Справа № 953/4219/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" квітня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді - Садовського К.С.,
за участю секретаря - Ворончук Н.А.,
представника митниці - Тиндика М.В.,
за ч. 6 ст. 481 МК України,
У своєму поясненні від 27.10.2019 гр-н ОСОБА_1 повідомив, що тимчасово ввезений автомобіль не був ним своєчасно вивезений у зв`язку з поломкою, проте, відповідні документи в нього відсутні.
Таким чином, гр-ном ОСОБА_1 було порушено строк тимчасового ввезення на митну територію транспортного засобу, який перебуває під митним контролем, більше ніж на тридцять діб, тобто вбачаються достатні дані, які вказують на вчинення ним порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим, враховуючи положення ст. 268 КУпАП, справа розглядається за його відсутності.
Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесучи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Представник Слобожанської Митниці Держмитслужби Тиндик М.В. у судовому засіданні обставини, викладені в протоколі про порушення митних правил, підтвердив, просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.
Суд, вислухавши пояснення представника Слобожанської Митниці Держмитслужби, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, виходячи з наступного.
Частиною 2 статті 95 МК України передбачено, що до строків, зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України. Разом з тим, нормою ч. 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.
Відповідно до ч. 1 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені частиною шостою статті 470, статями 471-473, 476, частиною шостою статті 481, статями 482-484 цього Кодексу, а також усі справи про порушення митних правил, вчинені особами, які не досягли 18-річного віку, розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями).
Частиною 1 ст. 467 МК України передбачено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
Згідно статті частини 1 статті 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митним органом з урахуванням дії обставин непереборної сили або особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідними документами. Відповідно до частини 5 статті 380 Митного кодексу України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог Митного кодексу України, або поміщені у митний режим відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів (редакція статей Закону України від 13.03.2012 року №4495-VI зі змінами і доповненнями станом на момент ввезення транспортного засобу).
Відповідно до абзацу 4 пункту 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 ( далі - Порядок) факт аварії чи дії обставин непереборної сили часткове чи повне пошкодження (зіпсування, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.
Відповідно до пункту 6 розділу VIII Порядку якщо факт аварії або дії обставин непереборної сили має місце, то особа повинна звернутися до митного органу з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. До письмової заяви громадянином додаються документи, що підтверджують даний факт аварії, видані компетентними органами.
Відповідно до пункту 9 Розділу VIII Порядку залишки або відходи товарів, транспортних засобів, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, повинні бути в установленому порядку задекларовані у відповідний митний режим або з дозволу митного органу видалені відповідно до законодавства України.
У своєму поясненні від 27.10.2019 гр-н ОСОБА_1 повідомив, що тимчасово ввезений автомобіль не був ним своєчасно вивезений у зв`язку з поломкою, проте, відповідні документи в нього відсутні.
Частиною шостою ст. 481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Таким чином, діяння (бездіяльність) гр-на РФ ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) щодо невивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі території України, характеризуються невиконанням встановленого приписами МК України обов`язку.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини гр. ОСОБА_1 в скоєнні митного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, тобто останній перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування, який перебуває під митним контролем, на митну територію України більше ніж на тридцять діб.
Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини і майновий стан, приходжу до висновку, що на гр. РФ ОСОБА_1 слід накласти штраф в межах встановлених санкцією ч. 6 ст. 481 МК України, з врахуванням змін до МК України щодо тимчасового порядку застосування статтей 470 та 481 від 19.12.2019, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім того, в порядку ст. 40? КпАП України з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 420,40 грн.
Керуючись ст. 40? КпАП України, ст. 481, 489, 495, п. 2 ч. 1 ст. 527, 541 МК України, суд

Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.
Суддя - К.С.Садовський