Справа № 751/6715/20 Головуючий у 1 інстанції Деркач О. Г.
Провадження № 33/4823/459/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., представника Північної митниці Держмитслужби Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Дідо А.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2020 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, та накладено стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «FIAT STILO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 .

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Судом встановлено, що 17.08.2020 року, близько 16 год. 27 хв. в зону митного контролю митного поста «Бачівськ» Північної митниці Держмитслужби в напрямку в`їзд на митну територію України, заїхав транспортний засіб комерційного призначення - автобус «SETRA S315HD», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням громадянина України ОСОБА_2 .

Під час проведення митного контролю транспортного засобу «SETRA S315HD», реєстраційний номер НОМЕР_4 ,І та внесення інформації до центральної бази даних ЄАІС ДФС про пасажирів вищевказаного транспортного засобу, відбулось спрацювання орієнтування у відношенні громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , який у відповідності до інформації ЄАІС Держмитслужби України ввіз транспортний засіб - особистого користування, а саме легковий автомобіль «FIAT STILO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 на митну територію України 01.10.2017 року о 13 год. 48 хв. в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС (митниця ввезення UA305260) з метою особистого користування в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року».

Згідно ч. 1 ст. 380 Митного кодексу громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 зобов`язаний був вивезти вказаний транспортний засіб за межі митної території України в строк до одного року, а саме до 01.10.2018 року, але станом на 17.08.2020 року транспортний засіб марки автомобіль «FIAT STILO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 не вивезено за межі митної території України, у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування, імпорту (випуск для вільного обігу) не поміщений та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення. Документів підтверджуючих аварії, дії обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб або звернень, заяв згідно з інформацією, наявною в АСМО «Інспектор» модуль «Заяви підприємств та осіб», до митних органів громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 не надав.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив строк доставки транспортного засобу особистого користування до органу Держмитслужби більше ніж на тридцять діб.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складений протокол про порушення митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України.

Не погодившись з рішенням суду, захисник-адвокат Дідо А.М. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити.

В підтвердження своїх вимог зазначає, що ввезений ОСОБА_1 транспортний засіб належить ОСОБА_3 та у зв`язку з постійними та значними поломками був поміщений його власником на СТО в Закарпатській області для капітального ремонту, де неправомірно вийшов з володіння власника ОСОБА_3 та користування ОСОБА_1 . По факту незаконного заволодіння транспортним засобом внесено відомості до ЄРДР за №80000167.

На думку апелянта, враховуючи, що автомобіль було ввезено на митну територію України 01.10.2017 року, то на момент прийняття оскаржуваної постанови пройшли процесуальні строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 467 МК України.

Оскарживши постанову суду поза строком апеляційного оскарження, просив поновити пропущений процесуальний строк, визнавши причини пропуску поважними.

ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання апеляційного суду не з`явились,причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду апеляційного провадження сповіщались належним чином. Відповідно до ст. 294 КУпАП, їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, тому апеляційний суд розглядав дану справу за наявними у ній доказами.

Заслухавши пояснення представника митниці, дослідивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Наведені апелянтом доводи щодо підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження є переконливими та з метою забезпечення апеляційного оскарження судового рішення, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення апеляційного строку.

Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

За змістом ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

За змістом ч.5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Як убачається з матеріалів справи, 01.10.2017 року ОСОБА_1 в режимі «тимчасового ввезення до 1 року» ввіз на митну територію України транспортний засіб «FIAT STILO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , надавши при цьому зобов`язання вивезти автомобіль у строк до 01.10.2018 року, але станом на 17.08.2020 року вказаний автомобіль так і не вивіз. З 02.10.2018 року почалась бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення. Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Факт вчинення порушення митних правил об`єктивно підтверджується доказами у справі, а саме: протоколом про порушення митних правил; інформацією ЄАІС ДМС України про порушення митних правил, згідно яких ОСОБА_1 01.10.2017 року тимчасово ввіз на митну територію України транспортний засіб «FIAT STILO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , під зобов`язання про вивезення в строк до 01.10.2018 року.

Документів, підтверджуючих аварії, дії обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб ОСОБА_1 суду не надав, тому в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 460 МК України, які виключають адміністративну відповідальність.

Твердження апелянта про те, що транспортний засіб «FIAT STILO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вибув із законного користування ОСОБА_1 , про що свідчить витяг з ЄРДР щодо внесення 10.11.2020 року відповідних відомостей про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України, є безпідставними, так як вказані відомості були внесені до ЄРДР після отримання ОСОБА_4 повідомлення про розгляд справи в суді.

Висновки суду 1 інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, тобто, перевищення ним строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на митну територію України більш ніж на 30 діб, є правильними.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, передбаченому санкцією ч.6 ст. 481 МК України, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

При цьому, доводи апелянта про те, що стягнення накладено поза межами строку, визначеного ст. 467 МК України, зокрема, частиною 3 даної статті, є невірним трактуванням апелянтом норм митного законодавства, так як в даному випадку рішення про закриття кримінального провадження у даній справі не приймалось.

За таких обставин постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Дідо А.М. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Дідо А.М. залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2020 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко