Справа № 442/473/20
Провадження №3/442/221/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 лютого 2020 року суддя Дрогобицького мiськрайонного суду Львiвської областi Медведик Л.О., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної вiдповiдальностi ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №029233 від 08.01.2020 року, ОСОБА_1 , 08.01.2020 року о 21 год 00 хв в м.Борислав, вул..Франка, керував автомобілем марки «Мерседес Бенц» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Його представник ОСОБА_2 подав суду письмове клопотання свого довірителя про закриття провадження у справі, із зазначенням про те, що останній виїхав на автомобілі і проїхавши декілька метрів був зупинений працівниками поліції. Ті зазначили йому про порушення правил дорожнього руху (виїзд на зустрічну смугу). Далі, звинуватили його у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння та запропонували пройти відповідний огляд. Огляд ОСОБА_1 згідний був пройти лише у присутності свідків, однак бачивши їх відсутність відмовлявся від його проходження. В подальшому працівники поліції забрали посвідчення водія та поїхали, а протокол та тимчасовий дозвіл на керування надіслали поштою. Посилаючись на законодавство та порушення наведених його норм просив закрити щодо нього провадження в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Супутньо зазначив про те, що вимога про проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я являється законною лише у випадку дотримання поліцейським порядку огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Також на підтвердження своєї невинуватості звернув увагу суду на відмінності кольору чорнила при заповненні у протоколі графи із даними свідка; на порушення порядку визначеного для вручення йому протоколу; відсутність факту його відсторонення від керування транспортним засобом, як ознаку його невинуватості; відсутність розуміння появи відеозапису в матеріалах справи без супровідних документів про це; відсутність зафіксованого у ньому початку та кінця відеозапису, тощо.

Представник підтримав та додатково обґрунтував кожне порушення в судовому засіданні. Разом із тим відмовився від клопотання про виклик та допит свідка, зазначеного в протоколі після допиту як свідка поліцейського, який його склав.

Допитаний як свідок поліцейський ОСОБА_3 пояснив суду, що ОСОБА_1 їдучи по зустрічній смузі засліпив його службовий автомобіль. При зупинці порушника було замічено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти тест, від якого той категорично відмовився. Матеріали складалися на місці в службовому авто, оскільки зібралися родичі ОСОБА_4 та провокували конфлікт. Тому вдалося засвідчити свої дії тільки одним незаінтересованим свідком. Фіксацію проводили нагрудною камерою. Перша не спрацювала, а друга, внаслідок браку ресурсу пам`яті не здійснила повного запису. Налаштування параметрів камер здійснюється техпрацівниками у м. Львові, а він не є фахівцем у цій справі. Фрагмент пояснень у протоколі написаний іншим чорнилом, бо закінчилося таке в іншій ручці. Під час оформлення протоколу вийшла мати порушника, вибачилася за його дії та забрала у нього ключі від машини.

Заслухавши думку представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши протокол та додані до нього матеріали, допитавши заявленого свідка суд враховує таке.

ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у стані, який викликав у них сумнів щодо керування транспортним засобом під дією алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти тест на місці. Однак останній відмовився. Згідно протоколу, така дія поліцейського була засвідчена присутністю тільки одного свідка. Однак, застосування судом в даному випадку наслідків передбачених нормою ч.5 ст.266 КУпАП є неможливе з огляду на те, що слід за цим поліцейським було запропоновано водієві пройти освідчення в медзакладі, на що той теж категорично відмовився. За ч.3 цієї статті, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Але і на такий порядок огляду поступила відмова водія. Відтак огляду як такого не відбулося власне зважаючи на заперечення ОСОБА_1 як за одним так і іншим можливим варіантом. Стверджується це даними відеозапису доданим на диску до протоколу (01:13 01:27) хвилина. Саме така поведінка особи і кваліфікується за фабулою диспозиції ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З приводу наявності самого диску з відеозаписом в матеріалах справи, суд звертає увагу на те, що вона є цілком обґрунтованою внаслідок зазначення про її додавання у відповідній графі протоколу. А тому піддавати сумніву належність і допустимість такого доказу підстав немає, тим більше, що таких понять КУпАП взагалі не містить.

Твердження про те, що вимога про проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я являється законною лише у випадку дотримання поліцейським порядку огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, є суб`єктивним розумінням даної особи нормативного врегулювання такого порядку. Законодавство такого взаємозв`язку не містить. Більше того, першого варіанту огляду взагалі не відбулося (внаслідок відмови водія). А пропозиція про проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я теж була ним відхилена.

Відмінності кольору чорнила при заповненні у протоколі графи із даними свідка та відсутність зафіксованого у відеозаписі його початку та кінця цілком пояснюється показами поліцейського і не спростовується іншими доказами по справі.

Відсутність факту відсторонення водія від керування транспортним засобом, суд розцінює не як ознаку його невинуватості, а як суттєвий недолік в роботі поліції, що заслуговує відповідного реагування суду, однак аж ніяк не спростовує вини водія за наявності вищенаведених доказів, які таку доводять.

Отже, в діях ОСОБА_1 встановлено ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а тому, з врахуванням особи правопорушника, характеру вчиненого правопорушення, вважаю за необхідне накласти на нього стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення судовий збір.

Керуючись ст.ч.1 ст.130, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя __________ Медведик Л.О.