Справа № 567/1322/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління держпраці у Рівненській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , фізична особа - підприємець, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.3 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені), -

встановив :

10.11.2020 року о 12:50 год. за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , будучи фізичною особою- підприємцем, допустив порушення законодавства про працю, а саме в порушення вимог ч.3 ст.24 КЗпП допустив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до роботи без укладення трудових договорів, оформлених наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийнятття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП визнав та підтвердив обставини, викладені у складеному відносно нього протоколі. Пояснив, що в листопаді 2020 р. за місцем здійснення ним господарської діяльності інспектором праці було здійснено перевірку дотримання ним законодавства про працю, та в ході перевірки було встановлено, що двоє працівників - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працюють у нього без укладених з ними трудових договорів. Пояснив, що вказані працівники виконували тимчасові роботи з шліфування дерев`яних виробів на підставі цивільно-правових договорів та він найближчим часом мав намір перевести їх постійну роботу. Водночас, на пропозицію суду не зміг надати примірники таких цивільно-правових договорів. Вказав, що на даний час виявлені порушення ним усунуто, він уклав трудові договіри з найманими працівниками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в підтвердження чого надав суду відповідні трудові договори від 24.11.2020р. та повідомлення про прийняття працівників на роботу, які були подані ним до відповідного територіального органу Державної податкової служби за місцем його обліку як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. У вчиненому розкаюється, запевнив суд, що в майбутньому подібного вчиняти не буде.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.280 КУпАП зобов`язують суддю при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 3 статті 41 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № РВ 8422/1575/АВ/П/ПТ від 10.11.2020р. та акту інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № РВ 8422/1575/АВ від 10.11.2020р. - в ході інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 проведеного з 03.11.2020р. по 10.11.2020р. за адресою АДРЕСА_2 (місцезнаходження столярного цеху) було встановлено, що ОСОБА_1 25.10.2002р. зареєстрований фізичною особою підприємцем та основний вид його діяльності згідно КВЕД 16.23 - виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів. ФОП ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування та належить до 2 групи платників єдиного податку. На момент проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 03.11.2020р. у столярному цеху столярні роботи виконували ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно трудових договорів, наданих для проведення інспекційного відвідування встановлено, що у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 станом на 03.11.2020р. перебуває ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Повідомлення про прийняття їх на роботу подано до територіальних органів Державної фіскальної служби з дотриманням вимог постанови КМУ № 413 від 17.06.2015р.

Документів, які б підтверджували перебування у трудових відносинах ФОП ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час проведення інспекційного відвідування не надано.

Відповідно до вимог ч.3 ст.24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі, додержання якої є обов`язковою при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Таким чином, під час перевірки законодавства про працю встановлено, що ФОП ОСОБА_1 допустив до виконання роботи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без укладання з ними трудових договорів, оформлених наказом чи розпорядженням власника, або уповноваженого ним органу, та не повідомив центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування про прийняття працівників на роботу в порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України, чим порушено вимоги ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, окрім його зізнавальних пояснень, доведена та підтверджується відомостями, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення №РВ8422/1575/АВ/П/ПТ від 10.11.2020р., актом інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № РВ/ 8422/1575/АВ від 10.11.2020, доданими письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.11.2020, іншими матеріалами справи.

Поряд з цим, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 на момент розгляду справи у суді усунув виявленні порушення законодавства про працю та уклав трудові договори з найманими працівниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується відповідними трудовими договорами між працівником і фізичною особою від 24.11.2020р. та повідомленнями про прийняття працівника на роботу.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності обмежитись усним зауваженням.

Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, що це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкоди та не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам. Встановлення в законі такого заходу впливу, як усне зауваження, дає змогу говорити про невідворотність реагування на кожне правопорушення, зокрема й малозначне.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність є визнання вини, щире каяття у вчиненому. Обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено.

Враховуючи характер правопорушення, особу ОСОБА_1 , який вину у вчиненні правопорушення визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, до адміністративної відповідальності притягується вперше та враховуючи відсутність будь-якої шкоди внаслідок вчиненного правопорушення та усунуті порушення законодавства про працю на час розгляду справи в суді, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.41 КУпАП, обмежитись усним зауваженням, роз`яснивши протиправний характер його поведінки й неприпустимість у майбутньому допускати вчинення подібних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

В свою чергу, суд враховує, що відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому враховуючи той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.ст. 24, ч. 2 ст. 284 КУпАП не відноситься до видів адміністративних стягнень, а відтак суд не вбачає підстав для стягнення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.22, ч.1 ст.173-2, ст.ст.283, 284 КУпАП, -

постановив :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, та на підставі ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.