П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року суддя Новотроїцького районного суду Херсонської області Решетов В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Новотроїцького ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця:

АДРЕСА_1 , працює водієм, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 275580 ОСОБА_1 03.09.2020 року о 15 годині 10 хвилин на автодорозі Р.47 Херсон-Н.Каховка-Генічеськ 161 км., являючись водієм, який здійснює рейсові перевезення на автобусі Mercedes-benz НОМЕР_1 , не користувався засобами індивідуального захисту під час перевезення пасажирів, своїми діями порушив п.11 пп.2 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року.

ОСОБА_1 та його адвокат Волвенко О.І. до судового засідання з"явились, із зазначеним в протоколі не згодні, ОСОБА_1 пояснив, що працює водієм, так 03.09.2020 року в якості водія здійснював рейсове перевезення пасажирів, та був зупинений працівниками поліції, яким повідомив, що на маршруті постійно перебуває у медичній масці та даний момент зняв використану маску аби здійснити її заміну на нову маску, що можуть підтвердити пасажири автобуса, яких в автобусі перебувало лише троє людей, тобто не було скупчення людей. Під дію норм п. 11 пп.2 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року дії ОСОБА_1 не підпадають та ОСОБА_1 будучи водіє не являється перевізником. Просять справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст. 252 КУпАП.

Разом з тим, за змістом ст.ст.279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст.213, 221 КУпАП є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма закону є бланкетною (вид норми права яка не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки), тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до пп.2 п.11 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

Таким чином, наведеною нормою передбачено три окремі види складу правопорушення: перевезення пасажирів автомобільним транспортом в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначеною в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, незабезпечення перевізниками водіїв засобами індивідуального захисту, а також нездійснення перевізниками контролю за використанням засобів індивідуального захисту пасажирами під час перевезення.

При цьому, суб`єктом двох останніх складів правопорушення є саме перевізник.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

На національному рівні Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

За визначенням ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Таким чином, поняття «водій» та «перевізник» в силу закону не є тотожними.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 275580 від 03.09.2020, останній складено саме щодо водія ОСОБА_1 , документів, які б свідчили про те, що вказана особа одночасно є і перевізником, і водієм, до матеріалів справи не надано.

У свою чергу, суд, зважаючи на вищенаведені положення КУпАП та позицію ЄСПЛ, позбавлений можливості встановлювати ці обставини самостійно.

Враховуючи викладене, згідно з наявними матеріалами справи, ОСОБА_1 не є перевізником, тому не є суб`єктом правопорушення у виді незабезпечення водія засобами індивідуального захисту.

Крім того, слід зауважити, що в силу приписів пп. «б» п. 2.3. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП,особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП єдиним документом, в якому може бути зафіксований зміст адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення. Дана норма Закону є імперативною і розширеному тлумаченню не підлягає.

Враховуючи положення, викладені у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) де Суд, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом), суд приходить до висновку про закриття провадження у справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення

Враховуючи викладене, суд вважає, що порушення ОСОБА_1 вимог пп.2 п.11 постанови КМУ від 22.07.2020 № 641 не доведено належними і допустимими доказами.

Пунктом 1ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст.7, п. 1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченогост. 44-3 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 44-3, 247, 276-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Новотроїцький районний суд Херсонської області в десятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя В.В. Решетов