Номер провадження: 33/813/1373/20
Головуючий у першій інстанції Дерус А. В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційного суд у складі головуючого судді Князюка О.В., за участю секретаря судового засідання Бикової К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2020 року в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, -

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Приморського районного суду м. Одеса від 21 жовтня 2020 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погодившись із постановою суду 02 листопада 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеса від 21.10.2020 року та:

-прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

-поновити строк притягнення за адміністративного правопорушення ОСОБА_2 , передбаченого ст. 173 КУпАП.

-застосувати до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді виправних робіт на протязі двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку в доход держави.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Апелянт зазначає, що у разі закриття провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, згідно статті 38 КУпАП, питання наявності або відсутності вини має бути встановлено в обов`язковому порядку, оскільки у подальшому дана обставина може суттєво вплинути на права та інтереси особи, яка є потерпілою у справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 , зазначає, що питання винуватості ОСОБА_2 в оскаржуваній постанові суду першої інстанції залишилось не вирішеним.

Окрім того, потерпілий зазначає, що працівниками Приморського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області не було забезпечено явку ОСОБА_2 в судове засідання для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим, судом було направлено матеріали справи до Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області для доопрацювання. Матеріали справи повторно повернулись до Приморського районного суду м. Одеси тільки 21.10.2020 року (тобто поза межами строку притягнення до адміністративної відповідальності особи).

Таким чином, апелянт вважає, що пропуск строку притягнення до адміністративного правопорушення ОСОБА_2 відбувся через бездіяльність посадових осіб Приморського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

ОСОБА_1 зазначає, що оскільки ОСОБА_2 є головою правління ОСББ «Кріт», тобто багатоквартирного будинку, в якому апелянт є власником квартири, є найвищою посадовою особою, то його нецензурна публічна лайка в присутності інших осіб відносно нього має високу соціальну небезпеку, та відповідно в дусі додержання законів України має бути забезпечено виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_2 намагався ввести в оману суд. Потерпілий вказує, що подання до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи заяви про видачу судового наказу на ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 бухгалтерської справи по боргам ОСОБА_1 є таким, що не відноситься до предмету доказування, а надані докази не мають відношення до справи.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 173 КУпАП повинна бути встановленою.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності необхідно забезпечити оптимальний баланс між дотриманням прав і свобод особи, яка притягується до відповідальності, та загальним (публічним) інтересом, який передбачає ефективний захист особистості, суспільства і держави від адміністративних правопорушень.

Будь-яке адміністративне правопорушення та санкції за його скоєння повинні бути чітко визначені в законі таким чином, щоб виходячи з його тексту - у випадку необхідності за допомогою тлумачення, що надано судам, - кожен міг передбачити адміністративно - правові наслідки своїх дій або бездіяльності.

В противному випадку може мати місце суперечна правозастосовна практика, яка послаблює гарантії державного захисту прав, свобод і законних інтересів громадян від свавільного адміністративного примусу.

За змістом частини 2 статті 38 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення, що відноситься до компетенції судів загальної юрисдикції, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 653908 від 19.08.2020 року встановлено, що 01.07.2020 року приблизно о 09.00 годині, голова ОСББ «Кріт» ОСОБА_2 , знаходячись на першому поверсі приміщення будинку АДРЕСА_2 , виражався нецензурною лайкою щодо ОСОБА_1 , чим порушив громадський порядок.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Суди після перевірки матеріалів адміністративних справ, що надходять до їх провадження, встановлює невідповідність протоколів вимогам ст. 254, 256 КУпАП, відповідних Інструкцій з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, після чого повертають матеріали на доопрацювання. Недотримання вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення призводить затягування розгляду справи, а іноді й до спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності, що в свою чергу негативно впливає на зміцнення законності та запобігання правопорушенням.

Виявлені судом недоліки не можуть залишатися поза увагою суду і потребують відповідного реагування, яке має бути ефективним засобом дотримання законності, забезпечення судом захисту прав і свобод учасників процесу.

Відповідно до ст.282 КУпАП України орган (посадова особа), який розглядає справу, встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення, вносить у відповідний державний орган чи орган місцевого самоврядування, громадську організацію або посадовій особі пропозиції про вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.

17.09.2020 року матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, було направлено до Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, для усунення недоліків.

21.10.2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, після усунення недоліків.

Оскільки судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 серії АПР18 № 653908 складено 19.08.2020 року, на момент ухвалення судом першої інстанції рішення відповідно до ч. 2 статті 38 КУпАП спливли строки стягнення за адміністративне правопорушення судом першої інстанції було закрито провадження у справі на підставі п. 7 статті 247 КУпАП.

Апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 , який не погоджується з постановою суду першої інстанції та просить встановити в діях ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 173 КУпАП.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальним правилом статті 9 КУпАП наявність складу правопорушення є необхідною підставою для адміністративної відповідальності.

Частиною першої ст. 9 КУпАП передбачено, що особа підлягає адміністративній відповідальності лише за те правопорушення, відносно якого встановлена вина.

Відсутність вини в скоєнні адміністративного правопорушення за зазначеною нормою закону виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши норми національного закону та, враховуючи конвенційні положення стосовно строків давності, використовуючи право, надане судам загальної юрисдикції тлумачити зазначені норми для цілей подолання суперечної правозастосовної практики, яка послабляє гарантії державного захисту прав, свобод і законних інтересів громадян від свавільного адміністративного примусу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне також зазначити наступне.

Водночас, зі змісту ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, пов`язується з вчиненням особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскаржуваною постановою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП було закрито на підставі п. 7 ч. 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, без встановлення судом наявності чи відсутності вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо спливу строку притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності передбаченої статтею 173 КУпАП. Проте, вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції в порушення норм процесуального права, не встановлено обставин щодо винуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності у чиненні інкримінованого правопорушення.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про необхідність вийти за межі доводів апеляційної скарги, у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм процесуального права.

Щодо наявності чи відсутності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 173 КУпАП слід зазначити наступне.

Об`єктом даного адміністративного проступку передбаченого статтею 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення за ст. 173 КУпАП, є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

В судовому засіданні 25.11.2020 року сторонами були надані пояснення щодо обставин які склалися 01.07.2020 року. ОСОБА_5 зазначив, що конфлікту не було, оскільки враховуючи емоційний стан ОСОБА_1 тактовно вирішив не продовжувати розмову. У судовому засіданні оголошено перерву до 09.12.2020 року о 12:00 год.

09 грудня 2020 року в судове засідання з`явились ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Апелянтом було заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 заперечував щодо задоволення клопотання ОСОБА_1 про допит свідків. Суд порадившись на місці та не видаляючись до нарадчої кімнати ухвалив клопотання апелянта про допит свідків задовольнити.

В судовому засіданні 09.12.2020 року були допитані в якості свідків які були присутні під час конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 01.07.2020 року. Свідки були повідомлені про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень, про що наявна розписка в матеріалах справи, а також приведені до присяги свідка. ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_3 , яка є власником квартири у багатоквартирному будинку за адресою АДРЕСА_1 , зазначила, що оскільки в будинку не працював ліфт, вона спускалась до виходу з будинку по сходах та чула голоси осіб, які знаходяться в холі на першому поверсі будинку, проте особисто їх не бачила, та оскільки добре знає усіх впізнала по голосу.

Свідок ОСОБА_6 заначив, 07.2020 року знаходився в під`їзді дому по вул. Французький бульвар 15а, за дверима на сходовій клітці, та чув, що ОСОБА_2 виражався нецензурною лексикою та ображав ОСОБА_1 який є власником квартири у вказаному багатоквартирному будинку. Свідок зазначив, що особисто співрозмовників не бачив, лише впізнав по голосах оскільки добре з вказаними особами знайомий.

Пояснення свідків зі слів були відібрано працівниками поліції через місяць, а саме 08.08.2020 року після вказаного конфлікту.

В судовому засіданні 09.12.2020 року ОСОБА_2 подано також клопотання про допит свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які були присутні під час конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 01.07.2020 року.

Апеляційний суд клопотання Леженко О.В. про допит свідків задовольнив, на місці не видаляючись до нарадчої кімнати ухвалив викликати свідків в судове засідання, розгляд справи відкласти на 16.12.2020 року на 12:15 год.

15 грудня 2020 року ОСОБА_1 подано пояснення, в яких апелянт зазначає, що ОСОБА_2 намагається ввести суд в оману при ствердженні, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не могли чути, як він в його бік виражався нецензурною лайкою, оскільки біля холу знаходиться начебто чорний хід, який завжди закритий.

Апелянт зазначає, що завжди закритий чорний хід, про який ОСОБА_2 стверджує, є парадними сходами, які ведуть на поверхи будинку та відповідно квартир.

Що стосується сходів, то ОСОБА_1 вказує, що по ним власники квартир піднімаються і спускаються у зв`язку з неналежним станом ліфтів, частою їх поломкою.

На підставі викладеного вважає твердження ОСОБА_2 про те, що свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не могли чути, які він виражається нецензурною лайкою є відвертою брехнею.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції також на те, що свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є у підпорядкуванні ОСОБА_2 оскільки працюють в ОСББ «Кріт».

Свідок ОСОБА_8 близько року працює на посаді керуючої або менеджера, її робоче місце знаходиться в холі багатоквартирного будинку безпосереднього в офісі ОСББ «Кріт», та наскільки відомо апелянту, вона є найманим працівником та отримує заробітну плату від голови правління ОСББ «Кріт» - ОСОБА_2

ОСОБА_1 також зазначає, що свідок ОСОБА_7 працює на посаді охоронця Об`є?днання співвла?сників багатокварти?рного буди?нку "Кріт" та перспектива отримання ним заробітної плати залежить також від громадянина ОСОБА_2 .

З огляду на зазначене, апелянт вважає, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходяться в фінансовій, адміністративній та трудовій залежності у громадянина ОСОБА_2 , а їх покази будуть в такому випадку недостовірними.

ОСОБА_1 наголошує також на тому, що на першому поверсі холу багатоквартирного будинку де відбувся конфлікт наявна відеокамера, напрямок якої захоплює офіс Об`є?днання співвла?сників багатокварти?рного буди?нку «Кріт». Та громадянин ОСОБА_2 мав всі можливості надати відеозапис для підтвердження своєї невинуватості. Проте такий відеозапис ним надано не було, та протокол про адміністративне правопорушення ним не оскаржувався.

З врахуванням матеріалів справи про адміністративне правопорушення, показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 допитаних у судовому засіданні, та інших обставин справи, апелянт вважає, що вина ОСОБА_2 доведена.

В судовому засіданні 16.12.2020 року були допитані в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які були присутні під час конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 01.07.2020 року. Свідки були повідомлені про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень, про що наявна розписка в матеріалах справи, а також свідки приведені до присяги свідка.

Свідок ОСОБА_7 який працює у ОСББ «Кріт» оператором-консьєржем та 01.07.2020 року знаходився на робочому місці у холі багатоквартирного будинку. ОСОБА_7 зазначив, що в момент конфлікту були присутні всього чотири особи, а саме: громадянка ОСОБА_8 , яка працює у ОСББ «Кріт» на посаді менеджера-управителя, голова правління ОСББ «Кріт» - ОСОБА_2 та громадянин, що є власником квартири у зазначеному багатоквартирному будинку ОСОБА_1 . Сідок чітко вказав, що будь-яких інших осіб не було, та непомітно пройти повз нього не могли. Також ОСОБА_10 зазначив, що будь-яких нецензурних слів на адресу ОСОБА_1 від голови правління ОСББ «Кріт» - ОСОБА_2 не звучало.

У судовому засіданні, 16.12.2020 року в якості свідка також була допитана громадянка ОСОБА_8 , що працює на посаді менеджера-управителя ОСББ «Кріт». ОСОБА_8 пояснила, що 01.07.2020 року знаходилась на своєму робочому місці в кабінеті на першому поверсі багатоквартирного будинку. Громадянин ОСОБА_1 прийшов за її викликом для того, щоб прояснити ситуацію щодо лічильників на воду, оскільки не зрозумілими були показники. Під час візиту ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , який голосно почав ображати ОСОБА_8 , в момент конфлікту в хол багатоквартирного будинку ввійшов ОСОБА_2 , що є головою правління ОСББ «Кріт», та встав на її захист. При цьому свідок ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_2 намагаючись врегулювати конфлікт просив ОСОБА_1 не розмовляти у повишеному тоні та спокійно пояснити обставини ситуації. Проте, ОСОБА_1 продовжував вести себе емоційно збуджено та не реагував на прохання оточуючих, в тому числі ОСОБА_2 ..

Свідок ОСОБА_8 зазначила, що під час конфлікту були присутні всього четверо осіб, а саме: голова правління ОСББ «Кріт» - ОСОБА_2 та громадянин, що є власником квартири у зазначеному багатоквартирному будинку ОСОБА_1 , та ОСОБА_7 , який працює у ОСББ «Кріт» оператором-консьєржем, інших осіб вона не бачила. Також свідок вказала, що нецензурної лайки в сторону ОСОБА_1 від ОСОБА_2 не звучало, та жодним чином голова ОСББ «Кріт» громадянина ОСОБА_1 не ображав. На запитання чи було можливим непомітно пройти повз осіб, що знаходились в холі багатоквартирного будинку під час конфлікту 01.07.2020 року ОСОБА_8 зазначила, що це не можливо, оскільки в домі тільки один вихід.

За результатами розгляду справи, заслухавши покази свідків, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 є недоведеною. Звинувачення ОСОБА_2 ґрунтується тільки на протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 653908 від 19.08.2020 року складеного через місяць після даного конфлікту, що відбувся 01.07.2020 року, та поясненнями самого громадянина ОСОБА_1 ..

Протокол про адміністративне правопорушення є лише фіксацією порушення, яке виявлено працівником поліції, та відповідно до статті 251 КУпАП є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі, та не є остатнім доказом для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП.

Показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 допитаних у судовому засіданні 09.12.2020 року за клопотання апелянта судом оцінюються критично, оскільки вказані особи лише зазначили, що проходили повз та чули голоси, проте нікого не бачили. Враховуючи те, що свідки допитані у судовому засіданні 16.12.2020 року за клопотання особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 чітко вказали, що під час конфлікту були присутні тільки четверо осіб судом ставиться під сумнів свідчення осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Суд зауважив, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

Обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Однак у даній справі основним та єдиним доказом вчинення правопорушення стали пояснення зацікавленої особи ОСОБА_1 , який є потерпілим у даній справі, а тому останні не можуть бути допустимим доказом.

Апеляційний суд приймає до уваги покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки вони були особисто присутні під час конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 .

При цьому апеляційний суд не має права самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що матеріали справи не містять достатніх належних та допустимих доказів, які б в своїй сукупності беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись, ст.62 Конституції України, статтями 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеса від 21 жовтня 2020 року скасувати.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Князюк