Провадження № 3/359/4278/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі судді Семенюти О.Ю., розглянувши за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративний матеріал, що надійшов від батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Гребінківським РВ УМВС України в Полтавській області 10.01.2008 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 14 грудня 2020 року о 00 год. 5 хв. на 32 км а/д «Київ - Харків - Довжанський», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_3 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою вину не визнав, повідомив, що поліцейські зупинили його для перевірки документів, він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, жодних ознак такого сп`яніння не мав, тому вважає, що поліцейські незаконно склали на нього протокол, оскільки його зовнішній вигляд не давав підстав вважати, що він перебуває під дією якихось засобів, просив суд закрити провадження за відсутністю складу та з огляду на порушення поліцейськими інструкції про порядок виявлення ознак наркотичного сп`яніння.

Суд, встановивши обставини передбачені ст.280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що передбачені 251 КУпАП, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 вини у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з такого.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) хоч і за національним законом (ст. 130 КупАП) особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ. яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Також в деяких справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень передбачених КУпАП до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (пункт 33 рішення у справі «Гурепка проти України», та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції (право на справедливий суд).

Наведені обставини свідчать, що адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 КУпАП може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція № 1452/735).

Як передбачено п. 12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Суду на підставі поданих доказів повинно бути доведено наявність у поліцейського підстав вважати, що зупинений ним водій, в даному випадку ОСОБА_1 , перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Згідно з п.п.3,4 Розділу І Інструкції № 1452/735 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, а саме порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції та реєстратора, вбачається, що останні не є одним суцільним файлом, розділені на частини з перериванням часу, що у свою чергу свідчить про монтування відео та видалення не потрібних з точку зору поліції фрагментів.

З трьох фрагментів відеозапису на першому відеозаписі під назвою «2020_1214_004927» видно, як особа, без жодних ознак сп`яніння виходить з автомобіля, на другому відеозаписі під назвою «» можна побачити, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності повідомляють, що в нього встановлені ознаки сп`яніння, при цьому поліцейським не зазначені ознаки, які сформували у нього думку про наявність у ОСОБА_1 наркотичного сп`яніння. Так, в протоколі зазначено про розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення координації рухів. У той же час, суд при огляді відеозаписів зовнішніх ознак вживання наркотичних засобів не побачив. На третьому відеозаписі за назвою «» чітко видно обличчя лише поліцейських, які склали протокол про адміністративне правопорушення, самого ОСОБА_1 видно погано.

Окрім того на відеозаписах відсутні свідки, в присутності яких поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд (на відеозаписі є одна особа, при цьому її статус поліцейськими не визначався).

Суд критично оцінює письмові пояснення свідків, оскільки вони виконані на друкованому шаблоні бланку пояснень, у якому заздалегідь надрукований текст: свідком яких подій мав бути свідок, роз`яснення прав правопорушнику у присутності свідка, тому такі пояснення не можуть розцінюватися судом як доказ.

Таким чином, суд вважає, що працівники поліції не дотрималися порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, їх дії не відповідають вимогам Інструкції № 1452/735, та що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення. Крім того, матеріали справи не містять належних доказів тому, що ОСОБА_1 був правомірно зупинений працівниками поліції, в тому числі з метою перевірки на стан сп`яніння.

З цього приводу, зважаючи на відсутність у матеріалах справи зазначеного доказу, суд критично оцінює інші докази, які наявні в матеріалах справи, та вважає, що працівниками поліції не доведено факт порушення особою, яка притягається до відповідальності вимог п.2.5 ПДР, та, відповідно, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З цього приводу, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. З урахуванням оголошених вище доказів, на думку суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення є недоведеною належними та допустимими доказами.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення - суд оцінює критично.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення і підлягає виконанню протягом 3-х місяців з дня набрання нею чинності.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя О.Ю. Семенюта