Справа № 458/530/20 Головуючий у 1 інстанції: Карнасевич Г.І.
Провадження № 33/811/1597/20 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю ОСОБА_1 , його адвоката Шуневич Т.П., Ступачука В.С., його представника адвоката Олійника В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Олійника Валентина Олександровича в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2020 року про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою провадження по справі відносно ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку зі спливом на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як зазначено у постанові судді, щодо ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким він 07 грудня 2020 року о 09 год. 30 хв. на автодорозі Київ Чоп, 474 км+190 м, поблизу с. Ожидів Буського району Львівської області, керуючи автомобілем марки «УАЗ-3909», державний номерний знак НОМЕР_1 , виконуючи маневр лівого повороту, не переконався в його безпечності, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault - Scenic», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, адвокат Олійник В.О. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, змінити постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2020 року шляхом включення в її резолютивну частину покликання на визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, поряд з одночасним закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження адвокат покликається на те, що копію оскаржуваної постанови ним отримано лише 26 жовтня 2020 року.

Заслухавши ОСОБА_2 та його представника адвоката Олійника В.О. на підтримання поданої апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його адвоката, які заперечили проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

З огляду на те, що копію оскаржуваної постанови адвокату Олійнику В.О. було скеровано 19 жовтня 2020 року та, за його словами, отримано ним 26 жовтня 2020 року, що надало можливість ознайомитися зі змістом прийнятого рішення, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч. 2 ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов як: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на зазначене, закриття провадження у справі за п. 7 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП.

Вказаних вимог закону при розгляді цієї справи суддя першої інстанції не дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, закриваючи провадження у справі у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення, не досліджуючи при цьому докази у справі та не надаючи їм оцінки, суддя першої інстанції дійшов поспішних висновків з огляду на таке.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 06 червня 2021 року серії БД №377246 (а.с.2) 07 грудня 2019 року о 09 год. 30 хв. на автодорозі Київ Чоп, 474 км+190 м, поблизу с. Ожидів Буського району Львівської області, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «УАЗ-3909», р.н. НОМЕР_1 , виконуючи маневр лівого повороту, не переконався в його безпечності, в результаті чого із ним відбулося зіткнення із автомобілем «Renault - Scenic», р.н. НОМЕР_2 , внаслідок чого такі отримали технічні пошкодження, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР.

Згідно з поясненнями ОСОБА_3 , такий 07 грудня 2019 року приблизно о 09 год. 15 хв., керуючи технічно справним автомобілем «УАЗ-3909», р.н. НОМЕР_1 , виїхав із ділянки місцевості, що розміщена неподалік дороги, яка веде до с.Білий камінь Золочівського району. Виїхавши на автодорогу Київ-Чоп, продовжив рух в напрямку до м.Львова. Проїзна частина дороги була в сухому стані, ніяких опадів не було та спостерігалася світла пора доби. Під час руху він був уважний та стежив за дорожньою обстановкою, здійснював рух транспортним засобом посередині дозволеної правої смуги руху, зі швидкістю не більше 40 км/год. та з увімкненим ближнім світлом. Попереду нього в попутному напрямку рухався один легковий автомобіль, однак він був на досить великій відстані від нього. Позаду нього рухався вантажний автомобіль, за яким слідував легковий автомобіль. Невдовзі він наблизився до перехрестя із другорядною дорогою, що веде до території автостоянки ПАС-36 (в напрямку с.Ожидів Буського району). Наблизившись до вказаного перехрестя, він зменшив швидкість з метою виконання маневру повороту ліворуч та безпосередньо перед перехрестям зупинився, при цьому включивши покажчик повороту ліворуч, оскільки по зустрічній смузі рухалася колона автомобілів, що не давало йому змогу виконати маневр повороту. ОСОБА_3 наголосив, що після того як він увімкнув покажчик повороту, два автомобілі, що рухалися позаду нього у попутному напрямку, обігнали його із правої сторони, інших перешкод не було, а тому, переконавшись у безпечності виконання маневру, він повернув кермо ліворуч та розпочав рух. На момент, коли він розпочинав свій маневр, інших транспортних засобів, як у напрямку зустрічного руху, так і позаду у попутному напрямку руху він не бачив. Однак, перетинаючи розділювальну смугу, раптом відчув сильний удар у задню ліву частину кузова керованого ним транспортного засобу, в результаті чого автомобіль відкинуло і він перекинувся на дах.

Згідно з поясненнями ОСОБА_2 , такий 07 грудня 2019 року приблизно о 07 год., керуючи технічно справним автомобілем «Renault - Scenic», р.н. НОМЕР_2 , виїхав з м.Рівне та рухався у напрямку м.Львова, з трьома пасажирами. Приблизно о 10 год. по автодорозі Київ-Чоп перебували на ділянці місцевості поблизу с.Ожидів Буського району Львівської області. На дворі була світла пора доби, дорожнє покриття було сухе, ніяких опадів не було. Рухався посередині дозволеної правої смуги руху зі швидкістю не більше 90 км/год. Попереду нього в попутному напрямку рухався автомобіль «Volkswagen golf», червоного кольору, а позаду у попутному напрямку транспортних засобів не було. Оскільки у зустрічному напрямку руху автомобілів не було, він вирішив здійснити маневр обгону попутного транспортного засобу ( автомобіля «Volkswagen golf»). Коли він перебував на відстані приблизно 25 метрів до вказаного автомобіля, увімкнув покажчик повороту, та переконавшись у безпечності виконання маневру зайняв ліву (зустрічну) смугу руху. Він почав здійснювати випередження автомобіля «Volkswagen golf», та коли орієнтовно передня частина керованого ним автомобіля знаходилася на рівні середини вказаного транспортного засобу, в цей момент він побачив автомобіль марки «УАЗ», який здійснював маневр перестроювання та різко зайняв зустрічну смугу руху, під кутом до проїжджої частини. Як він зрозумів, такий транспортний засіб збирався робити маневр повороту ліворуч на другорядну дорогу. Автомобіль марки «Volkswagen golf» прийняв праве положення, після чого відбулося зіткнення керованого ним автомобіля з автомобілем «УАЗ». Він не помітив, чи вмикав водій автомобіля марки «УАЗ» покажчик повороту, оскільки все відбулося дуже швидко.

Згідно з долученим у судовому засіданні апеляційного суду протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07 грудня 2019 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в автомобіля «Renault - Scenic», р.н. НОМЕР_2 , пошкоджена передня частина кузова, натомість автомобіль марки «УАЗ-3909», д.н.з. НОМЕР_1 , деформовано дах та задня частина кузова.

Згідно з даними схеми місця ДТП (а.с.4), дорожньо-транспортна пригода мала місце в світлу пору доби, поза межами населеного пункту (на 474км.+190 м. автодороги Київ-Чоп), неподалік с.Ожидів Буського району Львівської області, проїзна частина дороги в місці пригоди горизонтально-поздовжнього профілю, дорожнє покриття асфальтне, яке на момент пригоди знаходилося у сухому стані. Загальна ширина проїзної частини дороги в місці пригоди становить 7,5 м. (3,75 м.+3,75 м.), мається по одній смузі для руху в кожному з напрямків, які розділені між собою лінією дорожньої розмітки 1.1 та 1.7. з правої сторони проїзної частини автодороги, якщо рухатися в напрямку м.Києва, знаходиться другорядна дорога шириною 11,8 м. з напрямком руху с.Ожидів та дорожній знак «Дати дорогу», з лівої сторони зафіксовано узбіччя шириною 2,7 м., кілометровий знак та дорожній знак 1.23.2 «прилягання другорядної дороги». За нерухомий орієнтир прийнято кілометровий знак. На відстані 184,3 м. від вищевказаного нерухомого орієнтиру та на відстані 7,4 м. від осьової лінії зафіксовано подряпину на асфальті (позн.№3). На відстані 190 м. від нерухомого орієнтиру до осі заднього лівого колеса на відстані 6,2 м. від осі цього ж колеса до осьової лінії автодороги та на відстані 9,7 м. від осі переднього лівого колеса до цієї ж осьової лінії автодороги зафіксовано автомобіль марки «УАЗ-3909», р.н. НОМЕР_1 , своєю передньою частиною спрямований до с.Ожидів. (позн.№2). На відстані 196,2 м. від нерухомого орієнтиру до осі заднього лівого колеса, на відстані 2,4 м. від осі цього ж колеса до осьової лінії автодороги , на відстані 4,8 м. від осі переднього лівого колеса до осьової лінії автодороги та на відстані 8,9 м. від осі переднього лівого колеса автомобіля марки «УАЗ-3909», р.н. НОМЕР_1 , до осі переднього лівого колеса зафіксовано автомобіль марки «Renault - Scenic», р.н. НОМЕР_2 , своєю передньою частиною спрямований до с.Ожидів (позн.№1). Загальною шириною 11,5 м. та довжиною 12 м. до автомобіля марки «УАЗ-3909», р.н. НОМЕР_1 , протягується зона осипу деталей та скла (позн.№5).

В місці дороги, де водій автомобіля марки «Renault - Scenic», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 приступив до маневру обгону попутного автомобіля, наявна вузька суцільна лінія дорожньої розмітки 1.1. Контактування автомобілів відбулося на смузі, призначеній для руху в напрямку м.Києва.

Згідно з долученим у судовому засіданні апеляційного суду висновком експерта від 28 грудня 2019 року №1/1427, наданим за результатами проведеної судової транспортно-трасологічної експертизи, під час огляду автомобіля «Renault - Scenic», р.н. НОМЕР_2 , було виявлено характерні пошкодження його передньої та передньої лівої частини. Аналіз форми, локалізації даних пошкоджень дозволяє стверджувати про те, що автомобіль марки «Renault - Scenic», р.н. НОМЕР_2 , контактував своєю передньою та передньою лівою частиною з групою відносно твердих предметів (виступаючими частинами іншого транспортного засобу) та відносне пересування предметів проходило в напрямку з переду до заду по відношенню до його поздовжньої осі. Аналізуючи форму, розміри, характер та особливості локалізації пошкоджень на транспортних засобах, в первинний момент зіткнення поздовжні вісі автомобілів марки «Renault - Scenic», р.н. НОМЕР_2 , та «УАЗ-3909», р.н. НОМЕР_1 , одна відносно одної знаходилися під кутом 25±5 градусів. Для того, щоб встановити картину зближення чи траєкторію руху транспортних засобів до зіткнення та встановити експертним шляхом взаємне кутове розташування транспортних засобів відносно елементів дороги потрібно, щоб під час ОМП було зафіксовано сліди коліс транспортних засобів до зіткнення (сліди гальмування, кочення, заносу, бокового зсуву та ін.). Так як в даному дорожньому випадку слідів коліс не виявлено, встановити взаємне кутове розташування транспортних засобів відносно елементів дороги, даній експертизі не виявилося можливим. Зіткнення транспортних засобів відбулося в місці, що передує початку утворення осипу деталей та скла, на смузі, призначеній для руху в напрямку м.Києва.

Відповідно до даних висновку експерта від 05 травня 2020 року №15/2/502 (а.с.7-10), зробленого за наслідками проведення в межах даної справи інженерно-транспортної експертизи, в даній дорожній ситуації водій автомобіля «УАЗ-3909», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 з технічної точки зору та у відповідності з вимогами ПДР повинен був, маючи намір виконати маневр лівого повороту в межах перехрестя, завчасно увімкнути світловий покажчик відповідного напрямку, зайняти на проїзній частині дороги відповідне крайнє положення і переконатися у безпечності запланованого маневру, тобто, що смуга зустрічного руху є вільна від транспорту в обох напрямках і він зможе безпечно завершити запланований маневр. Проведеною експертизою встановлено, зокрема, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля «УАЗ-3909», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами п.п.9.2б), 9.4., 10.1, 10.4 ч.1 та 16.13 ПДР. З технічної точки зору, причиною настання дорожньо-транспортної пригоди стали, як не відповідаючі вимогам п.п.14.6а), дорожнього знаку 1.23.2 «Прилягання другорядної дороги» - лівого боку розділу 33. «Дорожні знаки» та вимогам горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) розділу 34. «Дорожня розмітка» чинних ПДР дії водія «Renault - Scenic», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , який у забороненому місці приступив до виконання маневру обгону попутного транспорту, у тому числі автомобіля «УАЗ-3909», р.н. НОМЕР_1 , так і не відповідаючі вимогам п.10.1 ПДР дії водія автомобіля «УАЗ-3909», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , який виконуючи маневр лівого повороту не переконався у його безпечності.

Здобутими у справі доказами встановлено, що зіткнення транспортних засобів «Renault - Scenic», р.н. НОМЕР_2 , та «УАЗ-3909», р.н. НОМЕР_1 , відбулося на смузі, призначеній для руху в напрямку м.Києва, в момент, коли автомобіль «УАЗ-3909», р.н. НОМЕР_1 , здійснював поворот ліворуч, а автомобіль «Renault - Scenic», р.н. НОМЕР_2 , здійснював маневр обгону попутного транспортного засобу.

Хоч проведеною у справі експертизою від 05 травня 2020 року №15/2/502 встановлено невідповідність дій водія автомобіля «УАЗ-3909», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вимогам п.10.4 ПДР, однак такий висновок експерта не є остаточним та обов`язковим, а досліджується судом разом з іншими доказами у справі.

Так, згідно з показаннями ОСОБА_3 , перед здійсненням маневру повороту ліворуч, такий завчасно увімкнув світловий покажчик відповідного напрямку, зайняв на проїзній частині дороги відповідне крайнє положення, переконавшись, що смуга зустрічного руху вільна від транспорту в обох напрямках, почав здійснювати поворот, та в момент незавершення маневру відбулося зіткнення, що стверджується наведеними вище доказами у справі.

При цьому, зазначені у схемі ДТП дані, щодо обстановки на місці скоєного ДТП на момент її складання, свідчать про наявність перед місцем, де сталося зіткнення автомобілів, дорожнього знаку 1.23.2, тобто прилягання другорядної дороги, що вказувало на наявність з лівої сторони попереду руху автомобіля «Renault - Scenic», р.н. НОМЕР_2 , саме перехрестя та заборони, у відповідності до положень п.14.6 а ПДР, здійснення ним на цьому перехресті обгону, та лінії дорожньої розмітки 1.1, яку перетинати забороняється.

З огляду на показання ОСОБА_3 , які є послідовними, - перед здійсненням маневру повороту ліворуч він включив світловий покажчик відповідного напрямку та в момент здійснення маневру не спостерігав наявності транспортних засобів на зустрічній смузі руху в обох напрямках, матеріали справи не містять доказів на підтвердження протилежного. Ураховуючи дані схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо характеру та локалізації пошкоджень транспортних засобів та напрямків руху водіїв, апеляційний суд вважає, що водій автомобіля «УАЗ-3909», р.н. НОМЕР_1 , почав маневр повороту скоріше, ніж водій ОСОБА_2 приступив до обгону транспортного засобу, мав підстави розраховувати, відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху, що водій автомобіля «Renault - Scenic», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 дотримається вимог п.п. 14.6 а), дорожнього знаку 1.23.2 та вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 ПДР, а відтак в його діях не вбачається порушень Правил дорожнього руху, які б мали причинний зв`язок з обставинами виникнення ДТП, та відповідно в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, здобутими у межах даної справи доказами не доводиться вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, поза розумним сумнівом, а отже доводи апеляційної скарги адвоката Олійника В.О. в цій частині не заслуговують на увагу.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення судді першої інстанції в межах апеляційної скарги, водночас вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи встановлені апеляційним судом обставини, апеляційна скарга адвоката Олійника В.О. в інтересах ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а постанова судді першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити адвокату Олійнику Валентину Олександровичу строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Олійника Валентина Олександровича в інтересах ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2020 року, якою провадження по справі відносно ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку зі спливом на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М.Урдюк