ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року. Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Вітер І.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2020 року з Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 229295 від 19 серпня 2020 року, складений щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом протоколу, 19 серпня 2020 року о 15 годині 15 хвилин у місті Володимир-Волинський по вулиці Луцькій, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан сп`яніння на місці у встановленому законом порядку в присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер» водій проходити відмовився.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Вказані дії орган, який розглядає справу повинен вчинити для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд дійшов висновку про їх повернення для належного оформлення з таких підстав.

Всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи вимагає від уповноваженого органу (посадової особи) насамперед повного дослідження доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні (ст.251 КУпАП), здійснити всебічну й неупереджену оцінку цих доказів (ст.252 КУпАП), встановити наявність обставин, що пом`якшують (ст. 34 КУпАП) чи обтяжують (ст.35 КУпАП) відповідальність, з`ясувати чи здійснюється провадження в межах строків накладення адміністративного стягнення (ст.38 КУпАП), з`ясувати чи заподіяно майнову шкоду вчиненим правопорушенням, чи є можливість передати матеріали справи на розгляд громадських організацій чи звільнити від відповідальності через малозначність правопорушення (статті 21, 22 КУпАП).

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення передбачено «Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за №1496/27941 (далі - Інструкція № 1376).

Відповідно до п.15 Розділу ІІ Інструкції № 1376, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

До протоколу не долучено пояснень ОСОБА_1 , в той же час відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відмовився від їх надання.

За змістом протоколу, під час його складення були присутніми свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте їхні пояснення не долучені до матеріалів справи.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення у трьох формах:

1. керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,

2. передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

3. відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до п.2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС № 1026 від 18 грудня 2018 року (далі - Інструкція), з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції передбачено застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

У відповідності до п.5 розділу ІІ вказаної Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відмова особи від проходження огляду з метою встановлення стану її сп`яніння за своєю суттю є частиною (етапом) провадження справи про вчинення адміністративного правопорушення, порядок проведення якого чітко визначений законодавством.

До матеріалів справи долучено оптичний носій інформації, однак на ньому не міститься відеофіксації обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення. Зміст даного відеозапису, який триває одну хвилину не містить будь-якої інформації, як щодо вчинення правопорушення, так і щодо складення протоколу.

Крім складеного протоколу про адміністративне правопорушення до матеріалів також не долучено інших будь-яких матеріалів, що містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Положення ч.2 ст.7 КУпАП вказують на те, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За таких умов та враховуючи, що фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, є неповними, відтак справа про адміністративне правопорушення має бути повернута до Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області для подальшого доопрацювання та направлення її для розгляду в межах строків накладення адміністративного стягнення.

В той же час, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 19 серпня 2020 року ОСОБА_1 було сповіщено про розгляд справи про адміністративне правопорушення у Володимир-Волинському міському суді Волинської області о 10 годині 00 хвилин 24 серпня 2020 року.

Незважаючи на те, що 24 серпня 2020 року, завідомо для поліцейського був святковим днем, даний протокол до суду надійшов лише 04 листопада 2020 року за супровідним листом Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області № 15168 від 02 жовтня 2020 року.

За таких обставин очевидним є те, що ОСОБА_1 не було належним чином сповіщено про час розгляду справи в суді.

Положеннями статті 38 КУпАП визначено обмеження у строках накладення адміністративного стягнення.

Так, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

За даними справи, протягом двох місяців п`ятнадцяти днів протокол до суду скерованим не був, а до закінчення строку накладення адміністративного стягнення залишається п`ятнадцять діб.

Описані у даній постанові недоліки унеможливлюють розгляд справи у відповідності до вимог Закону.

Зважаючи на вказане, приходжу до висновку про необхідність повернення протоколу про адміністративне правопорушення до Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області для доопрацювання, виправлення недоліків, визначених у мотивувальній частині даної постанови, своєчасне сповіщення особи, яка притягається до відповідальності про розгляд справи в суді та повторне скерування матеріалів до суду в межах строків, визначених ст.38 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 256, 276, 278 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Повернути до Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р.Вітер