Справа № 728/421/20 Головуючий у 1 інстанції Глушко О. І.
Провадження № 33/4823/147/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі судді судової палати у кримінальних справах Баглая І.П., розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2020 року.

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп..

Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні пунктів 2.5 та 12.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР), яке виразилося у керуванні ним у стані алкогольного сп`яніння автомашиною ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , 02 березня 2020 року, в 12 год. 30 хв., по вул. Шкільній, у с. Часниківка і відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. А також в тому, що ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив з`їзд у кювет.

В апеляційній скарзі захисник Большак В.М. просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних інкримінованих правопорушень. Вказує, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, оскільки автомобілем керував не ОСОБА_1 , а його односелець ОСОБА_2 , який у зв`язку із слизькою дорогою заїхав у кювет, вірніше трохи далі обочини дороги. Останній пішов шукати транспорт, щоб витягнути автомобіль, а ОСОБА_1 стояв біля автомобіля та чекав на допомогу. Саме в цей момент до нього під`їхали працівники поліції та заявили, що підозрюють його у перебуванні у стані алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 зазначив, що у нього не має підстав для проходження даного огляду, так як він не перебуває за кермом автомобіля. Зазначає, що в матеріалах справи не має доказів, крім протоколу про адміністративне правопорушення, на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем. На відеозаписі з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано чи рухався автомобіль, оскільки запис починається з того, що поліцейські підійшли вже до нерухомого автомобіля. ОСОБА_1 в цей час не сидів за кермом автомобіля та одразу повідомив, що не є водієм. При цьому не було свідків, що підтверджує відео з нагрудної камери працівників поліції. Письмові пояснення свідків оформлені шаблонно. Суд першої інстанції не допитував свідків, обмежився їх оголошенням. Вважає, що судом першої інстанції не доведено про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, суд першої інстанції не зазначив в чому вбачаються ознаки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Із матеріалів справи, доводів апеляційної скарги вбачається, що вона підлягає частковому задоволенню.

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису поліції видно, що ОСОБА_1 заперечував керування ним автомашиною, але при цьому не заперечував, що даний транспортний засіб належить йому. На запитання поліцейського не назвав прізвища особи, яка, за його версією, керувала транспортним засобом, зазначивши, що не знає хто був за кермом, намагався кудись телефонувати з метою вирішити питання.

Голослівне посилання ОСОБА_1 на ОСОБА_3 як на особу, що керувала автомашиною, апеляційний суд розцінює як намагання уникнути відповідальності по ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_2 так і не прибув з транспортним засобом щоб витягти автомашину ОСОБА_1 з кювету та не з`явився в поліцію після вказаних подій і не заявив про свою причетність до ДТП та перебування за кермом.

Із оголошених у місцевому суді пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

У той же час доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, тягне за собою відповідальність таке порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Але в оскаржуваній постанові не вказано які саме наслідки, передбачені ст. 124 КУпАП, настали.

За таких обставин справа в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу цього правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 змінити і провадження по справі в частині визнання його винуватим по ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю події та складу цього правопорушення.

В решті постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяІ. П. Баглай