Справа № 462/6807/20
ПОСТАНОВА

іменем України

30 грудня 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТзОВ «Будівельна компанія «Бомонд», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст.188-1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТзОВ «Будівельна компанія «Бомонд», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Садова, 2а та будучи наділеною правом приймати на роботу і звільняти з роботи працівників, у період з січня по грудень 2019 року не дотрималася нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, що призвело до порушення вимог ч.1 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». Так, у порушення ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» у 2019 р. у товаристві при середньообліковій чисельності штатних працівників облікового складу за рік - 11 штатних працівників не використовувалась наймана праця людей із встановленою інвалідністю. Порушення виявлене 27.10.2020 року.

У суді ОСОБА_1 факт вчинення адміністративного порушення заперечила, пояснила, що станом на 2019 р. кількість працівників у ТзОВ «Будівельна компанія «Бомонд»змінювалась від 7 до 14 чоловік, у той час, коли чисельність працівників, за виключенням зовнішніх сумісників, перевищувала 7 осіб, у товаристві працювала 1 особа із встановленою інвалідністю, зокрема у період з січня по травень 2019 р., надалі кількість працівників зменшилась, а тому потреба у зайнятості особи з інвалідністю відпала. Також пояснила, що середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу ТзОВ «Будівельна компанія «Бомонд» за 2019 рік, обрахована відповідно до Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Держкомстату від 28.09.2005р. за № 286, становить 11 штатних працівників. Просила закрити провадження у справі у зв?язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення невиконання посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Механізм визначення середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік регулюється п. 3.2 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Держкомстату від 28.09.2005р. за № 286.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, допитаного у якості свідка ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

З акту за результатами проведення перевірки № 13-01-191/0074 вбачається, що Головним управлінням держпраці у Львівській області 27.10.2020 р. у ТзОВ «Будівельна компанія «Бомонд» було проведено перевірку.

З протоколу № 1 загальних зборів ТзОВ «Будівельна компанія «Бомонд» від 06.09.2016 р. та наказу від 06.09.2016. № 1-к ОСОБА_1 приступила до виконання обов?язків директора Товариства.

З довідки за 2019 р. по ТзОВ «Будівельна компанія «Бомонд», вбачається що середньооблікова кількість штатних працівників становить 11 осіб.

З довідки про кількість працівників ТзОВ «Будівельна компанія «Бомонд», яким відповідно до висновку встановлена інвалідність за 2019 р. у товаристві у період з 01.01.2019 р. працювала 1 особа із встановленою інвалідністю охоронець ОСОБА_3 , звільнений з роботи 31.05.2019р. Наведене стверджується довідкою МСЕК, наказом від 30.03.2018 р. за № 4-к про прийняття на роботу ОСОБА_3 та наказом від 30.05.2019 р. за № 9-к про звільнення з роботи ОСОБА_3 .

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що при перевірці 27.10.2020 р. ТзОВ «Будівельна компанія «Бомонд», директором якого є ОСОБА_1 , було виявлено факт недотримання вимог ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». При цьому сама ОСОБА_1 під час перевірки надала йому довідку про середньооблікову кількість штатних працівників ТзОВ «Будівельна компанія «Бомонд» за 2019р. у якій зазначено середньооблікову кількість таких як 11 осіб. ОСОБА_1 помилково вважала, що найману працю особи з інвалідністю слід використовувати лише при штатній кількості працівників більше 8 чоловік у місяць (окрім зовнішніх сумісників), в той час як закон вказує на визначення середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік. Таким чином, оскільки виходячи із Інструкції зі статистики кількості працівників у період за 2019 р. та станом на кінець 2019 р. осіб із встановленою інвалідністю не працювало, тому ним було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Із врахуванням наведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-1 КУпАП, оскільки нею, як директором ТзОВ «Будівельна компанія «Бомонд», при середньообліковій кількості штатних працівників за 2019 р.- 11 осіб не дотримано нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а також особу порушника, яка щиро розкаялась у вчиненому, що є обставиною, що пом`якшує його відповідальність, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, вважаю, що до останньої слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із вимогами п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011року, (в останній діючій редакції) ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн., а тому дана сума підлягає стягненню з правопорушника.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-1 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя Іванюк І.Д.