ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2100/20

20 листопада 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л. А. розглянувши матеріали, що надійшли від Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2020 року поліцейським СРПП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області Юсенко О.В. відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії ДПР18 №091652 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з якого вбачається, що 23.08.2020 року о 14 год. 35 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 у с.Базальтове, Костопільського району з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Також, зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху. Попередньо дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся. Захисник ОСОБА_1 адвокат Красовський А.С. в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_1 на даний час не може з`явитися в судове засідання, проте вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не визнає з підстав, які викладені у письмовому запереченні захисника, що міститься у матеріалах справи.

Суд, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Красовського А.С., дослідивши матеріали та письмові докази, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, дійшов наступних висновків.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.9(а) ПДР України водієві, зокрема, забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення передбачений Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року та наказу МВС України №1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відповідно до п.4 розділу IX наказу МВС України №1395 від 07.11.2015 року огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

В письмових запереченнях захисник ОСОБА_1 - адвокат Красовський А.С. стверджує, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а також поліцейськими не було зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , який під час процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення заперечував факт керування транспортним засобом.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на місці зупинки ТЗ та в медичному закладі з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як обов`язок пройти огляд так і відповідальність за відмову в проходженні останнього настають виключно в разі дотримання порядку такого огляду.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, тобто законодавець чітко встановив вимоги до порядку проведення огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в закладах охорони здоров`я, що зобов`язує співробітників поліції дотримуватись вказаного порядку, адже за ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, за ч. 5 ст. 266 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі за текстом Порядок направлення та огляду).

Суд зауважує, що за вимогами ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі за текстом стан сп`яніння), підлягають: відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Тобто в разі встановлення поліцейським підозри, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у поліцейського виникає імперативний обов`язок відсторонити вказаного водія від керування, чого, як свідчить подія, не відбулося, у зв`язку із чим можливо ставити під сумнів саму «підозру у сп`янінні» і підтвердження факту відсутності керування правопорушником транспортного засобу.

Нормативно-правове підґрунтя діяльності патрульної поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння становить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за текстом Інструкція про порядок №1452/735МВС), затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735МВС.

Огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки починається з моменту залучення двох свідків, оскільки всі дії, визначені законодавством та направлені на встановлення чи спростування стану сп`яніння поліцейським за вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП мають відбуватися виключно в присутності свідків, недотримання чого в силу ч.5 ст. 266 КУпАП призводить до недійсності такого огляду.

Таким чином, вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ є законною лише за наявності двох свідків, у присутності яких така вимога пред`являється.

За п.1 розділу І Інструкції про порядок № 1452/735МВС процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння закінчується оформленням результатів такого огляду.

Тобто при залученні свідків, що є обов`язковим, останні повинні брати участь у всій процедурі огляду на стан сп`яніння з моменту її початку до завершення, про що може свідчити лише оформлення результатів такого огляду.

Судом встановлено, що поліцейські взагалі не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі та не вказували, що оформляють матеріали за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відтак, згідно ч.6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім цього, протокол, у разі його оформлення, складається, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (абз.2 ст. 254 КУпАП). При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Такі дії працівниками поліції не були здійснені. В матеріалах справи також відсутній інший примірник протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки такий не вручався ОСОБА_2 .

Відповідно до п.4 розділу IX наказу МВС України №1395 від 07.11.2015 року огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Другий примірник акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів також не вручався

Судом встановлено, що поліцейським не було дотримано даної норми законодавства, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази про інформування ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу та підтвердження наявності сертифікату відповідності.

Акт огляду від 23.08.2020р., який долучено до матеріалів справи, не містить жодної з вищевказаних необхідних відомостей (ні підпису, ні запису про відмову від нього) , що свідчить про те, що даний документ складено в односторонньому порядку та не може бути доказом того, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Крім того, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до Костопільської ЦРЛ складено 23.08.2020 року о 14.30 годині, одночасно містить при цьому посилання на протокол ДПР18 №091652, та на свідків, чого фізично не могло бути , оскільки даний протокол було складено лише 23.08.2020 року о 14.35 годині тобто пізніше складання направлення.

Поряд з цим, необхідно також зауважити, що у відповідності до пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вони засвідчують відмову від проходження огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі 23.08.2020 року о 14.30 годині, зазначаючи при цьому що вони поставили підписи в протоколі ДПР18 №091652, якого на той час знову ж таки фізично не могло бути, оскільки складено його було о 14.35 год.

Інших доказів, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП поліцейськими не надано, у тому числі й відео з нагрудних боді-камер, а також не надано рапорт, який зазначено у протоколі.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

В даному випадку всі сумніви та протиріччя повинні трактуватися на користь ОСОБА_1 , який до того ж не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини, тлумачаться на користь особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена і провадження по справі необхідно закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ч.1ст.247КУпАП,ч.1ст.130 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушень .

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяЛ. А. Грипіч