Справа № 175/4044/20
Провадження № 3/175/1818/20
Постанова

Іменем України

18 грудня 2020 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бровченко В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпротровської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , працюючого водієм,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 002432 від 10.11.2020 року, складеного інспектором ІСРПП Дніпровського РВП Логвіним Я.С. за ст.44-3 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 , убачається, що 10.11.2020 року о 14.45 годині на автодорозі «під`їзд до м. Дніпра» на адміністративній території Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_3 мікроавтобусом «Mercedes-Benz Sprinter» реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснював перевезення людей, не користуючись засобами індивідуального захисту, чим порушив вимоги п.п.1 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року.

До протоколу долучені рапорт інспектора СГРПП Дніпровського РВП Лаврушка Р.В. від 10.11.2020 року і фото-таблиця (а.с.3,4).

07.12.2020 року на електронну адресу суду надійшло клопотання захисника Шостакова С.М. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, оскільки до протоколу не додано жодного доказу.

ОСОБА_3 і його захисник Шостаков С. у судове засідання не з`явилися, але 18.12.2020 року на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи убачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ст.44-3 КУпАП, яка передбачає настання відповідальності громадян і посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства.

Диспозиція зазначеної статті є бланкетною та відсилає до інших нормативно-правових актів, а саме до Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до п.п.1 п.10 якої забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс і рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Із рапорту інспектора СГРПП Дніпровського РВП Лаврушка Р.В. від 10.11.2020 року, вбачається, що під час несення ним служби в добовому наряді у смт. Слобожанське на автодорозі «під`їзд до м. Дніпра» в районні складів «АТБ Маркет» було виявлено, що водій ОСОБА_3 , керуючи мікроавтобусом «Mercedes-Benz Sprinter» реєстраційний номер НОМЕР_2 , при здійсненні пасажирських перевезень на маршруті № 243 не користується засобами індивідуального захисту. Відносно водія ОСОБА_2 був складений адміністративний протокол за ст.44-3 КУпАП (а.с.4).

Фото-таблиця містить копію посвідчення водія ОСОБА_1 , копію технічного паспорта на транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter» реєстраційний номер НОМЕР_2 та зображення самого транспортного засобу (а.с.3).

Зазначені докази у своїй сукупності не дозволяють зробити беззаперечний висновок, що ОСОБА_3 порушив вимоги Постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року і в період карантину здійснював пасажирські перевезення без засобів індивідуального захисту - маски (відсутні пояснення свідків, які були очевидцями обставин, викладених у протоколі або будь-які дані про таких свідків, відсутні фото водія ОСОБА_2 без мазки).

Наявність лише протоколу про адміністративне правопорушення і рапорту поліцейського не є достатніми доказами для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_4 .

Вищевикладене свідчить про те, що поліцейськими не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином установлено, що належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, суду ненадані.

Суддя не вправі самостійно відшукувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим та буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Частиною 3 статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що суду не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_3 учинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП, суд вважає, що в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст.44-3,247 п.1,283,284,294 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови для відома направити ОСОБА_1 , його захиснику Шостакову С.М. та начальнику Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим чи його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя В.В. Бровченко