Справа № 357/6912/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2020 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О. В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

10.07.2020 о 16 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 , рухаючись в м. Біла Церква Київської області, по вул. Сквирське Шоссе, 186, керував транспортним засобом марки «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами згідно постанови від 14.06.2019 року ВП №5807830, виданої Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що дійсно, 10.07.2020 о 16 год. 00 хв. був зупинений працівниками поліції та в цей момент при перевірці документів працівниками поліції його повідомлено, що відносно нього є обмеження у праві керування транспортними засобами згідно постанови від 14.06.2019 року ВП №5807830 виданої органом виконавчої служби, у зв`язку з чим стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Тобто, до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП він не був обізнаний про наявність постанови державного виконавця про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та відповідно про її зміст та її копії не отримував. Умислу на вчинення правопорушення в нього не було. Також зазначив, що аліменти сплачує, однак, як йому повідомив державний виконавець, оскільки у квитанціях про оплату не вказано призначення коштів аліменти, вказані кошти рахуються як звичайна допомога, а тому не мав умислу вчиняти вказане правопорушення оскільки вважав, що на дату складання протоколу ніяких обмежень немає.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 3 статті 126 КУпАП, передбачена відповідальність за адміністративне правопорушення, що полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Стаття 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною 5 статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 3 статті 126 КУпАП передбачає умисну форму вини, а саме особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами умисно продовжує керувати транспортним засобом.

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 126 КУпАП, обов`язково мають містити належним чином засвідчену уповноваженою на те посадовою особою відділу державної виконавчої служби копію документу, яким відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності, застосовано відповідне обмеження. Також мають бути долучені документи, які б підтверджували обізнаність особою, щодо якої винесено постанову про застосування відносно неї відповідного обмеження. Всупереч вищевикладеного, у матеріалах справи відсутні відомості щодо обізнаності ОСОБА_1 відносно застосування відносно нього таких обмежень.

Так, в матеріалах справи міститься не підписана та не завірена постанова державного виконавця від 14.06.2019 року ВП №5807830, яка не може бути доказом по справі, крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про направлення, вручення чи отримання ОСОБА_1 постанови про обмеження у праві керування транспортними засобами.

Оскільки з зібраних по справі доказів слідує, що ОСОБА_1 не був обізнаний про наявність встановлених щодо нього обмежень у праві керування транспортними засобами, тому приходжу до висновку, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 3 статті 126 КУпАП.

Згідно положення ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вважаю, що провадження по справі необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не може бути накладене за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, судовий збір у провадженні за даною справою також не підлягає стягненню з останнього.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст. 126 ч. 3, 221, 245, 247, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. В. Ларіна