П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Зими А.Б.

захисника: Нікітіна Р.В.

розглянувши матеріали, які надійшли з Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кобулеті, Грузія, РНОКПП відсутній (посвідка на постійне проживання НОМЕР_1 ), громадянина Грузії, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 02.10.2020 р. близько 00:00 годин, перебуваючи за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою в бік останньої

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. ст. 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, заперечував проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Дав показання про те, що 02.10.2020 р. після 23:00 години перебував за межами їх квартири в загальному коридорі, де палив та використовуючи мережу Інтернет спілкувався зі своїм братом. Потерпіла напередодні постійно на нього тиснула і питала, коли його брат надішле їм гроші, через що спілкування останнім часом дійсно було напружене. ОСОБА_3 вийшла до нього в коридор і знову стала пред`являти претензії за гроші, після чого стала збирати речі та разом з дитиною пішла з місця проживання. Він зі свого боку їх не виганяв і в її бік нецензурною лайкою не сварився.

Позицію ОСОБА_1 в тій частині, що жодної сварки між ним та потерпілою 02.10.2020 р. чути не було, під час судового розгляду підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Крім того на обґрунтування відсутності зі свого боку насильства по відношенню до потерпілої надав запис телефонного спілкування з останньою, що на його переконання свідчить про те, що саме ОСОБА_2 провокує сварки.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, остання підтверджена наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_2 , яка під час судового розгляду пояснила, що разом з ОСОБА_1 вони проживали більше 8 років, проте протягом останнього часу з боку ОСОБА_1 по відношенню до неї відбувалось домашнє насильство різного характеру. 02.10.2020 р. в чергове він не давав можливості їй та дитині заснути, постійно будив. Виражався в її бік нецензурною лайкою, виганяв з квартири, вдарив дитину. Через його поведінку вона була змушена разом з дитиною поїхати до «Кризового центру для осіб, які постраждали від домашнього насильства», де попросила притулку і вже співробітники останнього повідомили про ситуацію в поліцію.

На обґрунтування своїх показів надала суду постанову Херсонського апеляційного суду від 24.12.2020 р., відповідно до якої видано обмежувальний припис ОСОБА_1 на 6 місяців, яким заборонено останньому перебувати з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у місяцях їхнього проживання (перебування), що не є власністю кривдника; заборонено наближатись на відстань ближче 100 м. до місця проживання та роботи (навчання) потерпілих; заборонено розшукувати постраждалих та вести телефонні переговори, листування. Також надала висновок за результатами психологічного обстеження, відповідно до якого психоемоційний стан ОСОБА_7 потребує корекційно реабілітаційної роботи з психологом, психотерапію, оскільки остання перебуває в стані високої тривожності, наявні ознаки підвищеного синдрому емоційної залежності, спостерігається почуття страху у побутовому житті, висока втомлюваність, дратівливість тощо. Також долучила до матеріалів справи інформаційний лист Херсонського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 16.11.2020 р. №01-23/2245, відповідно до якого родину ОСОБА_2 та ОСОБА_8 взято під соціальний супровід як таку, що опинилась в складних життєвих обставинах внаслідок домашнього насильства з боку ОСОБА_1 ;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №095780 від 03.11.2020 р., в якому викладено обставини вчиненого адміністративного правопорушення;

-протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.10.2020 р., відповідно до якого ОСОБА_2 просить поліцію прийняти міри відносно чоловіка ОСОБА_1 , який 02.10.2020 р. близько 00:00 годин вчинив щодо неї та їх неповнолітньої доньки насильство психологічного характеру, про що також зазначено в її письмових поясненнях.

Дослідивши наведені вище докази, суд враховує таке.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 173-2 КУпАП складом адміністративного правопорушення є вчинення насильства в сімї, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Спеціальним Законом, який визначає відповідні поняття, що застосовано у ст. 173-2 КУпАП, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 р. № 2229-VIII (далі Закон), відповідно до п. 3 ч. 1 якого домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Державна політика у сфері запобігання та протидії домашньому насильству спрямована на забезпечення комплексного інтегрованого підходу до подолання домашнього насильства, надання всебічної допомоги постраждалим особам та утвердження ненасильницького характеру приватних стосунків (ч. 1 ст. 5 Закону).

Оцінюючи викладені докази, суд приходить до висновку, що останні узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, ставити їх під сумнів підстав немає, оскільки останні вказують на наявність в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яке за своїм характером може бути не лише триваючим, а й одноразовим, з обов`язковим наслідком у вигляді завдання шкоди психологічному здоров`ю потерпілої особи, на що в рамках даної справи вказує в першу чергу висновок психологічного обстеження щодо потерпілої.

Суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 та розцінює їх як обраний спосіб захисту, оскільки останні спростовуються дослідженими судом доказами, в першу чергу показаннями потерпілої, яка підтвердила факт систематичного, тривалого психологічного та фізичного впливу з боку ОСОБА_1 . Показання свідків висновків суду не спростовують, оскільки не є інформативними і не свідчать про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 02.10.2020 р. не відбувся конфлікт. Досліджений же запис телефонної розмови, хоча і свідчить про недопустимий характер спілкування між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , проте не спростовує факту домашнього насильства з боку останнього.

При призначенні стягнення суд враховує відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника, а тому приходить до висновку про необхідність застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

(Рахунок отримувача: UA0021002, Одержувач УК у м. Херсоні /м Херсон/ 21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959779, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотирьохсот двадцяти) гривень 40 (сорока) копійок.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська