ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю адвоката Новікова О.П., потерпілої ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову Герцаївського районного суду Чернівецької області від 27 грудня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 27 грудня 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 визнані винуватими у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП і на них, кожного окремо, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кожного окремо, на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 10 листопада 2019 року о16 год. 00 хв., за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинили сварку із ОСОБА_1 , яка приходиться відповідно матір`ю ОСОБА_2 та тещею ОСОБА_3 , під час якої ображали її словесно та вимагали в неї покинути місце проживання. Внаслідок таких дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , потерпілій могло бути завдано шкоду психічному її здоров`ю.

На таке судове рішення надійшли апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із проханням скасувати постанову та закрити провадження за відсутністю в їх діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянти вказують, що протоколи, складені щодо кожного із них, не відповідають вимогам ст.256 КУпАП, при складанні протоколу не були роз`яснені їх права. Зміст пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 написаний працівником поліції не зі слів осіб, які надавали пояснення, ними не прочитаний та їм не зрозумілий

Провадження №33/822/47,48/20 Головуючий у І інстанції: Єфтемій С.М.

Категорія: ст. 173-2 ч.1 КУпАП Доповідач: Дембіцька О.О.

Також посилаються, що у протоколі про адміністративні правопорушення не зазначено точного місця скоєння правопорушення та не зазначені свідки, протокол складений без участі свідків і понятих, копії документів посвідчені не у встановленому законом порядку.

Вважають, що суть правопорушення не конкретизована, оскільки не зазначено, у чому саме полягали словесні образи на адресу потерпілої. За змістом апеляційних скарг, формулювання «господарство» у протоколі вважають неконкретним, оскільки не зрозуміло, яке саме місце мається на увазі. Також незрозумілим, на думку апелянтів, є зазначення слова «вигнала» та не зрозуміло, як це відбувалось відносно потерпілої.

Також вказують, що працівник поліції опитував свідків, однак у суді свідки не були опитані.

Зазначають, що згідно договору купівлі-продажу від 12 вересня 2018 року новим власником домоволодіння у АДРЕСА_1 є ОСОБА_4

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, до суду не з`явились, про причини неявки не повідомили. Захисник Новіков О.В., який діє в їх інтересах, просив здійснювати апеляційний розгляд без участі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . За таких обставин у відповідності зі ст.294 КУпАП неявка осіб, які подали апеляційні скарги, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката Новікова О.П., який підтримав апеляційні скарги, пояснення потерпілої ОСОБА_5 , яка просила залишити постанову районного суду без змін, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційних скарг, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Розглядаючи дану справу, районний суд таких вимог у повній мірі дотримався.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за насильство в сім`ї, а саме-за умисне вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого

Згідно п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Крім того, п.14 ч.1 ст. 1 зазначеного вище Закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, яка включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Із пояснень ОСОБА_2 у районному суді вбачається, що у АДРЕСА_1 вона проживає разом із чоловіком ОСОБА_3 , неповнолітньою донькою та матір`ю ОСОБА_1 Власником домоволодіння є вона, ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу, укладеного ще із батьком за його життя. Підтвердила, що між нею та матір`ю склалися неприязні відносини, оскільки потерпіла поширює неправдиві чутки, що вона( ОСОБА_2 ) разом з чоловіком її б`ють та виганяють з житлового будинку.

10 листопада 2019 року близько 16 год. разом із чоловіком приїхали з роботи та в черговий раз попросила потерпілу не поширювати неправдиві чутки. У відповідь матір почала кричати, вибігла з двору, побігла до сусідів, звідки викликала працівників поліції. Протиправних дій щодо матері 10.11.2019 року не вчиняла.

ОСОБА_3 у суді першої інстанції надав такі ж пояснення, підтвердив наявність тривалого конфлікту між ними(подружжям) з однієї сторони та тещою ОСОБА_1 -з іншої. Причиною конфлікту є те, що потерпіла поширює неправдиві чутки про нанесення їй тілесних ушкоджень, всіляких образ та намагання її виселити, що не відповідають дійсності. Через таку поведінку потерпілої до них у селі склалося негативне ставлення, через що дружина прийняла рішення продати господарство, про що напередодні повідомив потерпілу, аби вона знайшла собі інше житло.

Удень 10 листопада 2019 року, коли він з дружиною приїхали до дому, під час розмови з тещою, остання почала кричати та була обурена з приводу того, що її намагаються виселити з будинку. Жодних протиправних дій відносно потерпілої не скоював та намагався пояснити, що власником домоволодіння є дружина ОСОБА_2 , яка і буде приймати рішення про продаж домоволодіння. На такі слова потерпіла почала голосно кричати, вибігла на дорогу, де зібралися багато людей. Вину не визнає.

Таким поясненням районний суд обґрунтовано надав критичну оцінку, оскільки вони спростовуються наявними у справі та дослідженими судом доказами, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи

Потерпіла ОСОБА_1 у районному та апеляційному суді пояснила, що вона разом із донькою ОСОБА_2 та зятем ОСОБА_3 проживають в одному домогосподарстві в АДРЕСА_1 . Вказане будинковолодіння було побудоване нею та чоловіком за його життя. За життя чоловіка, на прохання доньки, вона із чоловіком погодилися на оформлення права власності на будинок за донькою. Як особа похилого віку та як матір розраховувала на допомогу від доньки. Після укладення договору були нормальні стосунки, але згодом донька та зять стали її ображати словесно, іноді й нецензурно, забороняли користуватися погребом, відмовилися надати будь-яку допомогу та постійно вимагають, щоб вона залишила помешкання. Її запитання, де повинна проживати після цього, залишаються без уваги.

Вдень 10 листопада 2019 року, коли вона знаходилася на подвір`ї господарства, додому приїхала донька та зять. Останній відразу запитав, чи знайшла вона собі житло, так як є покупець на домоволодіння. На чергове запитання про подальше її місце проживання отримала відповідь, що донька є власником та вони прийняли таке рішення. Така поведінка зятя її обурила, на що вона почала кричати про допомогу, так як її намагаються виселити. Тоді до неї підійшла донька, схопила за руку, протягнула до воріт та виставила на дорогу стверджуючи, що вона повноправний власник помешкання, а зять, тим часом, постійно нецензурно лаявся та всіляко ображав її. Повернутися додому боялась, тому звернулася за допомогою до сусідів, які викликали працівників поліції. Іншого житла для проживання немає.

Пояснення потерпілої узгоджуються з іншими доказами.

Так, відповідно до рапорту, зареєстрованого у інформаційно-телекомунікаційній системі Національної поліції (ЖЄО) 10.11.2019 року за №32283, ОСОБА_1 повідомила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинили відносно неї протиправні дії, ображали словесно та погрожували виселенням, виганяли із будинку.(а.с.5,54)

Протоколами про адміністративне правопорушення від 18.11.2019 р., які складені відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (кожного окремо) підтверджено, що 10 листопада 2019 року, о 16-й год. ОСОБА_7 та ОСОБА_3 у с. Горбово, Герцаївського району по місцю проживання вчинили домашнє насильство відносно матері/тещі ОСОБА_1 , а саме: конфлікт, в ході якого ображали словесно та вигнали з території господарства/подвір`я, чим могли завдати шкоди психічної здоров`ю потерпілої. Тим самим, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кожен, вчинив правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП (а.с. 3, 52).

Отже, у протоколі сформульована суть правопорушення, що відповідає ознакам складу правопорушення, за яким складено протоколи, вказані місце-с. Горбово по місцю проживання ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , час та спосіб його вчинення, а також вказані наслідки.

Протоколи про вчинення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, складені працівником органу Національної поліції, підписані особою, яка склала протокол та правопорушниками, яким роз`яснено їх права та обов`язки, і це засвідчено підписами. У протоколі зазначена особа, яка є потерпілою від протиправних дій- ОСОБА_1

Тлумачення апелянтами терміну «господарство», яке також вжите у протоколі, не нівелює його змісту та не свідчить про невідповідність вимогам закону.

Отже, на спростування доводів апелянтів, протоколи про вчинення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адміністративного правопорушення відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, а тому правильно прийняті судом в обґрунтування висновку про винуватість.

Довідка Горбівського старостинського округу №2 про склад сім`ї від 14.11.2019 року свідчить, що за адресою АДРЕСА_1 , проживають та зареєстровані ОСОБА_2 , неповнолітня ОСОБА_8 , 2004 року народження, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.16)

Із довідкової картки об`єкта погосподарського обліку-домогосподарства по АДРЕСА_1 вбачається, що, окрім зазначених вище громадян, у цьому домогосподарстві проживав до ІНФОРМАЦІЯ_3 також ОСОБА_9 -батько ОСОБА_2 , який помер. Будинок побудований у 1987 році(а.с.19-21)

Характеристика Горбівського старостинського округу №2 від 14.11.2019 відносно ОСОБА_1 свідчить про те, що вона по місцю проживання характеризується позитивно, скарг з боку родичів, сусідів та мешканців села на її адресу не надходили (а.с.65)

Із характеристик на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , кожного окремо, виданих Горбівським старостинським округом №2 14.11.2019 року встановлено, що між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_1 -з іншої часто виникають скандали у питанні проживання останньої у даному домогосподарстві. Поступали усні скарги від родичів та сусідів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо їх поведінки у родині(а.с.17,64)

Викладені вище обставини щодо такої поведінки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стосовно потерпілої,а також конфлікту,який мав місце 10.11.2019 року та обставин,про які пояснила ОСОБА_1 . вбачаються також із пояснень сусідів та родичів- ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . ОСОБА_14 (а.с.10-14)

Посилання апелянтів на те, що суд не заслухав свідків, недоречні, оскільки клопотань про виклик свідків ними та їх захисником заявлено не було.

У апеляційних скаргах апелянти посилаються на те, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 було продане ОСОБА_2 у вересні 2018 року гр-ну ОСОБА_4 згідно договору, копію якого долучили до апеляційних скарг.

Разом із тим, про наявність такого договору, датованого іще 2018 роком, у районному суді ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не повідомляли.

Викладене не спростовує того факту, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали у цьому домоволодінні станом на 10.11.2019 року

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що замовчування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час розгляду справи районним судом того факту, що будинковолодіння(де вони спільно проживали із ОСОБА_1 станом на листопад 2019року), було ОСОБА_2 продане іще у вересні 2018 року, свідчить про їх дійсні наміри та підтверджує пояснення потерпілої ОСОБА_1 щодо причин конфлікту, в тому числі який мав місце 10.11.2019 року, під час якого донька та зять виганяли її із будинковолодіння.

При цьому потерпіла пояснила, що інше місце проживання у неї відсутнє, а тому дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які ображали та виганяли ОСОБА_1 із місця їх спільного проживання правильно оцінені судом як вчинення насильства психологічного характеру, що могло заподіяти шкоду психічному здоров`ю потерпілої.

Враховуючи викладені вище докази, апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,кожного окремо,у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП доведена,а тому апеляційні скарги слід відхилити та постанову районного суду залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Герцаївського районного суду Чернівецької області від 27 грудня 2019 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О. Дембіцька