Справа № 466/6215/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Баєва О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Держпраці у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді генерального директора ТзОВ «»Спільне українсько-німецьке підприємство «Електротранс», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , юридична адреса: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1 КУпАП,-

у с т а н о в и в :

згідно протоколом №ЛВ14023/459/АВ/П/ПТ від 27 липня 2020 року під час проведення інспекційного відвідування у ТзОВ «»Спільне українсько-німецьке підприємство «Електротранс», що знаходиться за юридичною адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 311, встановлено порушення гр. ОСОБА_1 вимог законодавства про працю, а саме: порушив вимоги ч. 1 ст. 53 КЗпП України - тривалість роботи напередодні святкових і робочих днів не скорочена на 1 годину, зокрема, при огляді табелю обліку робочого часу працівників з 01.04.2020 по 30.04.2020 у графі за 30 квітня проставлено 8 годин, тобто, напередодні святкового дня робочий час працівників не скорочено на 1 годину, порушено вимоги ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст.24 ЗУ «Про оплату праці» - виплата заробітної плати не проводиться регулярно в робочі дні, не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як приклад, заробітна плата за квітень 2020 року та травень 2020 року виплачена 23.07.2020 згідно платіжних доручень №6283-6318. Заробітна плата в червень 2020 року нарахована, однак станом на день інспекційного відвідування - 27.07.2,020 не виплачена, порушення вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України - при звільненні працівників не проведено виплату всіх сум, що належали їм від підприємства, в день звільнення. Згідно наказу від 09.06.2020 №19-к з 09 червня 2020 року звільнено ОСОБА_2 , а всі суми, які належали йому при звільненні не виплачено в день звільнення, а зараховано на особовий картрахунок 19.06.2020 , згідно платіжного доручення №375; згідно наказу від 25.06.2020 №20-к 26.06.2020 звільнено ОСОБА_3 , а всі суми які належали йому при звільненні не виплачено в день звільнення, а зараховано на особовий картрахунок 23.07.2020, згідно платіжного доручення №628, порушення вимог ч. 1 ст. 117 КЗпП України - при не виплаті всіх належних при звільненні сум в день звільнення, звільненим працівникам не нараховано та не виплачено середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно наказу від 09.06.2020 №19-к з 09 червня 2020 року звільнено ОСОБА_2 , а всі суми які належали йому при звільненні не виплачено в день звільнення, а зараховано на особовий картрахунок 19.06.2020, згідно платіжного доручення №375; згідно наказу від 25.06.2020 №20-к з 26.06.2020 звільнено ОСОБА_3 , а всі суми які належали йому при звільненні не виплачено в день звільнення, а зараховано на особовий картрахунок 23.07.2020, згідно платіжного доручення №6287, порушення вимог ч.4 ст.115 КЗпП України - заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Згідно наказу від 17.07.2020 №11-в надано відпустку ОСОБА_4 з 20.07.2020, а заробітну плату за час відпустки не виплачено станом на 27.07.2020. Такими діями, вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 41 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, причин неприбуття суду не повідомив, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення №ЛВ14023/459/АВ/П/ПТ від 27 липня 2020 року, актом інспекційного відвідування № ЛВ14023/459АВ, а також іншими матеріалами адміністративної справи.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 41 КупАП, оскільки він порушив вимоги законодавства про працю та про охорону праці

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу, в межах санкції ч.1 ст.41 КУпАП, в розмірі тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510 (п`ятсот десять) гривень в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її проголошення

Суддя О. І. Баєва