Справа № 583/2971/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 жовтня 2020 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Сидоренко Р.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , що не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

ОСОБА_1 29.07.2020 року о 22.10 годині знаходячись в с. Грунь, по вул. Майданівській, керував автомобілем Рено - Трафік д.н. НОМЕР_2 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, після продуву газоаналізатора алкотестера Драгер 6820 проба становила 2,38% проміле, порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КпАП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що дійсно 29.07.2020 року у вечірній час в с. Грунь Охтирського району на лугу, був зупинений працівниками поліції, які запідозрили його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, запропонували продути газоаналізатора алкотестера 6820 «Драгер», на що він не відмовлявся. Однак він не керував належним йому транспортним засобом. Насправді того вечора його додому підвозив односелець ОСОБА_2 , який і перебував за кермом вказаного авто, та оскільки у нього не було при собі посвідчення водія, він вистрибнув з-за керма безпосередньо перед зупинкою транспортного засобу та втік в кукурудзу. Поліцейські цього обачити не могли, так як передні дверцята з боку водія не перебували в полі їхнього огляду. Він же не міг кинути керування та перехопив кермо і зупинив авто.

У підтвердження вказаних пояснень стороною захисту було запрошено та опитано в судовому засіданні наступних свідків. Так, свідок ОСОБА_3 пояснив, що того дня він із сім`єю та Королем, а також із кумом їздили на відпочинок до річки, що біля с. Куземин, Охтирського р-ну. Останні під час відпочинку вживали спиртне, однак він не вживав, так як перебував за кермом вищевказаного авто. Дорогою додому їх зупиняли працівники поліції. Коли приїхали до нього додому то його брат (на річці із ними не перебував) далі повіз ОСОБА_1 додому, бо той був нетверезий.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що того вечора прийшов додому до брата. Саме у той час останній разом із сім`ю та ОСОБА_1 та сімє`ю іншого кума на авто ОСОБА_1 приїхали з відпочинку. Автомобілем керував його брат, бо спиртне не вживав. Він погодився привезти ОСОБА_1 додому, так як той був нетверезий. Однак у нього при собі не було посвідчення водія. Тому вони поїхали через луг по накатаній ґрунтовій дорозі. Там він помітив поліцейський джип, а оскільки посвідчення із собою не мав, то вирішив покинути автомобіль. Сказав ОСОБА_1 щоб той тривав кермо, а сам вистрибнув та пішов кукурудзу. Цей момент працівники поліції не бачили, бо фари авто, яким він керував світили на них.

В даному випадку пояснення ОСОБА_1 а також ОСОБА_3 в частині того, що далі саме його брат повіз власника авто додому та ОСОБА_2 про те, що той перебував за кермом авто та непомітно покинув його після зупинки працівниками поліції розцінюю критично, як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Разом з тим, на підтвердження вини ОСОБА_1 приймаю до уваги протокол про адміністративне правопорушення від 29.07.2020 року серії ДПР18 №236438 у якому викладені обставини правопорушення. Письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які, кожен окремо, пояснили, що 29.07.2020 р. були запрошені працівниками поліції в якості пойнятих. ОСОБА_1 у їхній присутності дав згоду на проходження освідування на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотестера газоаналізатора „Драгер. Після проходження результат становив 2,38 проміле. Роздруківкою проведеного тестування на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів згідно якого водій ОСОБА_1 на місці пройшов освідування за допомогою газоаналізатора Драгер, покази якого склали 2,38 проміле.

Інспектор ГУНП №2 ОСОБА_6 суду пояснив, що дійсно того вечора біля с. Куземин був зупинений автомобіль Рено Трафік, що належить ОСОБА_1 , яким керувала інша особа. Йому відомо про те, що люди цією компанією неодноразово виїжджають на відпочинок і керує авто ОСОБА_3 , який не вживає спиртне. Проте в подальшому від його двору додому далі дорогою через луг їде ОСОБА_1 , перебуваючи у стані сп`яніння. Того вечора вони проїжджали цією дорогою і метрів за сто помітили знову це авто. Зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який перебував в стані значного алкогольного сп`яніння. Він визнавав ту обставину, що керував автомобілем та в присутності свідків, яких залучили на іншій вулиці села, продув алкотестер. Показник приладу перевищував два проміле. Результати освідування він не оспорював. На тому, щоб проїхати до медичного закладу не наполягав. Десь за сто метрів до зупинки автомобіль перебував у його полі зору (у тому числі й з боку дверцят водія) і будь-які сторонні особи не покидали авто аж до його зупинки.

У судовому засіданні були переглянуті відео файли запису здійснені поліцейським на телефон із змісту якого встановлено, що після зупинки ОСОБА_1 добровільно погодився пройти освідування на місці, що й зробив в подальшому в присутності двох свідків. Клопотання про проведення освідування у медичному закладі не заявляв, а, навпаки, відмовився. Безпосередньо після зупинки він не заперечував ту обставину, що саме він керував транспортним засобом та не вказував на те, що за кермом авто перебувала інша особа.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення, згідно з приписами ст. 251 КпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи апеляційної скарги про недопустимість цього доказу у зв`язку з тим, що він не є записом з нагрудної камери поліцейського та на ньому відсутні свідки, якими підписаний протокол, не ґрунтуються на законі.

Таким чином, ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Підстави для закриття провадження у справі відсутні, оскільки її розгляд відбувся у межах строків передбачених ст. 38 КпАП України.

При призначенні стягнення суд враховує те, що правопорушник скоїв грубе порушення правил дорожнього руху, з урахуванням всіх обставин справи дійшов висновку, що наявні підстави для застосування стягнення у вигляді накладення штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортними засобами.

Відповідно до положень ст. 40-1 КпАП України з особи яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності по ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) в прибуток держави, з позбавленням права керування всіма видами транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 гривень в прибуток держави, що підлягає сплаті на рахунок: стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу судовий збір пункт 5.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайсуд шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко