Номер провадження: 33/813/1237/20
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря-Дубрянської Н.О.,

учасники справи:

особа, яка притягується до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 ,

її захисник-Різниченко Юрій Олександрович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Різниченка Юрія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 18 вересня 2020 року, ухвалену під головуванням судді Прохорова П.А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 18 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн.

ОСОБА_1 , як посадову особу - адміністратора закладу «Уютний дворик», визнано винною у порушенні правил карантину, а саме: вимог ст.3 п.1 постанови КМУ №392, оскільки 25 червня 2020 року о 23:30 год. у закладі «Уютний дворик» за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 9/А, персонал був без засобів індивідуального захисту (а.с.20-21).

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник Різниченко Ю.О. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, апелянт посилається на те, що постанова винесена з грубим порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права, оскільки:

- суд безпідставно не прийняв до уваги, шо 25 червня 2020 року заклад «Уютний дворик» працював до 22.00 години, виконуючи вимоги Протоколу №29 позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій облдержадміністрації від 25 червня 2020 року, на підтвердження чого була надана копія наказу №2-К «Про організацію протиепідемічних заходів у закладі громадського харчування на період карантину» від 25 червня 2020 року;

- на час складання протоколу зміна ОСОБА_1 , як адміністратора закладу, закінчилася ще о 22.00 годині, та вона вже не виконувала свої посадові обов`язки , тому не несе відповідальності за дії інших працівників закладу;

- ОСОБА_1 була позбавлена судом права на захист, оскільки ні вона, ні її захисник не приймали участь у судовому засіданні та не надали свої пояснення, хоча 18 вересня 2020 року до суду прибули, однак судове засідання не відбулося;

- наявні процесуальні порушення складання протоколу про адміністративне правопорушення:

1)в ньому не визначено які саме «матеріали справи» додаються,

2) у порушення п.13 Наказу МВС України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» від 06 листопада 2015 року №1376 пояснення ОСОБА_1 особисто не надавались та не викладались ні письмові, ні усно, їх зміст викладений самим інспектором поліції ОСОБА_2 , вона лише зазначила, що не згодна з протоколом,

3) додані фотознімки не містять ні дати, ні часу здійснення, і не відомо що за особа на них ,

4) в протоколі не зазначені свідки події;

- факт того, що заклад не працював у момент складання протоколу, підтверджується тим, що інспектором поліції не був складений протокол про здійснення роботи закладу з порушенням часового обмеження на час карантину (а.с.22-26).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її захисник Різниченко Ю.О. підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, цих вимог закону суд першої інстанції належним чином не дотримався.

Стаття 44-3 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 3 пп.1 постанови КМУ Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 20 травня 2020 р. № 392 із змінами, діючими на час складання адмінпротоколу, на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

З матеріалів справи вбачається, що 25 червня 2020 року ст.ДОП СП Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі капітаном поліції Бевзом Ю.І. був складений відносно ОСОБА_1 , як посадової особи (адміністратора кафе), протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №756087, у якому зазначено, що 25 червня 2020 року о 23год. 30хв. у закладі «Уютний дворик» був виявлений факт порушення карантину ст.3 п.1 постанови КМУ №392, а саме: в даному закладі персонал був без засобів індивідуального захисту за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 9/А.

За таких обставин автор протоколу вважав, що ОСОБА_1 , як посадова особа (адміністратор кафе), вказаними діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП (а.с.1).

Статтею 14 КУпАП встановлено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Між тим, матеріали справи не містять жодних відомостей, що:

1) ОСОБА_1 є адміністратором кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (наказ, розпорядження чи трудовий договір),

2) що входить до службових обов`язків ОСОБА_1 як адміністратора даного закладу.

Тобто відсутні будь-які докази того, що саме на останню покладено обов`язки щодо організації заходів по забезпеченню працівників кафе засобами індивідуального засобу та контролю за їх дотриманням.

Крім того, навіть, якщо допустити версію, що ОСОБА_1 дійсно є суб`єктом правопорушення, яке їй інкримінується, судом першої інстанції проігнорований і факт того, що протокол про адміністративне правопорушення складений о 23год. 30хвил., а кафе працювало до 22.00 години. На підтвердження чого захисник Різниченко Ю.О. надав районному суду копію наказу №2-К ФОП ОСОБА_3 кафе «Уютний дворик» «Про організацію протиепідемічних заходів у закладі громадського харчування на період карантину» від 25 червня 2020 року, з якого видно, що час роботи кафе «Уютний дворик» обмежено до 22 години згідно з протоколом №29 позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 25 червня 2020 року та заборонено перебування у закладі під час роботи кафе без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема, респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі, виготовлених самостійно, згідно п.3 постанови КМУ від 20 травня 2020 року №392 (а.с.19).

Оскільки вказані доводи ніким не спростовані, вважати даний наказ неналежним чи недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Відповідно до п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ

України 06 листопада 2015 №1376 (далі-Інструкції), при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у графі «до протоколу додається» зазначаються: пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Однак, в порушення вищевказаних вимог Інструкції в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №756087 від 25 червня 2020 року в графі «до протоколудодаються» зазначено «матеріали справи» (а.с.1).

При цьому, як доказами винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.44-3 КУпАП, поліцейським до матеріалів справи долучені наступні документи:

1) рапорт інспектора поліції Бевза Ю.І. (а.с.3). Між тим, Верховний суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16-а звернув увагу на те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

2) письмові пояснення ОСОБА_1 від 25 червня 2020 року. Однак, зі слів останньої ці пояснення були складені і написані самим інспектором поліції, остання лише зробила надпис «з протоколом не згідна» (а.с.4).

ОСОБА_1 і в протоколі про адміністративне правопорушення, і в письмових поясненнях суду першої інстанції, і в суді апеляційної інстанції посилалася на те, що вона не згідна зі складеним протоколом, всі працівники кафе забезпечені та вдягають засоби індивідуального захисту, інспектор поліції зайшов до кафе в неробочий час, її зміна вже закінчилася, вона вже не виконувала обов`язки адміністратора.

3) один фотознімок (а.с.6), з якого вбачається, що відвідувачів у кафе немає, зображений лише чоловік біля барної стойки. Також не зазначено хто є цей чоловік, будь-які пояснення від нього не були відібрані. В протоколі не зазначено дату та час здійснення фотофіксації, характеристику технічного засобу, на якій вона здійснювалася.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції було задоволено клопотання захисника Різниченка Ю.О. про допит в якості свідка ОСОБА_4 , який працює барменом кафе «Уютний дворик» та знаходився у закладі під час складання адміністративного протоколу. Останній зазначив, що це він зображений на фотознімку, наявного в матеріалах справи, і що дійсно працівник поліції зайшов до кафе близько 22 год.45хвил., коли заклад вже був зачинений, та відвідувачів не було. Крім нього, в кафе були присутні ще два офіціанта.

При цьому, відповідно до протоколу - свідки у справі відсутні.

Інших доказів на доведення винуватості особи у інкримінованому їй правопорушенні суду не надано.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 була позбавлена судом першої інстанції права на захист, оскільки ні вона, ні її захисник не приймали участь у розгляді справи, не надавали свої пояснення. Судове засідання, призначене на 18 вересня 2020 року, не відбулося, хоча вони до суду прибули, однак секретар повідомив, що суддя приймає участь в іншому процесі у складі колегії суддів. При цьому, постанова суду була винесена того ж дня.

Так, у матеріалах справи відсутні будь-які відомості, а в мотивувальній частині постанови взагалі не зазначено, яким чином був проведений розгляд справи: у присутність або відсутність особи, яка притягується до адмінвідповідальності, або її захисника, чи надходили від них заяви про розгляд справи у їх відсутність тощо.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, районний суд, розглянувши справу без участі ОСОБА_1 , порушив її право на захист, а тому винесена ним постанова є незаконною.

З урахуванням вищевикладених обставин, в ході апеляційного розгляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали не містять усіх необхідних відомостей, які би підтверджували вчинення нею дій, які вказані у протоколі.

За вимогами ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи справу допустив неповноту та однобічність в з`ясуванні обставин справи. Викладені у постанові суду висновки не відповідають фактичним обставинам, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника Різниченка Ю.О. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, постанова суду першої інстанції скасуванню, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 280, 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Різниченка Юрія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 18 вересня 2020 року скасувати.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Я.Колесніков