ПОСТАНОВА

Справа № 137/140/20

14 квітня 2020 р. 3/137/93/20

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого водієм автовишки у ФОП « ОСОБА_2 », за ст. 122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Літинського районного суду Вінницької області надійшли адміністративні матеріали про вчинення адміністративних правопорушення, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП (справа № 137/140/20) та ст. 122-2 КУпАП (справа № 137/141/20) відносно ОСОБА_1 .

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 24.02.2020 справи об`єднані в одне провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 203761 від 27.01.2020 згідно якого 26.01.2020 о 22 год 28 хв в с. Малинівка Літинського району Вінницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes-Benz, н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду для встановлення ознак сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 203762 від 27.01.2020, згідно якого 26.01.2020 о 22:28 в с. Малинівка Літинського району Вінницької області ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mersedes-Benz, н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу. Транспортний засіб було зупинено після переслідування шляхом блокування.

У судове засідання 14.04.2020 особа якій інкримінується вчинення адміністративних правопорушень не з`явився. Часом раніше у судових засіданнях 24.02.2020, 11.03.2020, 30.03.2020 вину в інкримінованому не визнавав мотивуючи тим, що 26.01.2020 біля 22:28 він не перебував за кермом автомобіля та не керував ним, тому і відмовився від запропонованого огляду на стан алкогольного сп`яніння. У свою чергу зазначив, що за кермом перебував його знайомий ОСОБА_3 , який залишив автомобіль після зупинки правціниками поліції.

Захисник ОСОБА_1 -адвокат Данилюк П.П. у судовому засіданні 14.04.2020 клопотав суд не брати до уваги відеозапис наданий інспектором поліції, оскільки даний відеозапис не зазначений як додаток до матеріалів про адміністративне правопорушення, а також важко встановити сам зміст відеозапису, номерний знак автомобіля та осіб зображених на відеозаписі. Надав клопотання, відповідно до якого просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та кладу адміністративного правопорушення (а.с. 40-41).

У судовому засіданні начальник СРПП № 2 Літинського ВП ГУНП у Вінницької області старший лейтенант поліції Загоруй О.С. повідомив про події, які відбувались 26.01.2020 близбко 22:30 біля с. Малинівка Літинського району Вінницької області, а також просив долучити до матеріалів справи компакт-диск із фіксацією подій зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні 11.03.2020 свідок ОСОБА_4 запевнив, що 26.01.2020 після 22:00 год за кермом автомобіля Mersedes-Benz червоного кольору перебував ОСОБА_3 , а сам ОСОБА_4 та ОСОБА_1 знаходились на пасажирських місцях вищезазначеного автомобіля. Після зупинки автомобіля ОСОБА_3 залишив їх, а сам пішов у невідомому напрямку.

Допитаний 14.04.2020 у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , будучи попереджений про необхідність дати правдиві пояснення, повідомив, що 26.01.2020 він повертався до дому з роботи. Оскільки його знайомі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у розважальному закладі та вживали алкоголь, свідок ОСОБА_3 погодився сісти за кермо автомобіля Mersedes-Benz та завезти своїх знайомих додому та відповідно доїхати додому самому. Коли вони направлялись в с. Малинівку, то працівниками поліції звуковим та світловим сигналом було надано вимогу про зупинку. Оскільки свідок ОСОБА_3 забув свої водійське посвідчення на роботі він одразу після зупинки покинув автомобіль через пасажирські двері. Категорично ствердив, що 26.01.2020 саме він здійснював керування автомобілем, а не ОСОБА_1 .

Свідки зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до судового засідання вкотре не з`явились, хоча про місце дату та час неодноразово повідомлялись заздалегідь та належним чином (а.с .23-25, 29-30).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, інспектора та свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи та надавши їм оцінку, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Одночасно ст. 122-2 КУпАП, передбачена відповідальність, за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п.15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376,до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч положенням ст.251 КУпАП та п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено будь-яких доказів, щодо підтвердження обставин, зазначених в протоколі, оскільки відомості в матеріалі про адміністративне правопорушення, котрі могли б слугувати підтвердженням керування ОСОБА_1 транспортним засобом суду не надано.

Слід зазначити, що завданням судочинства є не збирання доказів, а оцінка доказів наданих суду на підтвердження інкримінованому ОСОБА_1 правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Не може братись до уваги відеозапис наданий у судовому засіданні (а.с. 21), оскільки він не зафіксований у протоколі про адміністративне правопорушення, а з його змісту неможливо встановити дату, місце та час де він був виконаний, а також осіб котрі зафіксовані на ньому.

Більш того, наданий співробітником поліції відеозапис, не є належним доказом щодо дій ОСОБА_1 також з тих причин, що в протоколах про адміністративні правопорушення від 27.01.2020 року відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис (аналогічна позиція з цього приводу викладена в Постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду (Відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення ПДР, є належним доказом, якщо в протоколі є посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис (ВС/КАС, справа №524/5536/17. 15.11.18).

Враховуючи викладене вище вважаю, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема що саме він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та не виконав вимогу поліцейського про зупинку, будь-які належні та допустимі докази в матеріалах про адміністративне правопорушення відсутні, а відтак справа підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір розмір і порядок якого встановлений законом.

Оскільки відносно ОСОБА_1 не винесено постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, судовий збір не підлягає сплаті.

Керуючись ст.ст. 40-1, 122-2, 130, 247, 251, 256, 268, 283, 284 КУпАП, ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч.3 ст. 62 Конституції України, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-2 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.