Номер провадження 3/754/6540/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрованого у АДРЕСА_1 ,

ІПН НОМЕР_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В протоколі від 24.10.2020 року зазначено про те, що ОСОБА_2 24.10.2020 року о 16 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем Тойота д/н НОМЕР_2 по пр.. Маяковського у м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Рено д/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , який зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Відносно водія автомобіля Рено ОСОБА_3 також складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_3 24.10.2020 року о 16 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем Рено по пр.. Маяковського у м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Тойота, який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отримання механічні пошкодження.

В суді ОСОБА_2 вину свою у скоєному правопорушенні не визнав. Пояснив, що він рухався від свого будинку по придомовій території, мав намір виїхати на пр.. Маяковського. Під час його руху назустріч з головної дорогу на придомову територію заїзжав автомобіль Рено, при цьому він рухався посередині, хоча на дорозі було місце для двох автомобілів. При заїзді водій автомобіля Рено дивився у телефон і не бачив його автомобіль. Він почав подавати звуковий сигнал водію, той різко почав вивертати кермо у сторону, але зіткнення уникнути не вдалося. Вважає, що у даній ДТП вина виключно водія автомобіля Рено, оскільки він особисто Правила дорожнього руху не порушував.

Пояснення ОСОБА_2 повністю підтверджуються письмовими матеріалами справи, зокрема, схемою ДТП, письмовими поясненнями водіїв щодо обставин скоєння ДТП, протоколом про адміністративне правопорушення, а також фотокартками, наданими до суду.

Як зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 , водій порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, оскільки не вибрав безпечну швидкість руху та не дотримався безпечної дистанції під час руху.

Але при цьому слід зазначити, що відповідно до фотокарток, наданих до суду ОСОБА_2 , автомобіль Тойота рухався відповідно до ПДР ближче до правого бордюру, у той час автомобіль Рено рухався у середині дороги, не дотримуючись крайнього правого боку, хоча ширина дороги дозволяла рух двох автомобілів одночасно.

З наведеного можна зробити переконливий висновок про те, що саме водій автомобіля Рено не дотримався ПДР та саме його дії призвело до зіткнення між двома автомобілями.

Крім того, у протоколі, складеному відносно ОСОБА_2 , зазначено, що автомобіль Рено рухався попереду відносно автомобіля Тойота, при цьому зі схеми ДТП та долучених до справи фотокарток вбачається, що автомобіль Рено рухався назустріч автомобілю Тойота, а тому повинен був бачити вказаний автомобіль та мав можливість уникнути зіткнення.

З наведеного вище, встановлених при розгляді справи обставин та досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_2 не вчинив жодних дій, що могли б свідчити про порушення ним Правил дорожнього руху та могли призвести до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з?ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 доводи на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Згідно із п.1 ст. 247 КпАП України розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суддя приходить до висновку, що факт порушення Правил Дорожнього руху водієм ОСОБА_2 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 283, 284, 291, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя О.В.Лісовська