Справа № 513/228/20
Провадження № 3/513/128/20
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата Одеської області матеріали, які надійшли з Саратського відділення поліції Білгород-Дністровського відділу поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Сарата Одеської області, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , громадянки України, продавця магазину «Зелений Світ», паспорт НОМЕР_1 , виданий 18 лютого 1997 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області,

за ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

в протоколі серії АПР18 № 237541 про адміністративне правопорушення зазначено, що 25 березня 2020 року біля 11:00 години ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала реалізацію в магазині «Зелений Світ», який не є продуктовим, чим порушила правила щодо карантину людей, ЗУ «Про захист населення від інфекційних захворювань», п.п.3 Постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211 та вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 у суді вину не визнала, просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Пояснила, що вона не є суб`єктом господарювання, а працює продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 світ», власником якого є фізична особа - суб`єкт підприємницької діяльності ОСОБА_2 .

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Так, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці ЄСПЛ визначив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушила Закон України "Про захист населення від інфекційних захворювань" та п.п. 3 Постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211, тобто вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Статтею 44-3 КУпАП встановлено, що порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами

тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від від 25 березня 2020 р. № 239 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (в редакції постанови КМУ від 16 березня 2020 р. № 215).

Зокрема, підпункт 3 пункту 2 викладено в такій редакції:

заборонити до 24 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім:

торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, засобами зв`язку за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

За положеннями частини 1 ст.56 Господарського Кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до частини 2 ст.56 Господарського Кодексу України суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

В обґрунтування вини ОСОБА_1 до протоколу не долучено письмових доказів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність та зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку, фізичною особою-підприємцем є ОСОБА_2 .

Отже, ОСОБА_1 є лише працівником, а не суб`єктом господарювання, що здійснював згадану в протоколі діяльність, тому в розумінні ст. 44-3 КУпАП ОСОБА_1 не є суб`єктом вказаного правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суду не надано належних та допустимих докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, п.1 ч.1 ст. 247, ст. ст. 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення постанови апеляційного суду за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А. І. Бучацька