Провадження № 3/761/6423/2020
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Левицької Т.В., за участю прокурора Підгорного Д.В., захисника Сірика Є.В, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол № 130-08/5/20 від 07.08.2020 року, складеного головним спеціалістом відділу з питань запобігання корупції Управління внутрішнього контролю Національного агентства з питань запобігання корупції Ганабою О.О. щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Як вбачається з протоколу № 130-08/5/20 від 07.08.2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , останній, обіймаючи посаду начальника Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України, будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період раніше не поданими деклараціями (декларація перед звільненням з 01.01.2020 по 23.02.2020).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Службу безпеки України», Служба безпеки України - державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України.
Згідно статті 15 Закону України «Про Службу безпеки України» начальники підрозділів Центрального управління Служби безпеки України: контррозвідки, військової контррозвідки, контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки, захисту національної державності, боротьби з корупцією і організованою злочинною діяльністю, інформаційно-аналітичного, оперативно-технічного, оперативного документування, слідчого, по роботі з особовим складом, інших підрозділів, визначених Президентом України, а також начальники регіональних органів - обласних управлінь Служби безпеки України призначаються на посади за поданням Голови Служби безпеки України та звільняються з посад Президентом України.
Указом Президента України від 21.08.2017 № 228/2017 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України.
Указом Президента України від 26.06.2019 № 460/2019 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України.
Відповідно до примітки статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) посада начальника Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України, як керівника самостійного структурного підрозділу державного органу, юрисдикція якого поширюється на всю територію України, відноситься до службових осіб які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Таким чином, відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Зважаючи на викладене, згідно з абзацом п`ятнадцятим частини першої статті 1, примітки статті 50, частини другої статті 45 Закону, приміткою до статті 1726 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення.
Наказом Голови Служби безпеки України від 27.06.2019 № 832-ос ОСОБА_1 зараховано в розпорядження Голови Служби безпеки України за посадою начальника Департаменту.

Відповідно до наказу Голови Служби безпеки України від 06.02.2020 № 155-ОС/дск, ОСОБА_1 звільнено з військової служби за п.п. «а» п. 61 та п.п. «в» пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Служби безпеки України, виключивши його зі списків особового складу з 23.02.2020.
Частиною третьою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Згідно послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 , останній розпочав дії по заповненню декларації особи яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період раніше не поданими деклараціями (декларація перед звільненням) 14.06.2020 о 13 годині 13 хвилин. Подана щорічна декларація перед звільненням 19.06.2020 об 16 годині 02 хвилини.
За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування (за текстом - Реєстр), ОСОБА_1 подав декларацію особи яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період раніше не поданими деклараціями (декларація перед звільненням) 19.06.2020 року о 16 годині 02 хвилини.
В судовому засіданні прокурор підтримав протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 , зазначивши, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні захисник Сірик Є.В. просив суд закрити відносно ОСОБА_1 адміністративне провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення заперечував, суду пояснив, що Указом Президента України від 21.08.2017 № 228/2017 його призначено на посаду начальника Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України та Указом Президента України від 26.06.2019 № 460/2019 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України.
23.02.2020 року його було виключено із спадків особового складу відповідно до наказу Голови СБУ.
Вважав, що декларацію після звільненням подавати непотрібно, оскільки будь-яких змін в його майновому стані не відбулось та в строк визначений Законом він подав декларацію, що підтверджується матеріалами справи. Зазначив, що декларація подана 19 червня 2020 року о 16 годині 02 хвилині та після звільнення є по суті ідентичною. Тобто умислу чи мотиву ухилятись від подання декларації у нього не було взагалі.
Заслухавши думку прокурора Підгорного Д.В., пояснення захисника Сірика Є.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вивчивши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган /посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням /проступком/ визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, уповноваженою на те посадовою особою, а саме головним спеціалістом відділу з питань запобігання корупції Управління внутрішнього контролю Національного агентства з питань запобігання корупції Ганабою О. складено протокол № 130-08/5/20 від 07.08.2020 року відносно ОСОБА_1 про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного управління, а також у сфері запобігання корупції.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у формі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення визначається ставленням особи до дії та наслідків, виражене у формі умислу, тобто особа повинна усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачати її шкідливі наслідки і бажати їх або свідомо допускати настання цих наслідків.

З пояснень ОСОБА_1 , наданих ним в судовому засіданні, вбачається, що Указом Президента України від 21.08.2017 № 228/2017 його призначено на посаду начальника Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України та Указом Президента України від 26.06.2019 № 460/2019 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України.
23.02.2020 року його було виключено із спадків особового складу відповідно до наказу Голови СБУ.
Вважав, що декларацію після звільненням подавати непотрібно, оскільки будь-яких змін в його майновому стані не відбулось та в строк визначений Законом він подав декларацію, що підтверджується матеріалами справи. Зазначив, що декларація подана 19 червня 2020 року о 16 годині 02 хвилині та після звільнення є по суті ідентичною. Тобто умислу чи мотиву ухилятись від подання декларації у нього не було взагалі.
Враховуючи викладені обставини справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто умислу, а саме усвідомлення протиправного характеру своїх дій, передбачення шкідливих наслідків таких дій і бажання їх або свідоме допускання настання цих наслідків.

Таким чином, оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, а також враховуючи відсутність умислу у ОСОБА_1 , направленого на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, настання будь-яких шкідливих наслідків, суд встановив відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а відповідно і відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

За таких обставин, оскільки відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне закрити справу щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 247, 251, 252, 268, 278, 279, 280, 284, 294 КУпАП, ?

п о с т а н о в и в:

Закрити справу щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Суддя Т.В.Левицька