П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, ідентифікаційний номер - суду не відомий, до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 130 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2020 року о 00 год. 15 хв., в м. Ужгород, по вул. Грибоєдова, 20А., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри. Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надані: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 315617 від 10.10.2020 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП, рапорт працівника поліції від 10.10.2020 року, та диск з записом події, яка мала місце 10 жовтня 2020 року, за участі ОСОБА_1 .

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада України» (https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam//). Причин неявки суд не повідомив, заяв про відкладення не подавав.

Як вбачається з протоколу серії БД № 315617, ОСОБА_1 був обізнаний, про те, що справа відносно нього буде розглядати в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області. Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, та вважає, що справу можна розглянути без його участі. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що своїм діянням гр. України ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів,що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи характер та ступінь адміністративного правопорушення,обставини справи, зокрема досліджений DVD-диск з записом події, за участі ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що обставини зазначені у протоколі серії БД № 315617 знайшли своє підтвердження, відтак ОСОБА_4 слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, ідентифікаційний номер суду не відомий, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. /десять тисяч двісті/ грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, ідентифікаційний номер суду не відомий, на користь держави судовий збір в розмірі 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 коп.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області Н.В. Дергачова