Справа №642/6647/20
Провадження №3/642/2565/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Шрамко Л.Л., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст. 124 КУпАП

встановив:

До Ленінського районного суду м.Харкова з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП серії ДПР 18 № 103913 від 3 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 10 листопада 2020 року о 12 год. 30 хвил. на перехресті вул. Холодногірській та вул. Робесп`єра у м.Харкові водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ГАЗ 2410, д.н.з. НОМЕР_1 , при повороті ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю «Opel», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався у зустрічному напрямку, та допустив з ним зіткнення, чим заподіяно механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 16.13 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді свою вину не визнав, зазначив, що керував автомобілем з дотриманням Правил дорожнього руху, виконуючи поворот ліворуч на вул. Робесп`єра з вул. Холодногірської зупинився на роздільній смузі дорожньої розмітки 1.3, в цей час назустріч йому рухався автомобіль мікроавтобус темного кольору, марку та державний номер якого він не запам`ятав, який також виконував поворот ліворуч, позаду ніяких транспортних засобів він не бачив. Коли він виїхав на смугу зустрічного руху приблизно 30-40 см, мікроавтобус здійснив поворот ліворуч на вул. Робесп`єра в напрямку вул. Сочинської, та позаду нього раптово з`явився автомобіль «Опель», д.н.з. іноземної реєстрації, який спочатку звернув на праву смугу, а потім звернув на ліву смугу, де і сталося зіткнення його - ОСОБА_1 - автомобіля з автомобілем «Опель», що підтверджується поясненнями водія та схемою ДТП. Свідків на місті ДТП не було.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засідання пояснив, що мікроавтобус дійсно повертав ліворуч, та закрив оглядовість для водія ОСОБА_1 . Через виїзд цього мікроавтобуса і сталось зіткнення. Він ніяких претензій до водія ОСОБА_1 не має. На підтвердження вказаних обставин потерпілий надав суду відеозапис подій, який не був предметом дослідження при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Він вважає, що справу стосовно ОСОБА_1 слід закрити, оскільки його вина відсутня.

Суд, вислухавши учасників ДТП - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, оглянувши флеш- носій з відеозаписом подій, наданий потерпілим, приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити з таких підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, оцінка доказів повинна ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 251 КУпАП визначено, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 16.13 Правил дорожнього руху перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, порушення правил дорожнього руху повинно знаходитись в причинному зв`язку з подією ДТП, в даному випадку із спричиненням пошкоджень транспортним засобам.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, регламентовані розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі- Інструкція),

В пункті 1 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення зазначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення додається зокрема схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський.

Відповідно до п.4 Інструкції на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти, зокрема, сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів та інш. В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.

На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; номерний знак транспортного засобу; власник (співвласник) транспортного засобу; перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; вид пригоди; кількість учасників ДТП; порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та інш.

Схема ДТП складена з порушенням вказаних вимог.

Так, на схемі не зазначене місце зіткнення, його координати, хоч вказані дані мають значення у даній справі для вирішення питання щодо наявності причинного зв`язку між діями ОСОБА_1 та зіткненням автомобілів, враховуючи пояснення учасників ДТП та дані відеозапису, на якому зафіксований рух третього транспортного засобу мікроавтобусу, який також виконував поворот ліворуч на цьому ж перехресті.

Всупереч вказаної Інструкції на схемі також не зазначені сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів, а лише зазначено слід юзу одного автомобілів. В порушення пункту 4 розділу IX Інструкції на зворотному боці схеми місця ДТП не зазначено вид пригоди; порушення пункту Правил дорожнього руху.

В протоколі огляду місця дорожньо-транспортної події від 10 листопада 2020 року зазначено, що сліди юзу виявлені позаду автомобіля «Опель», слідів гальмування не виявлено.

Судом оглянутий наданий потерпілим ОСОБА_3 флеш-носій інформації з відеозаписом події, на якому зафіксовано, як з великою швидкістю рухається мікроавтобус, який повертає на перехресті наліво, за ним рухався інший автомобіль, після чого на перехресті сталось зіткнення останнього автомобіля з автомобілем, який рухався йому назустріч. Детально рух автомобілів «Опель» та «ГАЗ» - учасників ДТП, та механізм зіткнення на відеозапису не відображено.

Вказане відповідає поясненням обох учасників ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Інші матеріали справи письмові пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з урахуванням та свідка ОСОБА_4 пасажира автомобіля «Опель», яка не бачила моменту ДТП, не підтверджують, що саме внаслідок дій ОСОБА_1 сталась ДТП. При цьому водій ОСОБА_2 зазначав про те, що попереду нього рухався інший автомобіль, який виконував поворот наліво. Про цей же автомобіль зазначав в своїх письмових поясненнях і ОСОБА_1 .

Однак зазначені водіями обставини ДТП при оформленні адміністративного матеріалу не досліджувались. Вказаний автомобіль -мікроавтобус - не ідентифіковано, особа водія не встановлена, хоч ці дані мають значення для вирішення даної справи.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

При цьому суд зазначає, що суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а в матеріалах справи відсутні достатні і беззаперечні докази, які б свідчили про те, що саме внаслідок порушення ОСОБА_1 п.16.13 Правил дорожнього руху України сталось зіткнення автомобілів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності лише одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень. Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції 124 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства, де визнання вини є обов`язковим відповідно до положень ст. 17, ч.4 ст.374 КПК України, п.2 ч.1 ст. 129 Конституції України.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Отже, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у зв`язку з чим справа підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 280, 283, 284, п.1 ст. 247 КУпАП України, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Ленінський районний суд м.Харкова.

Суддя Л.Л. Шрамко