справа № 415/1727/20
провадження № 3/415/402/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2020 р. місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського відділу поліції ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська, Луганської області, громадянина України, розлученого, не працюючого, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП 133718 від 01 березня 2020 року, складеного поліцейським взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Луганській області ДПП капралом поліції Звєрєвим О.О., зазначено, що 01 березня 2020 року о 06 годині 10 хвилин гр. ОСОБА_1 знаходився в громадському місці, а саме: біля магазину «Чайний клуб» по вул. Героїв Сталінграду міста Лисичанська, де висловлювався нецензурною лайкою у присутності пересічних громадян, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані як дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, за ознаками ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП за обставин, викладених у протоколі не визнав та пояснив, що 01 березня 2020 року приблизно о 06 годині 10 хвилин він, разом зі своїм знайомим ОСОБА_2 , знаходився біля магазину «Чайний клуб» по вул. Героїв Сталінграду міста Лисичанська, де пили каву та спілкувалися. В ранній час людей на вулиці було небагато. Неподалік від них зупинився патрульний автомобіль, з якого вийшли працівники поліції і стали швидко до них наближатись. Підскочивши до них один з працівників поліції став вимагати від нього негайно показати документи, без будь-яких пояснень. Він, в свою чергу, не розуміючи, що сталося, попросив поліцейських показати свої документи. Після чого, повернувся до магазину і став відходити від поліцейських, в цей час його схопили, скрутивши, поклали на землю обличчям, наділи кайданки, при цьому розірвали светр, зняли куртку та побили. Потім доставили в відділ поліції, а після, в медичний заклад, де лікар, оглянувши його, діагностував численні забої, подряпини на голові, на обличчі, обох кистей рук, колінних суглобів, крововиливи лівої скроневої ділянки та надбрівної дуги.

Відповідаючи на питання суду зазначив, що 01 березня 2020 року він перебував в тверезому стані, але на похмілля, був охайно одягнутий. Купивши каву в магазині «Чайний клуб», вони з ОСОБА_2 спокійно стояли та спілкувалися між собою. Нецензурною лайкою не висловлювалися, громадський порядок не порушували.

Просив адміністративну справу відносно нього закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Допитана в якості свідка за клопотанням особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 , будучі попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань, згідно ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України, суду пояснила, що вона працює в магазині «Чайний клуб» продавцем. ОСОБА_1 вона знає як постійного покупця та мешканця району Скляного заводу міста Лисичанська. Її робочий день починається з 6 години ранку. В цей ранковий час, зазвичай малолюдно. 01 березня 2020 року після відкриття магазину до неї зайшли ОСОБА_1 з іншим чоловіком, по зовнішньому вигляду вони були не п`яні, чисто та охайно одягнуті, купили каву і вийшли з магазину. Вона чула за дверми, як вони спокійно між собою розмовляли, нецензурною лайкою не висловлювалися та не порушували громадський порядок. При цьому зазначила, що ОСОБА_4 завжди ввічливий, ходить чистий і охайний, вона від нього ніколи не чула нецензурної лайки. Навпаки, вона неодноразово була свідком, як він робив зауваження молодим людям, які лаялись.

Через декілька хвилин, вона почула удар об стіну магазину, такий, що з полиць впала продукція. Вийшовши на вулицю, побачила, як поліцейський, який був менший на зріст, викручував ОСОБА_4 руки. Вона зробила зауваження з цього приводу, сказала, що ОСОБА_4 нічого такого не робив, не лаявся, на що їй поліцейські сказали «йдіть звідси». Вона зайшла в магазин, але через короткий проміжок часу знову почула удар в стіну і вийшовши ще раз, побачила, як ОСОБА_4 вже лежав на землі роздягнутий, зверху на ньому сидів один із поліцейських (менший на зріст), надівав кайданки, куртка ОСОБА_4 валялася на землі. При цьому ОСОБА_4 постійно питав за що його затримують. Після приїхали ще три патрульні машини, поліцейські її опитували, вона розповіла, що чоловіки стояли спокійно, громадський порядок не порушували, вели себе адекватно, не лаялися. Далі Майора забрали, як пояснили, повезли до травматології. До цього, він дав їй номер телефону, попросив подзвонити його матері, розповісти де він і що з ним сталося. Чому її пояснення не були додані до справи, їй не відомо.

Допитаний в якості свідка, за клопотанням особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 будучі попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань, згідно ст.ст.384, 385 Кримінального кодексу України, суду пояснив, що 01 березня 2020 року приблизно о 6 годині ранку він зі своїм знайомим ОСОБА_1 зайшли до магазину «Чайний клуб», який знаходиться по вул. Героїв Сталінграду міста Лисичанська, де купили каву і вишли на вулицю поспілкуватися. Людей на вулиці в ранковий час майже не було. ОСОБА_5 був чисто вдягнутий, тверезий, але з перегаром, як він пояснив напередодні увечері випив трохи коньяку. Під час спілкування ні він, ні ОСОБА_5 не лаялися, ні між собою, ні в бік будь-яких громадян, громадський порядок не порушували. До них підійшли два працівника поліції, один був менший на зріст, він не представився, а другий, вищий на зріст, як він запам`ятав, був на ім`я ОСОБА_6 . Менший на зріст поліцейський на підвищеному тоні почав від ОСОБА_1 вимагати негайно показати документи, а той, в свою чергу, почав питати документи поліцейського. ОСОБА_5 повернувся, щоб зайти до магазину і в цей час співробітник поліції, який вимагав документи, накинувся на останнього і почав йому крутити руки, поклав на землю, сів зверху та надів кайданки. В цей час він, злякавшись та не розуміючи що відбувається, почав викликати поліцію.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Луганській області ДПП капрал поліції Звєрєв О.О. суду пояснив, що 01 березня 2020 року він з напарником ОСОБА_7 у складі екіпажу патрулювали у квадраті 8 міста Лисичанська. Приблизно о 6 годині ранку, проїжджаючи в районі Скляного заводу біля магазину «Чайний клуб» помітили двох чоловіків, які неадекватно себе поводили, а саме голосно викрикували непристойні слова і в бік їх автомобілю один з чоловіків показував непристойні жести. Хоча вікна автомобілю були закриті, нецензурну лайку він почув. Крім того, на зупинці, навпроти того місця, де стояли чоловіки, знаходилися люди і проходили ще інші громадяни, які ймовірно йшли на зупинку. Побачивши це правопорушення вони зупинились. Підійшовши до чоловіків він представився, в цей час побачив, що, на його думку, один з чоловіків був в стані алкогольного сп`яніння, але при цьому був нормально вдягнутий, в чистому одязі. У нього, як потім вияснилося, це був гр. ОСОБА_1 , були ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту і червоне обличчя. Він запитав цього чоловіка, чому той висловлюється нецензурною лайкою, показує непристойні жести, ОСОБА_1 відповів, що робить це не в бік поліцейських, а в бік громадян.

До них підійшов його напарник ОСОБА_7 , який попросив ОСОБА_1 припинити правопорушення, але останній не відреагував і продовжував виражатися нецензурною лайкою вже в їх бік. Після цього, ОСОБА_7 розпочав процедуру затримання. ОСОБА_2 намагався перешкодити затриманню, але після зробленого йому зауваження, відійшов.

В процесі затримання ОСОБА_4 виривався, намагався втекти, а коли він побачив, що ОСОБА_1 душить ОСОБА_8 , допоміг напарнику надіти кайданки останньому. Коли затримали, посадили чоловіка в автомобіль, роз`яснили права, доставили в травмпункт, де він продовжував нецензурно лаятися.

На питання суду, чому при складанні протоколу не були залучені свідки чи потерпілі, спокій яких було порушено, відповів, що громадяни, які стояли на зупинці і все бачили, на момент складання протоколу вже поїхали.

Допитаний в судовому засіданні інспектор ОСОБА_7 суду пояснив, що 01.03.2020 він чергував сумісно ОСОБА_9 в квадраті Красна-РТІ-Скляний міста Лисичанська. Проїжджаючи в районі магазину «Чайний клуб» по вул. Героїв Сталінграду він побачив двох незнайомих чоловіків, один з яких в їх бік показав непристойний жест, тому вони зупинилися, з метою припинити правопорушення. Крім того, зазначив, що проїжджаючи він помітив у одного з чоловіків ознаки алкогольного сп`яніння а саме: порушення координації рухів та поведінку, що не відповідає обстановці. Підійшовши до них він представився та спитав у одного з чоловіків, як пізніше було встановлено це був гр. ОСОБА_1 , навіщо той показав непристойний жест в їх бік. Майор відповів, що непристойний жест він показав перехожим людям. Вони попросили пред`явити документи, або ж представитися, на що ОСОБА_4 почав неадекватно реагувати, висловлюватися нецензурною лайкою в їх бік та намагався піти в магазин, відмахувавшись від них руками. Так як останній поводив себе агресивно та вважаючи, що ОСОБА_4 може заподіяти шкоди собі та їм, він застосував фізичну силу і кайданки, про що попереджав раніше. Викликавши ще наряд, транспортували затриманого для огляду. При огляді лікарем були встановлені тілесні ушкодження у останнього, які він отримав при затриманні.

На питання суду чи був до затримання гр. ОСОБА_1 в брудному одязі, неохайно одягнутий, відповів, що ОСОБА_1 був одягнений нормально по погоді. На питання суду, чому при складанні протоколу не були залучені свідки чи потерпілі, спокій яких було порушено, відповів, що свідки та потерпілі встановлені не були. Причиною зупинки їх екіпажу був саме непристойний жест. Коли їхали в патрульному автомобілі він особисто не чув, щоб чоловіки висловлювалися нецензурною лайкою.

В судовому засіданні був відтворений та досліджений відеозапис, що міститься на СD носії, з нагрудних камер співробітників патрульної поліції від 01 березня 2020 року, з якого вбачається, що час початку відеозапису 06 година 11 хвилин 01.03.2020. До двох чоловіків, які чисто одягнуті підійшов співробітник поліції, представився інспектором ОСОБА_7 і зажадав пред`явити документи від гр. ОСОБА_1 . У відповідь останній теж попросив показати документи поліцейського. На питання ОСОБА_8 , чому ОСОБА_1 показує непристойний жест, останній відповів, що нічого нікому не показував і попросив, щоб його не чіпали і, повернувшись до магазину, зробив декілька шагів до дверей, в цей час ОСОБА_7 , без попередження про застосування фізичної сили, почав затримувати ОСОБА_1 застосовуючи прийом боротьби у виді загибу руки за спину з укладенням на землю, при цьому, ОСОБА_1 поводив себе не агресивно, опір не чинив.

На деякий час Майор піднявся на ноги, однак ОСОБА_7 тримав його за одяг. При цьому, ОСОБА_4 просив не тримати його, так як він не намагається втекти, після чого, повторно була застосована фізична сила та спеціальний засіб кайданки. Після прибуття ще одного екіпажу поліції, ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу міста Лисичанська, де був оглянутий лікарем.

Згідно, дослідженого в судовому засіданні рапорту інспектора взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Луганській області ДПП лейтенанта Соколовського П.Є. від 01.03.2020, вбачається що, під час патрулювання в місті Лисичанську у складі екіпажу «Цейлон 119-3» разом з капралом поліції ОСОБА_10 О. близько 6 години ранку по вул. Героїв Сталінграду міста Лисичанська було помічено невідомого громадянина, яким надалі виявився ОСОБА_1 , 1983 року народження, який знаходячись у п`яному вигляді та брудному одязі висловлювався нецензурною лайкою в бік пересічних громадян і співробітників поліції та показував образливі жести. Під час перевірки документів особи, згідно ст.32 ЗУ «Про національну поліцію» громадянин почав поводити себе неадекватно, намагався піти. Останнього було неодноразово попереджено про можливість адміністративного затримання, але він продовжував висловлюватися нецензурною лайкою та робити різні рухи руками. Ними було прийняте рішення затримати громадянина ОСОБА_1 із застосуванням фізичної сили, згідно ст.44 ЗУ «Про національну поліцію», а саме загибу руки за спину з контролем кісті та спецзасобу «кайданки», згідно ст.45 зазначеного Закону. Час затримання 06 годин 12 хвилин. Застосування кайданок 06 годин 18 хвилин. Центр БВПД сповіщено о 06 годині 50 хвилин. Від сповіщення родичів громадянин відмовився о 06 годині 52 хвилини. Кайданки було знято о 08 годині 15 хвилин. Особу було доставлено у ВЕНМД КПП «Лисичанська багато профільна лікарня» для огляду на тілесні ушкодження. На громадянина ОСОБА_1 було складено протокол затримання АА № 207614, протокол за ст.173 КУпАП серії ГП 133718, постанова за ч.1 ст.178 КУпАП серії ГАА № 498048. Особу було звільнено о 09 годині 10 хвилині, у зв`язку з встановленням особи, припиненням правопорушення, розглядом справи, складанням протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.3).

Суд, вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідків, та дослідивши письмові матеріали справи, а також всі обставини справи в їх сукупності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, виходячи з наступного.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.

Склад проступку включає в себе ознаки, які об`єднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: - об`єкт адміністративного проступку, - об`єктивну сторону проступку; - суб`єкт адміністративного проступку; - суб`єктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння.

При цьому, у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, - указане діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

Адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху і т. ін.).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Під нецензурною лайкою у громадських місцях, необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належить, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005р. № 2899-1У).

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Про те, в порушення вищевказаних вимог органом Національної поліції не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Керуючись зазначеними положеннями, суд зазначає, що до даного протоколу, як доказ не надано будь-які відомості та пояснення свідків або потерпілих, громадський порядок і спокій яких було порушено діями ОСОБА_1 .

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності і усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Суд не приймає до уваги рапорт та покази допитаних працівників поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_8 які повністю спростовуються ретельно дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер поліцейських та показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 сумніватися в правдивості яких у суду не має підстав, останні попереджалися судом про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів суду та були приведені судом до присяги і не є особами, зацікавленими в результатах розгляду даної справи, оскільки:

-покази працівників поліції не узгоджуються між собою, зокрема в частині того, що поліцейський Звєрєв О. ОСОБА_11 в судовому засіданні вказував, що причиною зупинки було те, що ОСОБА_1 голосно викрикував непристойні слова, які він почув за закритими вікнами автомобілю і в бік їх автомобілю показував непристойні жести, а інспектор ОСОБА_7 , відповідаючи на питання суду, причиною зупинки екіпажу був саме непристойний жест, який показав в їх бік ОСОБА_1 ;

-обставини, викладені в рапорті ОСОБА_8 не узгоджуються з його показами та показами ОСОБА_9 наданих в судовому засіданні, в частині того, що в рапорті інспектор вказав, що ОСОБА_1 знаходячись у п`яному вигляді та брудному одязі висловлювався нецензурною лайкою в бік пересічних громадян і співробітників поліції та показував образливі жести, а при допиті в судовому засіданні і ОСОБА_9 і ОСОБА_7 зазначили, що ОСОБА_1 був одягнутий чисто та по погоді, що також вбачається і з відеозапису подій;

-крім того, пояснення працівників поліції повністю спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, зокрема, ОСОБА_7 зазначив, що перед затриманням ОСОБА_1 його було неодноразово попереджено про можливість затримання, а з відеозапису видно, що ОСОБА_7 , без попередження про адміністративне затримання та застосування фізичної сили, почав затримувати ОСОБА_1

-твердження інспектора Звєрєва О. ОСОБА_12 . про те, що ОСОБА_1 при затриманні душив його напарника ОСОБА_8 , також спростовується відеозаписом вказаних подій.

При цьому, оглянуті відеозаписи подій, повністю узгоджуються як з показами самого ОСОБА_1 , які він надав в судовому засіданні так і так і з показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , сумніватися в правдивості яких у суду не має підстав.

Отже, викладені у протоколі обставини не мають належного доказового забезпечення, а це породжує об`єктивний сумнів у їх відповідності фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що при встановлених обставинах в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки в судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинене ОСОБА_1 дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173,251, 252, ч. 1 ст.247, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення доЛуганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова