Справа № 192/2021/20
Провадження № 3/192/624/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 року в смт Солоне суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербина Н.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Віленка Солонянського району Дніпропетровської області, який зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , не працює, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу ВАБ №111090 від 21 грудня 2020 року, ОСОБА_1 з 06 лютого 2018 року по 21 грудня 2020 року в АДРЕСА_1 , не здійснював сплату аліментів на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що призвело до виникнення заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 78 380 гривень 59 копійок, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав, та пояснив, що до 2017 року включно сплачував аліменти на утримання дітей. Після цього за домовленістю з колишньою дружиною він перестав сплачувати аліменти з умовою про повне забезпечення навчання найстаршого сина. Колишня дружина написала розписку про відмову від стягнення аліментів, яку подала до виконавчої служби. Чому зараз виникло питання про стягнення аліментів за наявності такої домовленості, йому не зрозуміло. Також повідомив, що на даний час лише одна дитина з трьох є неповнолітньою.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Підставами притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183? КУпАП є: несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п. 9 Розділу ІІ наказу Міністерства внутрішніх справ України « Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» від 06 листопада 2015 року № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Судом встановлено, що згідно протоколу серії ВАБ №111090 від 21 грудня 2020 року, ОСОБА_1 з 06 лютого 2018 року по 21 грудня 2020 року в АДРЕСА_1 не здійснював сплату аліментів на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що призвело до виникнення заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 78 380 гривень 59 копійок, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Однак, в частині зазначення місця вчинення правопорушення, в протоколі зазначено с. Вільне, в той час як місцем проживання ОСОБА_1 є с. Віленко Солонянського району Дніпропетровської області, а відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Доказів стосовно перейменування населеного пункту або інших доказів щодо вчинення правопорушення саме за адресою, зазначеною в протоколі, судді не надано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, до протоколу додана заява ОСОБА_5 , згідно якої вона просить притягнути ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ст. 164 КК України від 10 листопада 2020 року (а.с.2-3), лист начальника СД Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Омелюха О. від 25 листопада 2020 року про те, що заява про несплату аліментів містить в собі склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183? КУпАП (а.с.5). Згідно вказаних доказів винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не підтверджується, оскільки вказані заява та лист є лише повідомленням та відповіддю на нього. Також до протоколу додано копію протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 08 грудня 2020 року (а.с.4), проте докази про внесення відомостей до ЄРДР за такою заявою судді не надано. Тому на час розгляду протоколу відсутні відомості про внесення до ЄРДР відомостей за заявою від 08 грудня 2020 року, або про закриття кримінального провадження.
Також до протоколу додані письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.6,7). Згідно пояснень останнього він аліменти на дітей сплачував, що також підтверджено ним і в судовому засіданні. З доданого до протоколу рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2010 року з`ясовано, що з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання трьох дітей в розмірі Ѕ частини від усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття. Доказів щодо видачі виконавчого листа на виконання рішення суду, а також докази про відкриття виконавчого провадження за таким листом судді не надано, а диспозиція ч. 1 ст. 183? КУпАП містить посилання «з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання». Проте вказані відомості в протоколі не зазначені, а докази на встановлення такого періоду судді не надані. З доданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 06 лютого 2018 року по 21 грудня 2020 року з`ясовано наявність такої заборгованості в розмірі 78 380 гривень 59 копійок (а.с.10-11). Однак, диспозиція ч. 1 ст. 183? КУпАП передбачає відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В протоколі зазначений період з 06 лютого 2018 року, тобто фактично з дати виникнення відповідальності за таке правопорушення, і до 21 грудня 2020 року та зазначено, що ОСОБА_1 не сплачував аліменти на утримання трьох дітей.

З доданих до протоколу копій свідоцтв про народження ОСОБА_6 , з`ясовано що він народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_6 став повнолітнім і аліменти на його утримання не повинні стягуватися, а ОСОБА_3 стала повнолітньою 02 березня 2020 року, оскільки народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.20,21) та аліменти на її утримання також не стягуються після цієї дати. Тобто, зазначене в протоколі посилання щодо несплати аліментів на утримання вказаних дітей станом на 21 грудня 2020 року не містить складу правопорушення, оскільки потребує розмежування кожного періоду із зазначенням дати, часу, місця вчинення правопорушення та зазначенням дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання і відповідно розміру заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Додані до протоколу листи Солонянської районної філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 08 грудня 2020 року (а.с.25), лист та довідка Управління соціального захисту населення Солонянської РДА від 09 грудня 2020 року (а.с.26, 27), лист Держгеокадастру від 10 грудня 2020 року (а.с.28), ТОВ «Абріс» від 08 грудня 2020 року (а.с.29), Солонянського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09 грудня 2020 року (а.с.30), Комунального некомерційного підприємства «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради від 15 грудня 2020 року (а.с.31) не є доказами про вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення, оскільки є лише відомостями, які характеризують особу та його матеріальний стан. Докази про відкриття виконавчого провадження, видачу виконавчого листа про стягнення аліментів, судді не надані.

Не надання доказів та невідповідність відомостей, які зазначені в протоколі, диспозиції ч. 1 ст. 183? КУпАП не є підставою для повернення протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення, відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративне правопорушення».

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.
У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Оскільки належні та допустимі докази щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183? КУпАП до суду не надано, тому суддя приходить до висновку про відсутність складу та події адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183? КУпАП.
На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 183?, ст. ст. 247, 266, 283, 284 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В :
Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183? КУпАП закрити, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя: Н. О. Щербина