Провадження № 3/554/2419/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Січиокно Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління у м.Полтаві ГУ ДПС у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , голову ліквідаційної комісії ТОВ «Неотур», місце знаходження м.Полтава, вул. Рози Люксембург, буд. 7, (п.н. 37901823)

за ч.1 ст.163-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення № 1681 від 27.10.2020 року, ОСОБА_1 , будучи головою комісії з ліквідації ТОВ «Неотур», допустила порушення пп.20.1.3, 20.1.6 п.20.1 ст.20, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, а саме не надала документи для перевірки в повному обсязі, що зафіксовано в акті № 894/16-31-07-04-10/37901823 від 27.10.2020 р., який є додатком до протоколу.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Її неявка не є перешкодою для розгляду справи без її участі.

Статтею 163-3 КУпАП визначено відповідальність за невиконання керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій, включаючи установи Національного банку України, комерційні банки та інші фінансово-кредитні установи, законних вимог посадових осіб податкових органів, перелічених у підпунктах 20.1.3, 20.1.24, 20.1.30, 20.1.31 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

Ст.163-3 КУпАП є бланкетною правовою нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Зазначаючи в протоколі фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-3 КУпАП, ініціатор його складення послався лише на ненадання ОСОБА_1 документів для перевірки в повному обсязі,

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Однак у протоколі відсутні відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, не зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, зокрема дані про перевірки, час її проведення, які саме документи та для якої мети не надала ОСОБА_1 на вимогу податкового інспектора.

Неконкретизований виклад обвинувачення особі є порушенням її права на захист.

За змістом вимог ст. 256, ч.1 ст. 257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тобто всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv.Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в справі відсутні достатні, допустимі та переконливі докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-3 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі, а отже склад вказаного правопорушення в її діях відсутній, а тому провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.О. Січиокно