Провадження № 3/522/7674/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 жовтня 2020 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду 11 серпня 2020 року, ОСОБА_1 , 01 серпня 2020 року о 01 годині 50 хвилин у м. Одеса по вул. Балківська, біля буд 54/1 керувала т/з «Audi A7» д.н.з. НОМЕР_1 (BG), з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовилась проходити в присутності двох свідків, чим порушено вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 102169 від 01 серпня 2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

У судове засідання, зазначене у протоколі, про дату та час якого ОСОБА_1 повідомлено під час складання протоколу не з`явилась.

У судове засідання, призначене судом на 21 вересня 2020 року о 10 годині 15 хвилин ОСОБА_1 не з`явилась. Судова повістка направлена за адресою, вказаною у протоколі, та підтвердженою у клопотанні про передачу справи до іншого суду. На адресу суду повернуто рекомендоване поштове повідомлення із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У судове засідання 15 жовтня 2020 року з`явився представник ОСОБА_1 за довіреністю Ваулін С.В. Пояснив, заперечував, щодо складеного протоколу, вказав, що матеріалами не підтверджено факт керування ОСОБА_1 автомобілем. 13 жовтня 2020 року подав клопотання про передачу адміністративного матеріалу до Малиновського районного суду м. Одеси, посилаючись на місце проживання та реєстрацію ОСОБА_1 , яка територіально відноситься до Малиновського району м. Одеси.

Будь-яких доказів на спростування фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього суду не надав.

У зв`язку з чим, згідно з ст. 268 КУпАП, справа розглянута на підставі матеріалів, які містяться у ній.

Суд роз`яснює, що згідно положень ст. 276 КУпАП, наявний вичерпний перелік справ, які можуть бути розглянуті за місцем проживання правопорушника. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП не входять до таких випадків.

Згідно ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про передачу справи до іншого суду, оскільки воно не обґрунтоване та безпідставне.

Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складено 01 серпня 2020 року, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності повідомлено про час та місце розгляду справи. Однак, тільки 13 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась із необгрунтованим клопотанням про передачу матеріалів справи до іншого суду.

Таким чином, враховуючи стислі строки розгляду справи, суд приходить до висновку, про те, що ОСОБА_1 мала достатньо часу для ознайомлення із матеріалами справи за адміністративним протоколом, складеним відносно нього, та реалізацією права надати докази. А з дій ОСОБА_1 та її представника, вбачається затягування процесу та зловживання процесуальними правами.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за якою це правопорушення кваліфікується як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КпАП України (в редакції чинній на дату скоєння правопорушення), за зазначене правопорушення на водіїв накладається стягнення формі штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що 01.08.2020 року о 02 годині 15 хвилини інспектором 2-го взводу 8-ї роти 2 батальйону УПП в Одеській області ДПП було складено протокол серії ДПР18 №102169 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України.

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 102169 від 01 серпня 2020 року, який підписаний свідками.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 01.08.2020 року, та пояснення свідка ОСОБА_3 від 01.08.2020 року, які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Крім того, з відеозапису події, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 , зазначає про те, що сіла за кермо автомобіля, тільки для того, щоб переставити його з одного місця на інше на автозаправній станції. Також, про це заявляє і невстановлена особа (пасажир), на відео, який сперечався з поліцейськими. З відеозапису вбачається поведінка ОСОБА_1 із явними ознаками перебування у стані алкогольного сп`яніння, та факт її відмови від проходження огляду. Вказане, на думку суду, є без заперечливим підтвердженням, на ряду з іншими доказами, скоєння ОСОБА_1 правопорушення.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Частиною 2 зазначеної Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, а саме відповідно до ч.2 п. 6, 7 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Суд враховує, що самостійно огляд на стан сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 не пройшла, та не надала до суду доказів про підтвердження цього.

Суд вважає, що ОСОБА_1 порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визначення «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що керування транспортним засобом визнається, незалежно від відстані (дистанції) яку проїхав транспортний засіб, місця та мети руху.

Суд звертає увагу, що доказами по справі та самою ОСОБА_1 разом із пасажиром, підтверджено, що перебувала за кермом та керувала транспортним засобом.

Також суд враховує небезпечність діяння, оскільки вказана подія відбувалась на автозаправній станції, як об`єкту підвищеної небезпеки.

Дії ОСОБА_1 в частині порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, є винними та свідчать про скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції, чинній на момент скоєння правопорушення, за ознакою: керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КпАП України в редакції, чинній на момент скоєння правопорушення, за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у формі штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення в межах санкції статті у вигляді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом.

А тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі, встановленому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 130, ст. ст. 7, 9, 24, 33, 34, 35, 38, 221, 268, 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати на користь держави в сумі 420 гривень 40 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст.308КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя: А.В. Науменко

15.10.2020