33/804/285/20
221/1124/20

Суддя 1-ої інстанції Писанець Н.В.
Суддя доповідач Куракова В.В.
Категорія: ч. 4 ст. 121 КУпАП

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 30 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого приватним підприємцем, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, накладено стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) місяці, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 05.02.2020 року о 10-20 год., будучи особою, на яку протягом року накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 121 КУпАП, керував автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito 112CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , який використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів, на 162 км автодороги Н-20 «Слов`янськ-Донецьк-Маріуполь» Донецької області, з наявною тріщиною на лобовому склі у зоні дії склоочисників, чим порушив п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 та без внутрішнього дзеркала заднього огляду, чим порушив вимоги п. 31.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 121 КУпАП.

На вказане рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова незаконна та підлягає скасуванню. Звертає увагу, що судовий розгляд був проведений без його участі, чим істотно порушено його права. Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказані свідки; відеозапис є недопустимим доказом. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, провадження по справі закрити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що необхідно поновити строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін за таких підстав.

Оскільки ОСОБА_1 не був присутнім під час винесення оскаржуваної постанови, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 298253 від 05 лютого 2020 року (а.с. 2);

- довідкою про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 (а.с. 3);

- роздруківкою з бази автоматизованого робочого місця оперативного робітника, зі змісту якої вбачається кількість адміністративних правопорушень, вчинених ОСОБА_1 (а.с. 4);

- рапортом поліцейського Григор`єва С.Д. (а.с. 5);

- відеозаписом події адміністративного правопорушення за участю ОСОБА_1 (а.с. 6).

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та прийшов до обґрунтованого правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відносно доводів апеляційної скарги про наявність в протоколі про адміністративне правопорушення недоліків, і як наслідок його недопустимості звертаю увагу на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 298253 від 05 лютого 2020 року складений відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 р., тому підстав вважати вищевказаний протокол недопустимим доказом немає.

Особа, яка керує транспортним засобом повинна мати відповідний дозвіл від органів державної влади. Даний дозвіл за своєю зовнішньою формою представляється як водійське посвідчення. Процедура його отримання регламентована таким чином, що особи, які бажають стати водіями, повинні знати ПДР та їх дотримуватися. Так, п. 31.1 ПДР встановлено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами неухильно дотримуватись цього пункту.

Відповідно до п. 6.8.1 ДСТУ 3649:2010 автомобілі та автобуси мають бути обладнані дзеркалами заднього виду, стеклами, бамперами, звуковим сигналом, сонцезахисними (протизасліпними) козирками (шторами) згідно з конструкцією.

На вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників (п. 6.8.5 вищевказаного ДСТУ).

Таким чином, ОСОБА_1 повинен знати ПДР та їх виконувати. Крім того ст. 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Адміністративна відповідальність за вказане порушення встановлена частиною 4 статті 121 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, призначене на 09-00 год. 30.04.2020 року був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою ОСОБА_1 (а.с. 18). 30.04.2020 року Волноваський районний суд Донецької області виніс постанову, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці. ОСОБА_1 30.04.2020 року подав до Волноваського районного суду Донецької області заяву про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, однак дана заява була подана до Волноваського районного суду Донецької області лише о 09-30 год. 30.04.2020 року, в той час як судове засідання було призначено на 09-00 год. 30.04.2020 року. За таких підстав, суд першої інстанції не порушив приписів КУпАП щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, адже ОСОБА_1 знав про судове засідання, міг бути на ньому присутнім, однак своїм диспозитивним правом не скористався. За таких підстав доводи апеляційної скарги щодо порушення прав ОСОБА_1 при судовому розгляді є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про відсутність свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього є необґрунтованими, адже діючими положеннями «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 р. імперативних вимог щодо наявності свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП не встановлено.

Доводи апеляційної скарги щодо недопустимості відеозапису в якості доказу вчинення адміністративного правопорушення є необґрунтованими, адже в самому протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 298253 від 05 лютого 2020 року даний відеозапис вказаний в якості доказу вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, даний протокол про адміністративне правопорушення містить підпис ОСОБА_1 та не містить будь-яких зауважень з боку правопорушника. За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає дані доводи безпідставними.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУ¬пАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника та систематичність його адміністративних правопорушень, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Волноваського районного суду Донецької області від 30 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Волноваського районного суду Донецької області від 30 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова