Провадження № 3/263/3706/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Томілін Олексій Миколайович, розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03.10.2020 о 01:24 годині в Донецькій області, м. Маріуполь, Центральний район, пр.Металургів, біля буд.27, керувала транспортним засобом MAZDA, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння, виданим КНП "Наркологічний диспансер м. Маріуполь" №543 від 03.10.2020, лікарем ОСОБА_2 . Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest» відмовилася у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9 а ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася за невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у встановленому законом порядку, про що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №402673 від 03.10.2020 мається особистий підпис у графі «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи».

Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у випадку, якщо вона сповіщена про місце і час розгляду справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що були вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим причини неявки ОСОБА_1 до суду визнані неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність на підставі наявних матеріалів.

Починаючи розгляд даної справи, суд вважає за необхідне зазначити те, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за редакцією статті 130 КУпАП, що діяла до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII.

До вказаного висновку суд прийшов виходячи з наступного.

З 01 липня 2020 року набув чинності Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIIІ).

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 720-IX) внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX:

- у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадив нову редакцію ст. 130 КУпАП і виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння;

- у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння.

Принциповим у даному випадку є час набрання чинності Законом № 720-IX.

За загальним правилом Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим Законом, але не раніше дня його опублікування (ч. 5 ст. 94 Конституції України).

Закон № 720-IX опублікований у газеті «Голос України» № 110 03 липня 2020 року, однак, у його положеннях мова йде про набрання ним чинності одночасно із Законом № 2617-VIIІ, тобто раніше дня його опублікування.

Таким чином, оскільки норми Закону № 720-IX, в частині його набрання чинності, суперечать нормам ч. 5 ст. 94 Конституції України, тобто нормам прямої дії нормативно правового акту, що має найвищу юридичну силу, а тому датою набрання чинності вище згаданого закону потрібно вважати саме 03 липня 2020 року.

Оскільки по даній справі подія правопорушення мала місце 03 жовтня 2020 року, тобто після набрання чинності Закону № 720-IX, який скасував внесені зміни, як до КУпАП (статті 130 ) так і до КК України (статті 2861), тому підлягає застосуванню редакція статті 130 КУпАП, що діяла до 01 липня 2020 року.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Відповідно до загальних положень ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Згідно з п.2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За п. 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі за текстом постанови «Порядок направлення водіїв для огляду»), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Так, відповідно до п. 3 «Порядку направлення водіїв для огляду» огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.

Так, судом було оглянуто письмові докази, додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 402673 від 03.10.2020, а саме: письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у присутності яких ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» відмовилася, але погодилася пройти огляд в лікаря нарколога; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №543 від 03.10.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 перебувала у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, неускладненої; рапорт; відеозапис, наданий працівниками поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції за порушення ПДР України та під час спілкування у неї було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 намагалася пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», однак не змогла продути «Драгер», погодилася пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у наркологічному диспансері м. Маріуполя, куди була доставлена патрульним екіпажем.

Зазначені в протоколах обставини узгоджуються з даними, викладеними в матеріалах справи, з яких ОСОБА_1 порушила п. 2.9 а Правил Дорожнього руху України, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Президент України ОСОБА_5 підписуючи закон «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» зазначив, що жахливою є статистика загиблих в мирній частині країни, більшість з яких стали жертвами ДТП. «Кожна п`ята дорожньо-транспортна пригода у нас скоюється нетверезими водіями», - підкреслив глава держави, а тому «...підписаний закон стане внеском у наведення ладу та дотримання безпеки на дорогах».

Велика кількість дорожньо-транспортних пригод з тяжкими наслідками відбувається саме через нехтування учасниками дорожнього руху Правилами дорожнього руху, особливо у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Безпека руху це зобов`язання водія не тільки по відношенню до себе, але й до інших учасників руху, оскільки порушення учасниками дорожнього руху правил безпеки руху, як правило, призводить до непередбачуваних наслідків, зокрема загрози життю та здоров`ю громадян, пошкодження майна тощо.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь провини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і дані про його особу, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При ухваленні рішення у справі суддя бере до уваги, що ОСОБА_1 вчинила грубе порушення ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражла на небезпеку себе та інших громадян учасників руху, пішоходів, керуючи транспортним засобом. Вказане свідчить про нехтування останньою загальноприйнятих норм поведінки та співжиття в суспільстві та легковажного відношення до ПДР України, тому, за таких обставин, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 належних висновків для себе не робить. А тому, для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття необхідно накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції статті Закону у виді штрафу в дохід держави та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.7, 36, 40-1, 122-2, 130, 245, 248, 251, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Роз`яснити, що згідно зі статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із статтею 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів із дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О.М.Томілін