Справа № 129/779/20
Провадження по справі № 3/129/487/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2020 року м. Гайсин

Суддя Гайсинського районного суду Вінницької області Дєдов С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, водія ТОВ «Механічний завод», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

Установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 001420 від 04.03.2020 р., ОСОБА_1 притягується до відповідальності за ст. 124 КУпАП за те, що 04.03.2020 р. о 09 год. 40 хв. на 8 км+290м автодороги сполученням Куна-Кунка ТО0205 Гайсинського райну Вінницької області, в населеному пункті с. Куна Гайсинського району Вінницької області водій ОСОБА_1 , керуючи належним ТОВ «Механічний завод» автопоїздом, який складався із тягача марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та напівпричепа марки «Schwarzmuller», реєстраційний номер НОМЕР_3 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. Правил дорожнього руху, під час виконання маневру обгону на перехресті, не переконався, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подасть сигналу про намір повороту ліворуч, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду в по тій самій смузі руху в попутному напрямку, та виконував на перехресті маневр повороту ліворуч, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби було механічно пошкоджено, чим порушив вимоги пунктів 14.6.А, 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху, скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи ОСОБА_1 до суду не з`явився, 09.04.2020 р. та 28.04.2020 р. надіслав на електронну пошту Гайсинського районного суду Вінницької області клопотання про направлення справи для судового розгляду до Херсонського міського суду Херсонської області.

14.05.2020 р. постановою Гайсинського районного суду Вінницької області відмовлено у задоволені клопотання особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про передачу матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП для судового розгляду до Херсонського міського суду Херсонської області.

08.05.2020 р. ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття адміністративного провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, в якому просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП; вини не визнав та її заперечив, справу просив розглядати у його відсутність з урахуванням наданих ним заперечень та доказів його невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а по суті поставленого йому за протоколом правопорушення надав такі письмові пояснення. Так, 04.03.2020 р. під час виконання ним своїх трудових обов`язків, приблизно за 3-5 км до місця де сталось ДТП, він наздогнав автомобіль «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який їхав зі швидкістю меншою 30 км/год., у зв`язку з тим, що на даній ділянці був щільний потік зустрічного транспорту, він не міг виконати обгін зазначеного автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_4 , та був змушений їхати за ним деякий час, коли вони виїхали на пряму ділянку автодороги Куна-Кунка ОСОБА_3 0205, він, ОСОБА_1 , переконався, що позаду жоден транспортний засіб не почав виконувати обгін та водій автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_4 , не подав сигналу про намір повороту ліворуч, зустрічна смуга була вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, а також він, ОСОБА_1 , не створюючи перешкоду водію автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_4 , зможе після закінчення обгону повернутися на свою смугу руху, почав виконувати обгін автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_4 , в той момент коли його, ОСОБА_1 автопоїзд, який складається із тягача марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та напівпричепа марки «Schwarzmuller», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_4 , порівнялись він, ОСОБА_1 відчув удар в праву передню частину кабіни від зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_4 . Удар стався метрів за 50-70 метрів до перехрестя зазначеного на схемі ДТП, яка додавалась до Протоколу. Працівники поліції надані ним, ОСОБА_1 пояснення до уваги не взяли та склали щодо нього ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП про те, що він, ОСОБА_1 перетнувши вузьку суцільну лінію під час виконання маневру, обгін на перехресті, допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , який виконував маневр ліворуч, чим порушив вимоги пункту 14.6.а (обгін заборонено на перехресті) та пункту 1.1 розділу 34, відповідальність передбаченого ст.124 КУпАП.

На думку ОСОБА_1 обставини викладені у протоколі складеного відносно нього не відповідають фактичним обставинам ДТП, оскільки наслідки зазначеної дорожньо-транспортної пригоди знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з грубим порушенням водієм автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_4 , вимог Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), а саме: пункту 10.1. згідно якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; пунктів 9.2. б) та 9.4 згідно якого, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру).

Відповідно до змісту письмових пояснень ОСОБА_1 , він, керуючи автопоїздом, який складається із тягача марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та напівпричепа марки «Schwarzmuller», реєстраційний номер НОМЕР_3 , відповідно до вимог розділу 14 Правил дорожнього руху, на ділянці дороги до перехрестя (дороги Куна-Кунка ТО0205 8км+290 м та прилягаючої до неї дороги в напрямку с. Степашки) виконував дозволений цими правилами маневр обгону автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався із швидкістю меншою 30 км/год., при цьому у той час коли керований ним тягач марки «DAF» під час обгону порівнявся із автомобілем «ВАЗ 21043», водій автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_4 на відстані приблизно за 50-70 метрів до перехрестя, не включивши показник повороту, почав виконувати незрозумілий для нього, ОСОБА_4 , маневр повороту ліворуч та допустив зіткнення лівою частиною автомобіля «ВАЗ 21043» із правою передньою частиною тягач марки «DAF». При цьому, ОСОБА_1 вказав, що у випадку якщо б зіткнення сталося із вини водія тягач марки «DAF» вагою 30 тон, то наслідки від удару (зіткнення) із значно легшим за вагою автомобілем «ВАЗ 21043», який має масу близько 1,1 т були б більш значнішими, автомобіль ВАЗ мав більш значні пошкодження, та від удару його б викинуло далеко за межі проїжджої частини.

Згідно з основними положеннями Правил дорожнього руху, зокрема, розділу 16, для того, щоб виконати поворот ліворуч на перехресті, потрібно спочатку на це перехрестя виїхати.

Згідно пункту 1.4. Правил дорожнього руху, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно із п.14.3 Правил дорожнього руху водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями.

Щодо порушення ним, ОСОБА_1 вимог пункту 14.6.а та пункту 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху: порушення ним, ОСОБА_1 вимог пункту 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху. Відповідно до пункту 1.1 розділу 34 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей; Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год., саме той факт, що автомобіль «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_4 , рухався зі швидкістю меншою 30 км/год, а тому в нього, ОСОБА_1 усі законні підстави для виконання обгону перетнувши вузьку суцільну лінію.

Про що надав докази про те, що «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_4 , рухався зі швидкістю меншою за 30 км/год, надає роздруківку з цифрового тахографа марки Continental Automotive GmbH, модель 1381., ідентифікаційний номер НОМЕР_5 далі- тахограф), в якій вказано, що під час обгону швидкість його, ОСОБА_1 автопоїзду, який складається із тягача марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та напівпричепа марки «Schwarzmuller», реєстраційний номер НОМЕР_3 , складала приблизно 58 км/год, що вказує на те, що швидкість «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_4 , була значно нижчою, а саме меншою 30 км/год, оскільки зі швидкістю 58 км/год він, ОСОБА_1 стрімко виконував обгін до моменту, коли сталось ДТП.

Відповідно до пункту 14.6.а ПДР, обгін заборонено на перехресті, однак згідно із положеннями пункту 1.10 Правил дорожнього руху перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території. Від місця зіткнення до місця кінцевого положення, автомобілі за інерцією проїхали ще приблизно 50-70 метрів та все одно, згідно складеної схеми ДТП, зупинились перед перехрестям, що спростовує обставини викладені у протоколі про адміністративне правопрушення та їх правове обґрунтування, щодо порушення ним, ОСОБА_1 вимог пункту 14.6.а. Правил дорожнього руху, про що надав докази а саме: фотографії зроблені з місця ДТП, а також роздруківку з цифрового тахографа від 04.03.2020 року та копія доказів його повірки.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 p., заява № 16347/02), крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 p., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, а згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

Щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №001420 від 04.03.2020 р., відповідно до ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі-Інструкція 1395) протокол про адміністративне правопорушення складається з додержанням наступних вимог: (пункт 1 розділу IX Інструкції 1395) У разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); показання технічних приладів (у разі їх наявності); показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності);інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Згідно пункту 4 розділу IX Інструкції 1395, на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху, які відсутні.

В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі, однак таблиця у схемі місяця ДТП від 04.03.2020 р. не заповнена.

На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: вид пригоди, кількість учасників ДТП, порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та результати огляду на стан сп`яніння (у випадку його проведення), однак у схемі місяця ДТП від 04.03.2020 р., вони не зазначені, а тому схема місця ДТП від 04.03.2020 р. невідповідає положенням Інструкції 1395, а відтак її незаконність, не дає підстав її вважати належним доказом дійсних обставин дорожньо-траноспротної пригоди.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України, ст. 251 КУпАП, вважаються такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкція 1395, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom, n. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 124 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, крім іншого, має право заявляти клопотання.

Приймаючи до уваги вищевикладене, керуючись ст.ст. 9, 245, 247, 266, 268 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що відносно нього складено протокол, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП, що не відповідає дійсним обставинам справи та ґрунтується на фактах, що не відповідають фактичним обставинам пригоди, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а тому у його, ОСОБА_1 діях відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП, у зв`язку із чим просив провадження в даній справі закрити.

26.05.2020 р. ОСОБА_2 подав до суду заперечення проти клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, в якому пояснив, що 04.03.2020 р. він, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_4 , на автодорозі сполученням Куна-Кунка ТО0205 Гайсинського райну Вінницької області в сторону м. Вінниця, проїхавши населенний пункт с. Куна Гайсинського району Вінницької області, увімкнув покажчик лівого повороту та мав намір повернути на автодорогу, яка прямує в с. Степашки Гайсинського району Вінницької області, під час маневру повороту ліворуч, він, ОСОБА_2 відчув удар в лівий бік кузова свого автомобіля, після чого зупинився та побачив, що пошкоджений кузов автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_4 , а саме передня ліва дверка, задня ліва дверка, заднє ліве крило та розбите ліве дзеркало заднього виду, та зрозумів, що під час виконання ним, ОСОБА_2 маневру повороту ліворуч автомобілем «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_4 , інший водій, здійснював обгін автопоїздом, який складається із тягача марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та напівпричепа марки «Schwarzmuller», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_2 заперечував проти закриття справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП через відсутність в його діях складу правопорушення, оскільки ОСОБА_1 в своєму клопотанні підтверджує події адміністративного правопорушення, вчинення ДТП внаслідок якого було допущено зіткнення з належним йому, ОСОБА_2 автомобілем «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_4 , також він фактично підтверджує, що ним було порушено Правила дорожнього руху, але при цьому він зазначає, що порушення відбулось не з його, ОСОБА_1 вини, а внаслідок його, ОСОБА_2 дій.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується виною у формі умислу або необережності. З клопотання випливає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення у формі умислу.

В клопотанні ОСОБА_1 зазначає, що він наздогнав належний йому, ОСОБА_2 автомобіль, але не міг виконати обгін, оскільки на ділянці дороги був щільний рух автотранспорту, оскільки він, ОСОБА_2 , рухався зі швидкістю меншою за 30 км./год., ОСОБА_1 був змушений здійснити обгін належного йому, ОСОБА_2 транспортного засобу. За таких умов ОСОБА_1 вважає, що відсутня його вина у вчиненні правопорушення, але з також позицією ОСОБА_2 не погоджується. ДТП було скоєно на території населеного пункту в с. Куна Гайсинського район Вінницької області, а тому він, ОСОБА_2 та інші водії були зобов`язані дотримуватись обмежень в швидкості. Відповідно до п. 12.1. Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засібу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Відповідно до п. 12.4. ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Згідно із п. в п. 12.9 Правил водієві забороняється перешкоджати іншим транспортним засобам, рухаючись без потреби з дуже малою швидкістю. Як зазначає ОСОБА_1 на дорозі був щільний рух автотранспорту, що вказує на те, що всі автомобілі рухались з однаковою швидкістю, адже не міг він, ОСОБА_5 рухатися свідомо з іншою більш малою швидкістю створюючи перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Крім того, вказані у протоколом автомобілі рухались в населеному пункті, тому швидкість руху мала складати не більше 50 км/год., але сам ОСОБА_1 зазначає, що фактично ним було перевищено мінімальну встановлену швидкість руху до 58 км/год., хоча згідно наданого ним письмового доказу випливає, що ОСОБА_1 було перевищено мінімальний ліфт перевищення швидкості 10 км/год. В цій ситуації автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався разом з іншими з однаковою швидкістю руху на території населеного пункту, він, ОСОБА_2 та інші водії автомобілів фактично не порушили жодного пункту Правил дорожнього руху, оскільки мінімальної швидкості руху в населених пунктах нижче за 30 км/год. Правила дорожнього руху не передбачають, крім того, не існує жодних підстав вважати, що з його, ОСОБА_2 сторони відбулося перешкоджання в русі автомобілю ОСОБА_1 , тобто ним, ОСОБА_2 не було порушено пунк 12.9 Правил дорожнього руху, натомість існує достатньо доказів, які свідчать про те, що саме ОСОБА_1 умисно вчинив обгін та допустив порушення Правил дорожнього руху внаслідок чого було вчинено ДТП.

Також ОСОБА_2 вважав, що суд має критично оцінювати надані письмові докази ОСОБА_1 , в якості письмового доказу ОСОБА_1 було надано роздруківку з цифрового тахографа від 04.03.2020 р., оскільки ОСОБА_1 надав по суті електронний доказ, а тому відповідно до ст.99 КАС України він мав надати оригінал електронного доказу в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", який подано не було, а подано паперову роздруківку, а тому учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

ОСОБА_1 надав копію начеб-то електронного доказу, посвідченого ним за правилами посвідчення письмових доказів. Копії електронного доказу, посвідченого електронним цифровим підписом ним подано не було. Також ним не було зазначено про наявність оригіналу в нього письмового доказу, а тому враховуючи скорочені терміни розгляду справ про адміністративні правопорушення, вважаю, поданий доказ таким, що не відповідає принципам належності та допустимості. Відповідно вважаю, що суд не має брати до уваги цей письмовий доказ.

ОСОБА_1 зазначає, що виписка з тахографу підтверджує той факт, що він, ОСОБА_2 рухався в момент ДТП зі швидкістю меншою за 30км/год, що не відповідає дійсності, оскільки дані тахографа не можуть підтверджувати швидкість рух інших автомобілів в т.ч. його, ОСОБА_2 , а висновки ОСОБА_1 є лише припущеннями; дані тахографа вказують на те, що ОСОБА_1 автомобіль близько 08:00 год. 04.03.2020 р. рухався зі швидкістю більшою за 60 км/год., враховуючи, що він сам визнає, що така швидкість ОСОБА_1 автомобіля була в момент скоєння ДТП, дані тахографа підтверджують фактичне порушення Правил дорожнього руху України із сторони ОСОБА_1 , однак дані тахографа абсолютно неможливо прив`язати до точного часу та секунди вчинення ДТП, для цього потрібні висновки експерта або судової експертизи.

Тахограф - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв. Тобто дані тахографа лише засвідчують той факт, з якою швидкістю рухався автомобіль ОСОБА_1 в період часу з 7:00 год. до 08:00 год. 04.03.2020 р., що стосується всіх інших доводів ОСОБА_1 в частині невідповідності схеми ДТП вимогам законодавства, то ним не було з цього приводу належним чином обгрунтовано ці обставини.

З урахуванням письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , досліджених доказів та вимог закону визнаю за необхідне справу закрити з таких міркувань.

Відповідальність водія транспортного засобу за ст. 124 КУпАП настає, зокрема, лише за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КпАП.

Згідно із ст. 280 КУпАП суди при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до положень ст. 9 КупАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно із ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно із пунктом 1 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395, зазначено, що У разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський, пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності) , показання технічних приладів (у разі їх наявності); показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Згідно із пунктом 4 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395, зазначено, що на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: ділянка дороги, на якій сталась ДТП; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; ширина тротуарів, узбіччя; розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; розташування дорожньої розмітки; розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.

На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; номерний знак транспортного засобу; власник (співвласник) транспортного засобу; серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою; перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; вид пригоди; кількість учасників ДТП; порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306; результати огляду на стан сп`яніння (у випадку його проведення); тип транспортного засобу. Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

Розглядаючи дану конкретну ситуацію і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, Суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, йому пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку Судом враховується, що адміністративне стягнення у виді штрафу або позбавлення права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 , будучи учасником дорожнього руху, порушив вимоги правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на підтвердження чого Суду було надано протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 001420 від 04.03.2020 р., схема місця ДТП від 04.03.2020 р. та письмові заперчення потерпілого ОСОБА_2 .

В цій ситуації на думку Суду в матеріалах справи не знайшло підтвердження обставин того, що ОСОБА_1 , будучи учасником дорожнього руху, порушив вимоги правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу під керування ОСОБА_2 , та між порушенням ОСОБА_1 вимоги правил дорожнього руху та пошкодженням транспортних засобів існує причинно-наслідковий зв`язок, а також не спростовано твердження ОСОБА_1 про його невинуватість.

Зокрема, як було зазначено вище ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме вказав, що він не порушував Правил дорожнього руху внаслідок яких відбулось ДТП, а вказував, що у ДТП винен ОСОБА_2 .

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 001420 від 04.03.2020 р., часом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, скоєння ДТП зазначено 09 год. 40 хв. 04.03.2020 року, а натомість згідно із наданою ОСОБА_1 роздруківкою з цифрового тахографа марки Continental Automotive GmbH, модель 1381., ідентифікаційний номер НОМЕР_5 далі- тахограф), керований ОСОБА_1 тягач марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_2 із 09:00 год. по 10:00 год. 04.03.2020 року взагалі не рухався з жодною швидкістю, а рух автомобіля та вказане зіткнення відбувалось близько 08:00 год. 04.03.2020 року.

Схема місця ДТП від 04.03.2020 р. не містить в порушення пункту 4 розділу IX Інструкції 1395, на схемі місця ДТП графічно зображених та зафіксованих таких об`єктів: координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху.

Важливо, що в даних правовідносинах особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, суду не надала відеозапис, де було зафіксовано обставини керування, або інших беззаперечних доказів вини особи.

Оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнає та категорично заперечує свою винуватість у скоєнні ним вказаного адміністративного правопорушення, він наполягав на закритті провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 124 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із недоведеністю події і складу адміністративного правопорушення; враховуючи те, що суд встановлює наявність чи відсутність події і складу адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи виключно на підставі доказів, а обов`язок щодо збирання доказів покладається виключно на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч.3 ст.62 Конституції України), а матеріали справи не містять беззаперечних, достатніх, допустимих, достовірних доказів про те, що ОСОБА_1 , будучи учасником дорожнього руху, порушив вимоги правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу під керування ОСОБА_2 , та між порушенням ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху та пошкодженням транспортних засобів існує причинно-наслідковий зв`язок, а також не спростовано твердження ОСОБА_1 про його невинуватість, а тому за таких обставин, суд приходить до переконання про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 001420 від 04.03.2020 р., схема місця ДТП від 04.03.2020 р. та письмові заперчення потерпілого ОСОБА_2 до уваги не приймаються.

При цьому, вказаний висновок суду не спростовують заперечення, доводи про необґрунтованість клопотання, подані ОСОБА_2 , оскільки вони спростовані наведеними вище обґрунтуваннями, мотивуваннями суду, а посилання ОСОБА_2 на положення закону, закріплені в КАС України щодо оцінки доказів, не можуть бути застосовані у цій справі, так як вказана справа розглядається згідно із вимогами КУпАП.

Керуючись ст. ст. п. 1 ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП,

Постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: