Справа №705/1613/20
3/705/1285/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., в присутності прокурора Закутнього Р.С., розглянувши матеріали, які надійшли відУправління стратегічних розслідувань в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , молодшого інспектора (техніка з обслуговування інженерно-технічних засобів охорони) відділу інженерно-технічних засобів охорони, зв?язку та інформатизації Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» , за ч.1 ст.172-5 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи молодшим інспектором (техніком з обслуговування інженерно-технічних засобів охорони) відділу інженерно-технічних засобів охорони, зв?язку та інформатизації Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» та суб?єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов?язаних з корупцією, згідно з п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» і приміткою до ст. 172-5 КУпАП, в порушення вимог ч. 2 ст. 23 вказаного закону, одержав від не близької особи - громадянина ОСОБА_2 подарунок у не грошовій формі квартиру, вартістю 52030 грн., що перевищує дозволений законом розмір сукупної вартості подарунків, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-5 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 КУпАП підтримав та просив притягнути останнього до адміністративної відповідальності, оскільки ним були порушені вимоги антикорупційного законодавства.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 КУпАП визнав та пояснив, що станом на 03.10.2019 він працював і працює на посаді молодшого інспектора (техніка з обслуговування інженерно-технічних засобів охорони) відділу інженерно-технічних засобів охорони, зв?язку та інформатизації Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)», яка відноситься до державної служби, він є особою рядового складу. Він набув у власність квартиру, вартістю 52030 грн. згідно договору дарування. Договір був укладений із сторонньою особою, яку він раніше не знав і який не є йому близькою особою. Договір дарування посвідчував нотаріус, який на даний час є дійсним. Визнав, що такі дорогі подарунки він не мав права отримувати.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію прокурора, пояснення ОСОБА_1 , приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, службовими особами департаменту стратегічних розслідувань в Черкаській області, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 172-5 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.172-5 КУпАП передбачена за порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції», особам, зазначеним у п.п. 1,2 ч. 1 ст. 3 Закону, забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Виходячи із диспозиції вищевказаної норми, з об`єктивної сторони правопорушення становлять діяння у вигляді одержання у власність речей або майнових прав з порушенням вимог вищезазначеного Закону. Зокрема, таке порушення матиме місце у разі одержання подарунку в зв`язку з виконанням особою функцій держави або органів місцевого самоврядування, тобто, обумовлюється службовим становищем одержувача, посадою, яку він обіймає.

Судом встановлено, що відповідно до Наказу начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» «Про призначення персоналу установи» від 15.08.2017, ОСОБА_1 призначено молодшим інспектором (техніком з обслуговування інженерно-технічних засобів охорони, зв?язку та інформатизації державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)».

Як вбачається з матеріалів справи, 03.10.2019 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування, за умовами якого ОСОБА_1 прийняв в дар квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідні зміни у майновому стані ОСОБА_1 відобразив у щорічній декларації за 2019 рік.

Разом з тим, при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 при укладенні договору дарування розумів зміст укладеної угоди і сам ініціював укладення саме договору дарування, а не купівлі-продажу. До цього часу цей правочин (договір дарування) не розірвано і не визнано удаваним. З урахуванням викладеного у суду немає підстав вважати, що між сторонами правочину виникли інші правовідносини, ніж передбачені договором дарування.

Всі ці обставини в сукупності дають підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-5 КУпАП.

Частина перша статті 172-5 КУпАП передбачає накладення стягнення у виді штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією такого подарунка, що свідчить про те, що таке стягнення за своєю суттю прирівнюється до кримінального покарання.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 зазначив у щорічній декларації придбане майно (нерухомість) і ним сплачено необхідні суми при укладенні договору дарування. Все це свідчить про те, що ОСОБА_1 не мав на меті приховати свої статки і уникнути перевірки законності придбання нерухомого майна.

Відповідно до вимог ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують рішення ЄСПЛ як джерело права, тому суд враховує практику ЄСПЛ, викладену у справах «Садоха проти України» від 11липня 2019 року, «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року. Так, ЄСПЛ зазначив, що пропорційним є захід, який відповідає серйозності вчиненого порушення, а конфіскація… була непропорційним вчиненому порушенню заходом і поклала на (правопорушника) надмірний індивідуальний тягар, з огляду на що було порушено статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Конфіскація майна становить втручання у право на мирне володіння майном. Таке втручання має здійснюватись відповідно до національного законодавства держави та не порушувати "справедливий баланс" між вимогами інтересів суспільства і необхідними умовами захисту основоположних прав особи.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Так, ЄСПЛ у згаданому рішенні у справі "Надточій проти України" зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Встановлено, що ОСОБА_1 , уклавши договір дарування, порушив встановлені Законом обмеження, але він своїми діями не завдав шкоди державі, тому застосування такого стягнення як конфіскація предмета дарування (фактично квартири) порушить п. 1 Першого протоколу до Конвенції, тобто право на мирне володіння майном.

З урахуванням викладеного суд вважає за можливе врахувати викладену практику ЄСПЛ і не застосовувати такий вид стягнення як конфіскація подарунка, тому що це стягнення очевидно є непропорційним вчиненому правопорушенню.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 7, 36, 247, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-5 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень без конфіскації подарунка.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів, з дня її винесення, через Уманський міськрайонний суд.

Суддя: Валентина Леонідівна Гудзенко