Справа №576/2608/20 Провадження 3/576/1424/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

Головуючого судді Мазура С.А.,

за участі: секретаря Пугач В.Л.

захисника особи, яка притягується до відповідальності Кузьміна Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали, які надійшли від Глухівського відділу поліції (м. Глухів) підпорядкованого Головному управлінню Національної поліції в Сумській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2020 року о 11 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 по вул. Інститутська в м. Глухів, керував автомобілем «VOLKSWAEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту). Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки т/з так і в Глухівській міській лікарні відмовився в присутності двох свідків чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його представник просив закрити провадження у справі оскільки водій ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в лікарні, а протокол складений за порушення пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водночас протокол складений за відмову від проходження огляду, що не підпадає під дію п.2.9 Правил дорожнього руху.

Як встановлено «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія, щодо ухилення від огляду.

Дані положення також закріплені в «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння підтверджується наступним.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлений безперечний обов`язок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 212958 від 23.11.2020, складеного з дотриманням вимог статті 256 КУпАП, виготовлений на спеціальному бланку та мають підписи двох свідків, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від підпису, отримання копії та надання пояснень у їх присутності, що є належним доказом вини останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення. Крім того у вказаному протоколі зазначено пункт 2.5. Правил дорожнього руху, оскільки порушення пункту 2.9 як зазначає захисник передбачає і зазначення відповідного підпункту, а саме «а», про що не зазначено в протоколі.

Зокрема з наявного в матеріалах відеозапису події вбачається, що останньому в присутності свідків пропонувалось пройти тест на виявлення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору, так і в Глухівській ЦРЛ на що останній спочатку погодився, але в подальшому своїми діями та спілкуванням зі свідками вбачається, що відмовився від проходження, а в подальшому відеозапис припинено.

Крім того, з наявних в матеріалах справи пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що вони були запрошені свідками при складанні адміністративного протоколу за частиною першою статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 і засвідчили ту обставину, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, відмовився від підписів та отримання копії протоколу.

Суд критично ставиться та не приймає до уваги доводи захисника Кузьміна Є.О. про те, що ОСОБА_1 погодився пройти тест в Глухівській ЦРЛ, оскільки це суперечать дійсним обставинам справи. Зокрема, як вбачається з відеозапису події поліцейський почав складати адміністративний матеріал в присутності правопорушника, водночас останній відмовився від надання письмових пояснень, підпису та отримання копії протоколу, хоча мав можливість зазначення в протоколі про свою згоду на проходження огляду в лікарні.

Таким чином доводи захисника Кузьміна Є.О. в цілому, суд оцінює, як намагання уникнути адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки його доводи спростовуються встановленими в процесі розгляду адміністративного провадження обставинами, зокрема поясненнями свідків та протоколом про вчинення адміністративного правопорушення.

Суд, враховуючи викладені вище обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Обираючи вид і міру стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважає за доцільним накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору визначається в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 420,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 32, 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284 ч.1 п.1, 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

У разі несплати штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у випадку оскарження постанови не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна для примусового виконання та стягнення штрафу в подвійному розмірі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим чи його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя С.А. Мазур