Категорія:ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Олішкевич Ю.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 вересня 2020 року щодо неї,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 13 червня 2020 року близько 15.00 год. перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство відносно колишнього чоловіка гр. ОСОБА_3 , а саме: погасила недопалок цигарки об груди ОСОБА_3 , чим нанесла останньому тілесні ушкодження. Такими діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Вказує, що обставини зазначенні в протоколі та в судовому рішенні не відповідають дійсності. Посилається на те, що 13 червня 2020 року ОСОБА_3 повернувся додому з ознаками алкогольного сп`яніння, почав кричати та ображати її нецензурною лайкою, після зробленого зауваження він взяв недопалок цигарки та кинув в неї, після чого вказаний недопалок вона рефлекторно відкинула від себе. Зазначає, що вона не мала на меті завдати шкоди колишньому чоловіку, а лише захищалася, вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Також вказує, що постанова судді не містить вказівок, яке саме насильство застосовувалось, в чому воно проявилось до потерпілого та яку конкретно шкоду було заподіяно її діями. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Так, відповідальність за змістом ст.173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №453520 від 16.06.2020 (а.с.2), заявою та поясненнями ОСОБА_3 (а.с.4,7, 9), поясненнями ОСОБА_1 від 16.06.2020 (а.с.8).

Так, в своїх поясненнях від 16.06.2020 (а.с.8) ОСОБА_1 зазначала, що ОСОБА_3 перший кинув у її недопалок, внаслідок чого вона отримала опіки, після чого підняла недопалок та зі словами «тобі так добре?» кинула на ОСОБА_3 ..

Крім того, в суді першої інстанції ОСОБА_3 пояснив, що на балконі побачив колишню дружину та її знайому, які перебували в стані алкогольного сп`яніння. В них відбувся словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_1 кинула недопалок в його груди, завдавши йому фізичного болю (а.с.26 зворот).

Оскільки відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає за вчинення насильства в сім`ї - умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_3 , фізичного характеру, яке виразилось у тушінні недопалка цигарки об його груди.

Твердження захисника про те, що протокол складений з порушенням вимог ч.2 ст.254 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки дільничний офіцер поліції після відібрання пояснень 16.06.2020 в учасників конфлікту (а.с.8, 9), виявивши особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, відразу склав протокол щодо ОСОБА_1 (а.с.2), чим повністю дотримався положень ч.2 ст.254 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновком суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 вересня 2020 року щодо неї - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов