ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2270/20

30 грудня 2020 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

прокурора Абрамчук Л.С.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Михайлова В.О.

розглянувши матеріали, що надійшли від Рівненського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Малий Мидськ Костопільського району Рівненської області, громадянин України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 17.02.2009 Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , працює інспектором з ювенальної превенції сектору превенції Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області, старший лейтенант поліції,

за ч.1 ст.172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2020 року начальником відділу моніторингу та зонального контролю Рівненського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України відносно інспектором з ювенальної превенції сектору превенції Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області, старшого лейтенанта поліції Ярмолюка Романа Михайловича складено протокол №15 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статі 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» порушив встановлені ч.2 ст.23 Закону України «Про запобігання корупції» обмеження щодо одержання подарунків, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 24.04.2019 року ОСОБА_1 згідно договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області Скоропад В.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1085, прийняв подарунок у негрошовій формі від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :05:001:0950 площею 0,1 га, яка розташована по АДРЕСА_3 , вартістю 10544,82 грн., що перевищує дозволений законом розмір сукупної вартості подарунків, які він може отримувати.

Постановою суду від 28.10.2020 зупинено строк розгляду адміністративної справи №564/2270/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 в судове засідання без поважних причин та неповідомлення про причину такої неявки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт укладення договору визнав, проте вказав, що це фактично укладався договір купівлі-продажу.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Михайловим В.О. подано письмове заперечення.

Заперечення мотивоване тим, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 20 листопада 2020 року у справі №564/2859/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним визнано удаваним договір дарування земельної ділянки від 24 квітня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області Скоропад Валентиною Володимирівною 24 квітня 2019 року, зареєстрований в реєстрі під №1085, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з метою приховування насправді договору купівлі-продажу земельної ділянки. Визнано, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24 квітня 2019 року було фактично укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 0,1 га, кадастровий номер: :05:001:0950. Вказує, що фактично, з метою економії коштів на сплату податків та обов`язкових платежів до бюджету, а також нотаріального посвідчення правочину, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 замість договору купівлі-продажу було укладено договір дарування земельної ділянки. У зв?язку з цим вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У зв`язку з цим просить закрити провадження у справі.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали додані до протоколу дійшов наступних висновків.

Так на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення надано протокол №15 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 15.09.2020, копію договору дарування земельної ділянки від 24.04.2019, копію декларації ОСОБА_1 за 2019 рік, копію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 03.06.2020 №211198804.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків.

Відповідно до підпункту «з» п.1 ч.1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейські є особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Частиною 2 ст.23 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у п.1, 2 частини 1 ст.3 цього Закону, можуть приймати подарунки, які відповідають загальновизнаним уявленням про гостинність, крім випадків, передбачених частиною 1 цієї статті, якщо вартість таких подарунків не перевищує 1 (один) прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, одноразово, а сукупна вартість таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, не перевищує 2 (двох) прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки.

Передбачене цією частиною обмеження щодо вартості подарунків не поширюється на подарунки, які: 1) даруються близькими особами; 2) одержуються як загальнодоступні знижки на товари, послуги, загальнодоступні виграші, призи, премії, бонуси.

Відповідно до абз.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» подарунок грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, які надають/одержують безоплатно або за ціною, нижчою мінімальної ринкової.

Поняття «близькі особи» визначене абз.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції».

При цьому, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який згідно договору дарування від 24.04.2019 року подарував ОСОБА_1 земельну ділянку, не являється ОСОБА_1 близькою особою в розумінні абзацу 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції».

Разом з тим, рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 20 листопада 2020 року у справі №564/2859/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним визнано удаваним договір дарування земельної ділянки від 24 квітня 2019 року, та визнано, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24 квітня 2019 року було фактично укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки. Відтак, в силу вимог 235 Цивільного кодексу України з моменту укладення такого правочину між сторонами виникли правовідносини саме як за договором купівлі-продажу, а відтак в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У зв`язку з цим просить закрити провадження у справі. Рішення суду набрало законної сили 20.12.2020.

Відтак, в силу вимог ч.2 ст.235 Цивільного кодексу України, з моменту вчинення такого правочину відносини сторін у такому випадку регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Відповідно до ч.1, 2 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки за рішенням суду, яке набрало законної сили, визнано договір дарування земельної ділянки удаваним, то суд дійшов переконливого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки відсутній факт подарунку.

Відповідно до ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі №564/2270/20 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненської апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ. В. Левчук