ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Зелінська М.Б., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 532909 від 04.08.2020 року, ОСОБА_1 04.08.2020 року о 05 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Волинській, 2, керувала транспортним засобом марки «Opel Vektra», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 та його захисник вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнали та заперечував проти обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Вважали, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 притягується до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, в матеріалах справи є довідка старшого інспектора ВАП УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Гладун О. про те, що фабулу протоколу серії ДПР18 № 532909 вважати як ч. 3 ст. 130 КУпАП.

В підтвердження зазначених обставин до матеріалів справи було додано копію постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 04.03.2020 року та копію постанови Оболонського районного суду м. Києва від 10.03.2020 року, згідно яких ОСОБА_1 двічі протягом року притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, у порушення вимог процесуального закону особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 532909 від 04.08.2020 року, а саме - поліцейським роти №6 батальйону №3 полку №1 старшим сержантом Баграновським Є.М. - не було вірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 .

Довідка, долучена працівником поліції до справи, не є доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, та не підтверджує наявність в діях особи складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Отже, дії ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.08.2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковано не вірно.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України N 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

У п.3 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України N 1395 від 07.11.2015 р. зазначено, що повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частинами четвертою та сьомою статті 121, частиною другою статті 128, частиною другою статті130 КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У порушення вищевказаних вимог законодавства в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 № 532909 від 04.08.2020 року, не конкретизована суть адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.130 КУпАП, а саме фабула правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеному у статті КУпАП, за якою складено протокол. Так, у протоколі не зазначено, що особа вчинила правопорушення повторно протягом року, тобто фабула правопорушення містить ознаки зовсім іншого складу адміністративного правопорушення, а саме, правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Крім того, з оглянутого в суді запису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а з доданих до протоколу про адміністративне правопорушення пояснень свідків вбачається, що ОСОБА_1 відмовився у встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах,одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

З викладених вище мотивів вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом вчинення правопорушення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст. ст. 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.Б.Зелінська