П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.2020 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляс О. П. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, до адміністративної відповідальності притягувався, а саме: 07 лютого 2020 року БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП складено протокол серії ОБ №185702 за ч.1 ст.130 КУпАП 05.05.2020року винесено постанову про накладення штрафу 10200грн, з позбавленням права керування на рік.

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

04 грудня 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.2КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№321084 від 26 листопада 2020 року, водій ОСОБА_1 , 26 листопада 2020 року о 00 год. 40 хв. в м. Біла Церква по вул. Першотравнева 6, керував автомобілем марки «AUDI A4» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, що не реагують на світло. На законну вимогу проїхати до медичногозакладу для проходження медогляду на стан наркотичного сп`яніння водій погодився. Згідно висновку керував у стані наркотичного спяніння, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS, причини неявки суду не відомі. Письмові заперечення щодо адміністративних правопорушень до суду не надходили.

Суддя, виходячи з норм статтей 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутності. Її неявка навіть в одне судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Оглянувши в судовому засіданні диск з нагрудної камери, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Як вбачається з досліджених відеозаписів із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, факт керування транспортним засобом та зупинку ОСОБА_1 не зафіксовано. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікарні, відеофіксація не була безперервною, суд вважає, що це є порушенням Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, де в п. 3.5 зазначено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно, тобто даний доказ суд не може вважати належним.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст.130 ч.2 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Окрім наведених вище Закону та Інструкції № 1452/735 питання огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння також врегульовується: Кодексом України про адміністративні правопорушення; законами України Про дорожній рух та Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними; постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (в редакції від 28 жовтня 2015 року).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Положеннями п.12 Розділу ІІ, п.7 Розділу ІІІ вищевказаної Інструкції регламентовано, що в разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває, зокрема, в стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я з метою встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння, в тому числі, шляхом проведення лабораторних досліджень.

Відповідно до п. 3 Розділу ІІІ Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

п.п. 7, 8 Розділу ІІІ вищевказаної Інструкції передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

П. 15 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Матеріалами справи встановлено, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився лікарем в медичному закладі.

Для отримання заключного результату необхідно проводити лабораторні дослідження. Таким чином, судом встановлено, що при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння лікарем закладу охорони здоров`я не було дотримано передбаченої законом процедури, адже лабораторні дослідження біологічного середовища на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, яке згідно вимог Інструкції є обов`язковим, не проводилось.

За змістом п.15 Розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

У зв`язку з цим висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, за обставин непроведення лабораторних досліджень, відповідно до вимог п.22 Розділу ІІІ Інструкції є недійсними і не можуть бути покладені в обґрунтування доведеності вини особи, як і не можуть слугувати підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Інших належних та допустимих доказів, які б об`єктивно доводили той факт, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння та те, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять. Згідно ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Норми ст. ст. 245, 280 КУпАП встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність доказів, які б з достовірністю свідчили про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, тому в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 2, 221, 247 ч. 1, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити справу відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст.130Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Строк предявлення постанови до виконання-три місяці.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.32КУпАП, а також постанов прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. П. Шовкопляс