КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 17 березня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.12.2019 року о 04 год. 27 хв. водій ОСОБА_1 , в м. Києві по вул. Васильківська 47, керував автомобілем «Міцубіші», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 17 березня 2020 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи тим, що суд першої інстанції не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; висновки суду не відповідають фактичними обставинами справи, зокрема вказує, що суд позбавив його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, розглянувши справу за його відсутності, а також порушив вимоги ст. 278 КУпАП. Також зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою його письмові пояснення, в яких вказувалося, що він не перебував за кермом автомобіля «Міцубіші», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з тим, що вважає таку вимогу від співробітників поліції незаконною.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 17березня 2020 року, мотивуючи тим, що судове рішення приймалось у його відсутність, що позбавило його можливості реалізувати свої процесуальні права, про час та дату судового засідання належним чином повідомлений не був, копію вказаної постанови отримав 09.04.2020 року, а тому строк на апеляційне оскарження вважає таким, що пропущений з поважних причин.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 17 березня2020 року як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки у матеріалах справи відсутні дані, що спростовували би наведені апелянтом підстави.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , вивчивши адміністративні матеріали, дослідивши докази, у тому числі відеозапис у судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що працівники патрульної поліції безпідставно пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він не керував транспортним засобом «Міцубіші», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а лише знаходився поруч з ним. При цьому стверджував, що не мав документів на зазначений автомобіль і з цих причин вважав відсутніми підстави для проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 за № 300910 від 24 грудня 2019року, о 04 год. 27 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Міцубіші», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Васильківській, 47, в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із переглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому Законом порядку та роз`яснили його права, а також юридичні наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому твердження ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, спростовуються даними зафіксованими на відео.

Обставини, зафіксовані на відео, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився у встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння.

Досліджені апеляційним судом докази: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 за № 300910 від 24 грудня 2019 року; відомості, що містяться у письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; дані відеозапису з нагрудної камери працівника поліції,- є належними доказами у розумінні ст. 252 КУпАП та у своїй сукупності доводять винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Доводи ОСОБА_1 про те, що у його діях відсутній склад правопорушення, а також що він не перебував за кермом транспортного засобу «Міцубіші», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому огляд запропоновано йому пройти безпідставно, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи та спростовуються дослідженими доказами.

В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка полодіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено такихпорушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_1 -задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 17березня 2020 року.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 17 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційногосуду О.М. Сітайло

Справа № 33/824/1823/2020 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий суддя у 1-й інстанції: Дідик М.В.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.