Провадження № 33/824/3163/2020 Доповідач у 2 інстанції Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 жовтня 2020 року м. Київ

суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за участю:

захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 - адвоката Тарасова А.Г.,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Тарасова А.Г. на постанову судді Печерського районного суду м.Києва від 17 червня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Печерського районного суду м.Києва від 17 червня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-46 КУпАП та звільнено його від адміністративної відповідальності у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, провадження по справі закрито.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 будучи Державним секретарем МВС України, перебуваючи у приміщенні Міністерства внутрішніх справ України за адресою: м. Київ, вул. Ак.Богомольця, 10, у порушення норм ч. 4 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» не виконав законні вимоги Національного агентства та надав відповідь на запит Національного агентства від 15.01.2019 року № 31-03/2847/19, який надійшов 17.01.2019 року, з порушенням встановленого Законом строку, а саме 26.04.2019 року.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Тарасов А.Г. в апеляційній скарзі просить постанову скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-46 КУпАП.

В обґрунтуванні апеляційної скарги вказує, що при розгляді справи в суді першої інстанції, судом не взято до уваги, що ОСОБА_1 не був безпосереднім виконавцем запиту, а лише підписав відповідь на запит після виконання безпосереднім виконавцем запиту всіх дій по збиранню інформації для надання такої відповіді, що свідчить про відсутність як об`єктивної сторони, так і умислу в діях ОСОБА_1 по не наданню відповіді на запит НАЗК у встановлений законом строк.

Крім того звертає увагу на грубі порушення ст.ст. 251, 254, 256 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, що на думку апелянта тягнуть за собою визнання протоколу недопустимим доказом та скасування судового рішення.

Зазначає також про неналежне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи в суді першої інстанції та обмеження його прав в доступі до правосуддя.

Заслухавши доповідь судді, адвоката Тарасова А.Г. в інтересах ОСОБА_1 , що просив задовольнити апеляційну скаргу з доповненнями, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи, а викладений у постанові судді висновок про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-46 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування судового рішення.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді Державного секретаря Міністерства внутрішніх справ України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 188-46 КУпАП, а саме перебуваючи у приміщенні МВС України за адресою вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601, у порушення норм частини 4 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» не виконав законні вимоги Національного агентства з питань запобігання корупції та надав відповідь на запит Національного агентства від 15 січня 2019 року № 31-03/2847/19, з порушенням встановленого законом строку, а саме 26.04.2019 року.

Згідно з частиною 4 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції», Державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи зобов`язані надавати запитувані Національним агентством документи чи інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, протягом десяти робочих днів з дня одержання запиту, а в разі направлення запиту для забезпечення проведення спеціальної перевірки - протягом трьох днів.

У відповідності до частини 1 статті 188-46 КУпАП, невиконання законних вимог приписів) Національного агентства з питань запобігання корупції щодо усунення порушень законодавства про запобігання і протидію корупції, ненадання інформації, документів, а також порушення встановлених законодавством строків їх надання, надання завідомо недостовірної інформації або не у повному обсязі, є адміністративним правопорушення та тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено при апеляційному розгляді, 15 січня 2019 року за вх. УДСД № 1230 до Міністерства надійшов запит на інформацію Національного агентства з питань запобігання корупції щодо надання інформації та належно завірених копій документів стосовно осіб, що були призначені за певний період на посади керівників державних підприємств, які належать до сфери правління МВС, згідно із визначеним переліком НАЗК.

Відповідно до резолюцій, зазначений документ опрацьовувався в Департаменті Державного майна та ресурсів МВС України (надалі - ДДМР), виконавці: заступник начальника управління державної власності та майна начальник відділу контролю та послуг ОСОБА_4, начальник управління державної власності та майна ОСОБА_2 та заступник директора Департаменту - начальник управління з питань ресурсів, : охорони праці та пожежної безпеки ОСОБА_3 .

Незважаючи на те, що НАЗК у самому документі вказало про визначені частиною четвертою ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» строки (десять робочих днів) надання інформації на відповідні запити та попередило про відповідальність за ненадання інформації, документів та порушення встановлених законодавством строків їх надання, ДДМР на порушення встановлених строків запитувану інформацію підготовлено лише 26.04.201 9 та того самого дня поінформовано НАЗК листом МВС за №6072/05/25-2019.

Згідно з пунктом 1, підпунктом 8 пункту 2 розділу II посадової інструкції заступника директора Департаменту - начальника управління державного майна ОСОБА_3 , на нього покладено організацію роботи та контроль за виконанням завдань, у тому числі своєчасний розгляд звернень, запитів на інформацію працівниками підпорядкованого підрозділу.

Відповідно до підпунктів 2, 3, 8 пункту 1 розділу II посадової інструкції заступника начальника управління державного майна ДДМР ОСОБА_2 здійснює контроль за виконанням підлеглими нормативно-правових актів під час розгляду звернень, запитів на інформацію підпорядкованими працівниками.

Згідно з пунктом 170 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 1 7 січня 201 8 року № 55, відповідальність за виконання документа несуть особи, зазначені у розпорядчому документі, резолюції керівника установи, тапрацівники, яким безпосередньо доручено його виконання, а саме - ОСОБА_4 .

Виконання документа передбачає збирання та опрацювання необхідної інформації, підготовку проекту відповіді на документ чи нового документа, його оформлення, погодження, подання для підписання (затвердження) відповідному керівнику.

За результатами розгляду матеріалів дисциплінарної справи у діях ОСОБА_3 вбачається порушення службової дисципліни в частині належного виконання посадових обов`язків щодо організації роботи та контролю за своєчасним розглядом звернень, запитів на інформацію працівниками підпорядкованого підрозділу.

Аналогічні порушення допущено ОСОБА_2 , який згідно з розділом II посадової інструкції несе відповідальність за своєчасність та якість виконання завдань і доручень керівництва Міністерства підпорядкованими працівниками.

Несвоєчасне виконання запиту НАЗК стало можливим через допущення тяганини та безвідповідальність з боку виконавця вказаного документа ОСОБА_4 .

Зазначені порушення службової дисципліни відповідно до пункту 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» є дисциплінарним проступком.

У свою чергу, Наказом МВС України від 03.07.2019 року № 41 8, особи, винні у наданні відповіді на запит Національного агентства від 15 січня 2019 року № 31- 03/2847/19 з порушенням встановленого законом строку притягнуті до дисциплінарної відповідальності у відповідності до Висновку дисциплінарного провадження від 01 липня 201 9 року.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише в тому разі, якщо її вина у вчиненні правопорушення буде доведена поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів, із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (п. 282).

У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких, та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних і допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Ухвалюючи постанову про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП, суддя районного суду обґрунтував своє рішення лише відомостями, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, судом не взято до уваги, що ОСОБА_1 не був безпосереднім виконавцем вказаного запиту, а лише тільки підписав відповідь на запит після виконання безпосереднім виконавцем запиту всіх дій по збиранню інформації для надання такої відповіді.

Вказані обставини свідчать про відсутність як об`єктивної сторони, так і умислу в діях ОСОБА_1 по не наданню відповіді на запит НАЗК у встановлений законом строк, у зв`язку із чим постановлене по справі рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Тарасова А.Г.- задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду м.Києва від 17 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-46 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Миколюк