Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/1919/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Пустовойт Тетяна Валеріївна, розглянувши матеріали, що надійшли з Кальміуського відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , працюючого водієм ПП « ОСОБА_2 », що зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , за ст.44-3 КУпАП,-

УСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №228824 від 18.03.2020 року, ОСОБА_1 18.03.2020 року о 16-30 годин, знаходячись біля будинку №1-а по вул.Соборній в с.Талаківка м.Маріуполя, керуючи автобусом «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснював міське перевезення пасажирів з перевищенням встановленої кількості, а саме 16 пасажирів, чим порушив абзац 3 пп.4 п.2 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року.

ОСОБА_1 надав письмові заперечення, згідно яких свою провину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП не визнав та пояснив, що офіційно був працевлаштований у ПП « ОСОБА_2 » водієм. 18.03.2020 року приблизно о 16-30 годин керуючи автобусом «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , здійснював перевезення пасажирів за визначеним маршрутом. В салоні автобусу перебувало 16 пасажирів. Проте зазначив, що є найманим працівником, виходячи на рейс у ранці 18.03.2020 року не був повідомлений про введення в дію карантинних обмежень щодо кількості перевезення пасажирів, здійснював перевезення згідно визначеного маршруту. Просив справу про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши надані матеріали, заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прихожу до наступного.

Виходячи зі змісту ст.ст.7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також згідно ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі якого у визначеному законом порядку орган (посадова особа), яка розглядає справу, встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За диспозицією ст.44-3 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто у ній закріплюється лише загальні ознаки правил поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, слід звертатися до норм іншого нормативного акта іншої галузі права.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції на час складення протоколу, а саме п.4 передбачає, що з 12 години 18 березня 2020 року, до 3 квітня 2020 року, заборонено:

- регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями);

- перевезення понад 10 пасажирів одночасно в одному транспортному засобі у міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспорті, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах у звичайному режимі руху;

- перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі;

- заїзд на територію автостанцій автобусів, які здійснюють перевезення пасажирів у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні, та реалізацію власниками автостанцій квитків автомобільним перевізникам, які виконують такі перевезення.

З аналізу вказаних норм вбачається, що порушенням правил карантину є не будь-які перевезення пасажирів автомобільним транспортом, а тільки ті, які визначені відповідним пунктом зазначеної постанови Кабінету Міністрів України.

Так, зміст протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не відповідає вимогам ст.256 КУпАП в частині суті вчиненого правопорушення з огляду на п.4 вказаної постанови Кабінету Міністрів України, а саме не зазначено які саме пасажирські перевезення автомобільним транспортом він здійснював (регулярні, нерегулярні) та у якому режимі (звичайному режимі руху чи в режимі маршрутного таксі).

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначеної суті порушення позбавляє суд можливості кваліфікувати дії правопорушника за ст.44-3 КУпАП, відповідно і вирішити питання про притягнення його до відповідальності за вказаною статтею.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При цьому, суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим та буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

За таких обставин, прихожу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.44-3, 221, 246, 247 ч.1 п.1, 248, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський райсуд м.Маріуполя Донецької області.

Суддя: Т. В. Пустовойт