33/804/669/20
220/1622/20
Категорія: ч. 1 ст. 183-1 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Фисун Л.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А., розглянула клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Великоновосілківського районного суду Донецької області від 19.11.2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183-1 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови суду, 01.10.2020 року державним виконавцем Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) встановлено, що при примусовому виконанні виконавчого провадження №59566601, відкритого за виконавчим листом № 220/714/19 виданим 05.07.2019 року Великоновосілківським районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.03.2019 року та до її повноліття, ОСОБА_2 допустила несплату аліментів на утримання дитини з 18.01.2020 року по 30.09.2020 року, у зв`язку з чим утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 18449,58грн., сукупний її розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 19.11.2020 року ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком 120 годин.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення і закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183-1 КУпАП.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції просить поновити цей строк, оскільки вона не була присутня під час розгляду цієї справи, про її існування дізналася 04.12.2020 року від працівників органу пробації, суд не сповіщав її про судовий розгляд ні судовою повісткою, ні за номером мобільного телефону, хоча у державного виконавця є цей номер телефону, а також ця інформація наявна в матеріалах даної справи.

Вказує, що копію оскаржуваного судового рішення вона отримала 07.12.2020 року після звернення до суду з відповідною заявою, і в цей же день ознайомилась з матеріалами справи.

З огляду на наведене, вважає, що порушено її право на захист, а строк на апеляційне оскарження вона пропустила з поважних причин, тому вважає за можливе поновити цей строк.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що матеріали справи не містять доказів наявності виникнення зазначеної заборгованості, з довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів не вбачається можливим зрозуміти чому саме така сума заборгованості, тому вона не має можливості її підтвердити або заперечити.

Вказує, що відповідно до п.4 розділу ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішення, в матеріалах справи повинний бути розрахунок заборгованості, тому, на її думку, довідка про наявність заборгованості не є беззаперечним доказом наявної заборгованості.

Також зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням ст.ст.256, ч.2 ст.254 КУпАП, оскільки копія цього протоколу їй не вручалась, вона його не підписувала, відсутня відмітка про її відмову від підписання протоколу, є відомості про його направлення поштою, але відсутнє підтвердження його отримання.

Також відсутній акт про її неявку до органів державної виконавчої служби, а тому не було підстав направляти цей протокол їй поштою.

Зазначає, що вона не відмовляється сплачувати аліменти, сплачує при можливості частинами, що підтверджує доданими до апеляційної скарги квитанціями, але на сьогодні знаходиться у скрутному становищі, через карантині заходи зменшились її доходи як фізичної особи-підприємця.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_5 не з`явилась у судове засідання, про місце, день і час апеляційного розгляду була повідомлена належним чином (а/с 52), направила до апеляційного суду електронною поштою 28.12.2020 року заяву про проведення апеляційного розгляду у її відсутність, просила вимоги апеляційної скарги задовольнити у повному обсязі (а/с 53-54).

Розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції проведено у відсутність ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.294 ч.6 КУпАП, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала за таких підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

З протоколу про адміністративне правопорушення № 14/4, який складений 01.10.2020 року стосовно ОСОБА_5 , яка допустила несплату аліментів на утримання дитини з 18.01.2020 року по 30.09.2020 року, у зв`язку з чим утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 18449,58грн., сукупний її розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, вбачається, що остання була присутня при складанні цього протоколу, особисто його підписала, зазначила у графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», що не у змозі сплачувати аліменти, оскільки не має джерел доходу на час дії карантину, має намір сплачувати поточні аліменти та борг (а/с 2).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_5 за ч.1 ст.183-1 КУпАП відбувся 19.11.2020 року о 08.45год. у Великоновосілківському районному суді Донецької області без участі останньої (а/с 31-32), яка була сповіщена про дату, місце і час судового розгляду, судові повістки рекомендованою поштою спрямовувались за місцем реєстрації і проживання ОСОБА_5 , але повертались до суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Дана справа розглянута у відсутність ОСОБА_5 , але вона була обізнана про розгляд справи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.183-1 КУпАП стосовно неї Великоновосілківським районним судом Донецької області з 01.10.2020 року, оскільки підписала протокол про адміністративне правопорушення № 14/4 і особисто написала пояснення у цьому протоколі, вона не була обмежена у своїх конституційних правах, з часу складання протоколу 01.10.2020 року до дати розгляду справи 19.11.2020 року було достатньо часу, щоб скористатися правовою допомогою, надати суду клопотання та пояснення за змістом адміністративного правопорушення.

Крім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи і прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» і «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду, тож ОСОБА_5 мала об`єктивну можливість дізнатися про призначення до розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно неї і постановлене судове рішення вже після судового розгляду і у визначений ст.294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням цього слід визнати, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_5 не були порушенні права останньої, передбачені ст. 268 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

На підставі ст.289 КУпАП, скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин.

За правовим змістом зазначеної норми, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_5 посилається на те, що вона не була присутня у судовому засіданні 19.11.2020 року, суд не сповіщав її про судовий розгляд, про постановлене судове рішення дізналася 04.12.2020 року від працівників органу пробації, копію оскаржуваної постанови вона отримала 07.12.2020 року після звернення до суду з відповідною заявою, тому вважає, що пропуск строку на апеляційне оскарження постанови є поважним і має бути поновленим.

З огляду на встановлене, не можна визнати поважними причинами пропуск строку оскарження постанови суду від 19.11.2020 року, оскільки строк подачі апеляційної скарги на вказану постанову становив по 29.11.2020 року включно (вихідний неділя), тому останнім днем подачі апеляційної скарги є перший робочий день - понеділок 30.11.2020 року, ОСОБА_5 мала можливість у визначені законом строки подати апеляційну скаргу, яку вона подала лише 09.12.2020 року.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами та з урахуванням положень ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційна скарга ОСОБА_5 подана з пропуском встановленого законом строку на оскарження, оскільки хоча остання не була присутня в судовому засіданні 19.11.2020 року при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно неї, однак була обізнана про судовий розгляд Великоновосілківським районним судом Донецької області справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, не була обмежена у конституційних правах, апеляційна скарга подана ОСОБА_5 до суду першої інстанції 09.12.2020 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження судового рішення, в апеляційній скарзі остання не навела поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, також відсутні ці підстави і у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, ОСОБА_5 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Великоновосілківського районного суду Донецької області від 19.11.2020 року повинно бути відмовлено, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами статей 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_5 у поновлені строку на подачу апеляційної скарги на постанову Великоновосілківського районного суду Донецької області від 19.11.2020 року, якою ОСОБА_1 визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183-1 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком 120 годин.

Апеляційну скаргу на постанову судді Великоновосілківського районного суду Донецької області від 19.11.2020 року стосовно ОСОБА_5 повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: