Номер провадження: 33/813/225/20
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дрішлюка А.І.

при секретарі судового засідання - Павлючук Ю.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Струкової К.О. - представниці ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 19 грудня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2019 року постановою Суворовського районного суду м.Одеси суддя (Бабаков В.П.) визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік (а.с. 8).

Не погоджуючись з вказаною постановою, Струкова К.О. представниця ОСОБА_2 засобами кур`єрської доставки подала апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси, яка була отримана судом першої інстанції 02 січня 2020 року. Апелянт вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки судді, викладені в постанові, на думку апелянта не відповідають обставинам справи. Апелянт у своїй апеляційній скарзі зазначає, що 19.12.2019 року між ОСОБА_2 та адвокатом Струковою К.О. було укладено договір про надання правової допомоги, проте всупереч цьому судом було відхилено клопотання адвоката Струкової К.О. про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю підготування правової позиції, чим фактично позбавлено ОСОБА_2 права на захист. Крім того, апелянт посилається на ряд порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , зокрема неповідомлення працівниками поліції причин зупинки, нероз`яснена прав та обов`язків особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відсутність відеофіксації правопорушення, відсутність у копії ОСОБА_2 посилань на конкретну частину статті 130 КУпАП в той час, коли оригінал, наданий до суду 1 інстанції таке посилання містить, що свідчить, на думку апелянта, про внесення доповнень до протоколу після його складання, а також на відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення копій документів, які б підтверджували повноваження Фролова П.М. на складання протоколу щодо ОСОБА_2 за статтею 130 КУпАП. Апелянт також зазначає у своїй апеляційній скарзі, що судом першої інстанції не було допитано свідків, зазначених у протоколі А оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази винуватості ОСОБА_2 , апелянт просить викликати та допитати свідків у справі, скасувати постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 19 грудня 2019 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 (а.с. 13-19).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В судове засідання 28 січня 2020 року з`явилась представник ОСОБА_2 адвокат Струкова К.О., яка заявила клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку із тим, що вважає за необхідне допитати свідків, взяла на себе зобов`язання забезпечити прибуття свідків. 11.02.2020 року в судове засідання з`явилась представник апелянта Струкова К.О. , апелянт ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_4 .. В ході судового засідання свідок був приведений до присяги та по суті справи надав наступні показання, а саме: 16.11.2019 року, перебуваючи у своїх кумів разом із дітьми, її дитині стало погано та почала підвищуватись температура, у зв`язку із чим вона була вимушена зателефонувати своєму знайомому ОСОБА_2 для того, щоб він відвіз їх до лікарні. Рухаючись по вул. Неждановій їх авто було зупинено співробітником патрульної поліції лейтенантом ДПП УПП в Одеській обл. Фроловим Павлом Михайловичем , який запитав у водія документа для перевірки транспортного засобу та особи водія, після чого у поліцейського виникла підозра в тому, що ОСОБА_2 знаходиться спочатку в стані алкогольного сп`яніння, потім в стані наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_2 запропонував добровільно пройти тест на «Драгер», щоб довести свою невинуватість та продовжити рух. Співробітником поліції було відмовлено ОСОБА_2 в проходженні огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та було запропоновано проїхати на огляд до медичного закладу, на що ОСОБА_2 відмовився, мотивувавши свою відмову необхідністю терміново доставити дитину ОСОБА_4 до лікарні, після чого на нього був складений протокол за адміністративне правопорушення у присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Водночас, адвокат ОСОБА_2 . - Струкова К.О. наголошувала на допущенні помилок працівниками поліції при складанні протоколу та закону України «Про національну поліцію України», а саме - співробітником поліції не було повідомлено причину зупинку транспортного засобу, не визначено частину інкримінованої ОСОБА_2 статті, а також в протоколі відсутня відмітка про роз`яснення прав ОСОБА_2 , передбачених ст.ст. 55,56,59,63 Конституції України та відсутнє повідомлення ОСОБА_2 , що справу буде розглянуто у строки, визначенні ст. 277 КУпАП (відсутній підпис ОСОБА_2 на підтвердження останньому прав, обов`язків, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та строків розгляду такої справи), що, на думку адвоката, є суттєвими порушеннями при складанні протоколу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження апеляційний суд частково задовольняє скаргу та вказує наступне.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, проте такий висновок було зроблено передчасно через наступне.

До матеріалів справи приєднано відеозапис довжиною 37 секунд, на якому зафіксовано лише частина діалогу між ОСОБА_2 та співробітниками поліції. Повна фіксація процедури складання адміністративних матеріалів відсутня. З вказаного відеозапису не вбачається, чому саме поліцейськими не було використано прилад «Драгер», якщо первинною була підозра про знаходження ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння. Водночас, ОСОБА_2 не заперечує факту готовності проходження ним огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За положеннями ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Згідно з ч. 3 вказаної статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як було вище зазначено та підтверджується матеріалами справи, працівниками поліції не було належним чином проведено огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

В свою чергу, суд першої інстанції на вказані обставини увагу не звернув, формально підійшов до розгляду справи та маючи можливість направити протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 для доопрацювання та належного оформлення, дійшов до передчасного висновку про його винуватість, чим допустив неповноту судового розгляду. Разом з тим, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб. Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користується гарантіями ст. 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів) ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Апеляційний суд також вважає за необхідне зазначити, що матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які розглядалися апеляційним судом, не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, оскільки за описаними обставинами справи не виявляється належним чином встановити наявність чи відсутність вини у діях ОСОБА_2 , апеляційний суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП вважає за необхідне повернути матеріали справи до органу, який склав протокол, для доопрацювання та належного оформлення. Однак, частиною 2 статті 38 КУпАП встановлено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині третій цієї статті.

Пунктом 7 статті 247 КУпАП передбачається, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо скасування оскаржуваної постанови, як такої, що винесена з порушенням норм процесуального права та неповним дослідженням обставин справи.

Керуючись ст.. 38, 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Струкової К.О. - представниці ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2019 року - задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2019 року -скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 - закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду А.І. Дрішлюк