ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року м. Чернівці

Суддя Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Харабари А.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Паланійчука В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Паланійчука В.П. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні 3х неповнолітніх дітей 2005, 2008, 2013 року народження, на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 березня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 26 січня 2020 року в с.Коровія Глибоцького району Чернівецької області по вул.Головній керував транспортним засобом «ВАЗ 32109» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

На вказану постанову захисник Паланійчук В.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Свої доводи обґрунтовує тим, що постанова районного суду є незаконною та необґрунтованою, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що після зупинки ОСОБА_1 повідомляв, що дійсно випив пляшку пива об 11 год. того дня, однак поспішав відвезти свою матір до бабусі похилого віку, у якої погіршився стан здоров`я. Також, зазначає, що свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взагалі не було на місці огляду, їхні особи не встановлені жодними документами, а їх письмові пояснення є заздалегідь виготовленими формулярами.

_____________________________________________________________________________

ЄУНСС 715/426/20

Провадження №33/822/140/20 Головуючий у І інстанції Григорчак Ю.П.

Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Марчак В.Я.

Звертає увагу на те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній відеозапис з бодікамер поліцейських, що у свою чергу свідчить про порушення працівниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння та фіксування відмови водія від такого огляду. За таких обставин вважає, що винуватість ОСОБА_1 є недоведеною, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та подану апеляційну скаргу, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Паланійчука В.П., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог та дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серіії ОБ №015171 від 26 січня 2020 року, цього ж дня о 17 год. 40 хв., водій ОСОБА_1 в с.Коровія по вул.Головній керував транспортним засобом ВАЗ 32109 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1). В протоколі ОСОБА_1 власноручно написав, що випив пляшку алкогольного пива та відвозив маму в с.Рукшин.

Разом з тим, апеляційний суд зважає на пояснення сторони захисту стосовно того, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності з огляду на наступне.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 26 січня 2020 року до нього зателефонувала мати та попросила терміново відвезти її до с.Рукшин Хотинського району Чернівецької області, оскільки у її матері (його бабусі) різко погіршився стан здоров`я. Бабуся ОСОБА_1 - ОСОБА_4 є особою похилого віку, 1928 року народження, знаходиться в лежачому стані вдома, а тому їй була необхідна термінова медична допомога та присутність родичів. При цьому, того дня біля неї не було людей, які б її доглядали та надали необхідну допомогу за потреби. В той момент іншої можливості швидко доїхати до місця проживання бабусі не було, він відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки поспішав до бабусі. Крім того, поліцейські не відсторонили його від керування автомобілем, він швидко підписав протокол і поїхав далі.

Вказані обставини він пояснював працівникам поліції під час зупинки транспортного засобу та власноручно написав у протоколі про адміністративне правопорушення, однак поліцейськими та районним судом вони не були взяті до уваги.

Крім того, 06 квітня 2020 року до апеляційного суду надійшло клопотання захисника Паланійчука В.П. в інтересах ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно його підзахисного на підставі п.4 ст.247 КУпАП - у зв`язку із вчиненням дії особою у стані крайньої необхідності.

На підтвердження своїх доводів захисник надав копію виписки з медичної карти стаціонарного хворого №3193/240, копію витягу з історії хворого та відповідного запису за 26.01.2020 року.

Згідно вказаних документів, 26.01.2020 року сімейним лікарем було здійснено виїзд додому до ОСОБА_4 , 1928 року народження, у зв`язку з її самопочуттям - скаргами на головний біль, запаморочення, стиснутими болями в області серця. При цьому, у ОСОБА_4 лікарем було діагностовано дифузний кардіосклероз, миготливу аритмію.

На основі вищевказаних пояснень та письмових доказів, в апеляційного суду є всі підстави вважати, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, оскільки відвозив свою матір в с.Рукшин, де перебувала його бабуся ОСОБА_4 , 92-річного віку, в якої різко погіршився стан здоров`я, та їй необхідна була термінова допомога.

Відповідно до ст.17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена КУпАП або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Згідно ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, а тому постанова районного суду підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку із вчиненням дії особою у стані крайньої необхідності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 17, 18, 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Паланійчука В.П. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького В.Я. Марчак

апеляційного суду