П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2020 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Малюк В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали справи про адміністративне порушення за протоколом інспектора взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Закарпатській області відносно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про ідентифікаційний номер платника податку в матеріалах справи відсутні, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

15.03.2020 року, о 01 год. 48 хв., водій ОСОБА_2 , по вул. Тимірязева, 88, в м. Ужгороді, керувала автомобілем марки «BMW 740 І», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9 «а» ПДР України. Огляд водія на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер Alcotest 6810», у присутності двох свідків. (результат 1,16 % проміле).

ОСОБА_2 до суду не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, однак подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначене на 10.04.2020 року, для ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Клопотання Молнар М.М. судом було задоволено та відкладено розгляд справи на 29.04.2020 року.

В судовому засіданні, яке відбулось 29.04.2020 року, водій ОСОБА_2 свою вину не визнала та пояснила, що того вечора, вона разом зі своїм чоловіком, була в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Біля 01 год. 30 хв. їй подзвонила мама і сказала, що дітям потрібно ліки. Чоловік був за кермом автомобіля, а згодом вона сіла за кермо, оскільки чоловік був в стані алкогольного сп`яніння. Біля р-ну «Шахта» вони посварились, і в той час до них під`їхали працівники поліції, які не представились, а запитали чому вони з боку дороги припаркувались, на що вона відповіла, що вони були в ресторані, і повертаються додому. Згодом на неї було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, з яким вона не погоджується, при цьому не заперечуючи того факту, що в той вечір вона вживала алкогольні напої. Зазначила, що рух на автомобілі вона не здійснювала.

Розгляд справи було відкладено на 30.04.2020 року, на 08 год. 20 хв.

В судове засідання, яке було призначено на 30.04.2020 року, ОСОБА_2 не з`явилася, однак надала суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з наміром скористатися юридичною допомогою, а тому просила судове засідання відкласти на інший термін. Розгляд справи було відкладено на 13.05.2020 року.

У судове засідання, яке було призначено на 13.05.2020 року, ОСОБА_2 не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином. Розгляд справи було відкладено на 29.05.2020 року.

У судове засідання, яке було призначено на 29.05.2020 року, ОСОБА_2 не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, однак надала суду клопотання про виклик в судове засідання свідків та витребування доказів.

Стосовно зазначеного клопотання, суд зазначає наступне.

Події зазначені у запровадженому відносно ОСОБА_2 протоколі відбулись 15.03.2020 року, справа надійшла до суду 26.03.2020 року, а відтак з 26.03.2020 року у особи, яка притягається до відповідальності, було достатньо часу для подання клопотання про виклик свідків та витребування доказів. Поважними причинами відкладення слухання справи є хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Суд розцінює таку поведінку ОСОБА_2 , як свідоме зловживання своїми процесуальними правами, завідомо направлену на безпідставне затягування судового процесу з метою спливу 3-ох місячного строку, передбаченого ст. 38 КУпАП для застосування до неї адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи належне повідомлення та вимоги ст.268 КУпАП, зважаючи на те, що судом забезпечено право особи подати свої пояснення та докази з приводу розгляду даної справи, суд розглядає, в подальшому справу, за відсутності особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За частиною 1 статті 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 А ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння визначено ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до ст.266 КУпАП та п.2 розділу І Інструкції - огляд водіїв на стан сп`яніння проводиться лише у тому випадку, коли є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Враховуючи в сукупності всі зібрані та дослідженні докази, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Дії ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №299538 від 15.03.2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів («Драгер Alcotest 6810»), згідно якого на момент проведення огляду 15.03.2020 року, о 02 год. 06 хв., рівень алкоголю в крові правопорушниці становив 1,16 % проміле, поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 15.03.2020 року, рапортом інспектора ОСОБА_5 в якому останній просить вважати вірний час скоєння правопорушення 01 год. 48 хв. замість 02 год. 06 хв., відеозаписом, що міститься на CD-диску, що приєднаний до матеріалів справи, з якого слідує, що ОСОБА_2 виходить з машини (місця водія) та під час запровадження протоколу, не заперечує факту керування саме нею автомобілем та під час проходження медичного огляду не заперечує результати тесту, при цьому пояснюючи, що вживала алкогольні напої (вино), що суперечить показам даними нею в судовому засіданні, які суд вважає способом захисту та не інакше як наміром уникнути адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Крім цього, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису зробленого з нагрудної камери поліцейського слідує, що ОСОБА_2 перебувала за кермом під час виявлення правопорушення та не заперечувала факту керування таким автомобілем під час запровадження протоколу.

Пояснення ОСОБА_2 дані в судовому засіданні, що мало місце 29.04.2020 року, про те, що вона не керувала транспортним засобом, суд вважає способом захисту та розцінює такі як намір уникнути адміністративної відповідальності за скоєне, оскільки вказані пояснення повністю спростовуються дослідженими судом доказами.

За таких обставин, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєному є доведеною поза розумним сумнівом.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст.33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважає за можливе призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, оскільки на думку суд саме цей вид адміністративного стягнення буде відповідати вимогам ст. 23 КУпАП, а саме буде сприяти вихованню правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.40-1, ч.5ст.283 КУпАПта п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст.40-1, 130 ч.1, 245, 283,-285, 287,-291 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закон України «Про судовий збір» суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з моменту її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Малюк В.М.