП та за ст.122-4 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху та залишення водієм місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи , яка вчинила адміністративне правопорушення , в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Суд вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даних адміністративного правопорушення, та винуватість в ньому ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у суду немає.

Вивчивши матеріали справи, беручи до уваги обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, а саме: те, що ОСОБА_1 дійсно при керуванні джерелом підвищеної небезпеки скоїв ДТП та покинув місце пригоди, тому суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачені ст.124 КУпАП та ст.122-4 КУпАП, та стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення ст.23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, адміністративне стягнення в межах санкцій за статтями, за якими кваліфіковані правопорушення у вигляді штрафу.

Крім того, на підставі ст.40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись: ст.ст.23, 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 221, 283, 287-294, КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає триста сорок гривень.

Застосувати до ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає двісті п`ятдесят п`ять гривень.

На підставі ст.36 КУпАП остаточно застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає триста сорок гривень

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі чотириста двадцять гривень 40 коп. в дохід держави.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області І. Д. Дубановська