Провадження № 3/161/5198/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 18 грудня 2020 року

Луцький міськрайонний суд в особі судді Філюк Т.М.,розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої адміністратором у «Сакй Бар Фемелі», РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

З Головного Управління ДПС у Волинській області до Луцького міськрайонного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 09.10. 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , згідно акту перевірки від 09.10.2020 року, порушила п. 1,2,13 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме, встановлено невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків з сумою згідно х-звіту РРО на 125 грн., не видано розрахунковий документ встановленої форми на суму 180 грн.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала, щиро розкаялась, просила суворо не карати.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, актом фактичної перевірки та іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, а саме: порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення вперше, її дії не становили великої суспільної небезпеки, не спричинили і не могли спричинити значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам інших осіб, суд, враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст.22 КУпАП, звільнивши останню від адміністративної відповідальності, та оголосити їй усне зауваження у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що попереджувальних цілей щодо ОСОБА_1 можливо досягти без застосування засобів адміністративного впливу та із застосуванням такого виховного заходу, як усне зауваження, який буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Згідно із ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.155 - 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.М. Філюк