Провадження № 3/127/9643/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

При проведенні інспекційного відвідування ТОВ «Вінницький інструментальний завод» було виявлено порушення вимог законодавства про працю, а саме виплата заробітної плати не проводилась регулярно в робочі дні у строки встановленні законом, а саме 7 та 22 числа щомісячно. Внаслідок чого, станом на 26.11.2020 не в повному розмірі та своєчасно не виплачено заробітну плату за березень-жовтень 2020 року 71 працівнику у сумі 2680200 грн., у тому числі за жовтень 425400 грн. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки працівникам підприємства не виплачувалась не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Крім того, встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплат відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги у порядку, встановленому законом, не проводилась.

Також було виявлено порушення першочерговості оплати праці за січень-жовтень 2020 року.

Окрім того, при звільненні працівників виплати всіх сум, що належать їм від установи за зазначений період не проводились у день звільнення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення визнав та суду пояснив, що він є директором ТОВ «Вінницький інструментальний завод». У зв`язку з карантинними обмеженнями відбулось падіння промислового виробництва на підприємстві та зменшилась кількість замовлень. На сьогодні вони перепрофільовують виробництво.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Частиною першою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що ОСОБА_1 допустив порушення положень частин першої, другої та четвертої статті 115 Кодексу Законів про працю (далі КЗпП), статті 34 Закону України «Про оплату праці», частини п`ятої статті 97, частини першої статті 116 КЗпП.

Частиною першою статті 115 КЗпП регламентовано, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно частиною другою зазначеної статті у разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Частиною третьою статті 115 КЗпП визначено, що заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Відповідно до положень статті 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Частиною п`ятою статті 97 КЗпП регламентовано, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Зі змісту частини першої статті 116 КЗпП випливає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини, викладені в протоколі не заперечував, надавши суду чіткі та послідовні пояснення. Крім того, факт порушення ОСОБА_1 вищезазначених норм підтверджуються копією акта інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ВН 14118/205/АВ від 26.11.2020, копією попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 26.11.2020, копіями довідок про використання коштів на підприємстві, відомістю своєчасно невиплаченої заробітної плати, відомостями нарахування коштів та виписками по рахункам.

З огляду на викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 41 КпАП, за ознаками порушення вимог законодавства про працю.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд враховує, що останній винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, надавши суду чіткі та послідовні пояснення, згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, а тому з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому, суд вважає за доцільне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 41, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: