ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1282/20
Провадження №3/477/907/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Л.М. Семенова, при секретарі Дячок Л.С.

за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представника особи яка притягується до адміністративної адвоката Дорошенко А.Л.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Вітовського ВП Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

- до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне порушення ОБ№030718 від 10.07.2020 року о 15 годині 20 хвилин в м. Галицинове вул. Молодіжна біля будинку №16 Вітовского району Миколаївскої області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шевроле Епіка», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, чим порушив вимоги п.2.9 А Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння проводився у присутності двох свідків у встановленому законом порядку та згоди водія алкотестером «Драгер».

Скоєне ОСОБА_1 кваліфіковано працівниками Вітовського ВП Корабельного ВП у Миколаївській області за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 своєї вини у вище вказаному правопорушенні не визнав та пояснив, що 10 липня 2020 року, припаркував належний йому автомобіль недалеко від будинку №16, та у зв`язку з конфліктом, який виник з жителькою села у зв`язку з необережним пошкодженням огорожі її палісаднику вживав пиво. Близько 16 години до нього двору під`їхали працівники поліції яких наглядно знайома йому жителька села з якою виник конфлікт, які повідомили, що їм надійшов сигнал від жителів села, що він управляє належним йому автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим не справився з управлінням та вчинив наїзд на декоративну огорожу. Пояснив, що, за декілька годин до приїзду наряду поліції, події наїзду на огорожу з резинових скатів без її пошкодження мали місце з необережності у зв`язку з чим мав конфлікт з власником. Працівники поліції вияснили обставини ДТП склали протокол, а потім побачивши що він вживав спиртні напої запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, погрожуючи при цьому, що у разі незгоди заберуть припаркований біля його будинку автомобіль на штраф майданчик. Погодився пройти огляд, однак вказував, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Пояснення по суті він не давав, працівниками поліції було дано йому підписати пояснення від його імені які він не читав. Вину не визнає так як транспортним засобом не керував, однак дані пояснення було проігноровано. Особи з якими до того виник конфлікт, були залучені у якості свідків його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Своєї вини у даному правопорушенні не визнає, адже керування транспортним засобом у стані сп`яніння не здійснював.

В ході судового розгляду, судом застосовані заходи до перевірки показань ОСОБА_1 та викликано для допиту осіб, які зазначені в протоколі як свідки адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 який був допитаний працівниками поліції як свідок управління ОСОБА_1 автомобілем та проходження медичного освідування за допомогою алкотестеру «Драгер», до судового засідання не з`явився, посилаючись на перебування на лікуванні та неможливістю пересуватися.

Свідок ОСОБА_3 , прибула до судового засідання та в суді пояснила, що проживає за адресою АДРЕСА_2 , та 10 липня 2020 року біля 15 години перебувала за місцем проживання, коли почула під будинком хлопок. Вийшовши на вулицю побачила автомобіль «Шевроле», чорного кольору який в`їхав в огорожу її палісадника, яка створена з автомобільних покришок. З водієм автомобіля не спілкувалася, могла припустити про те що він був нетверезий у зв`язку з чим викликала поліцію. Пояснення працівника поліції самостійно не давала, тільки підписала запропоновані ними уже написані пояснення. Номер автомобіля також не запам`ятала.

Свідок ОСОБА_4 , який за матеріалами адміністративного провадження був свідком керування у особою, відносно якої складено адміністративний протокол ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння у с. Галицинове, та він же був свідком проведення медичного освідування ОСОБА_1 через деякий час після приїзду наряду поліції за викликом ОСОБА_3 , до суду не з`явився, про причини не повідомив. Таким чином перевірити покази свідків суд позбавлений можливості.

Крім того, усі пояснення вищеназваних свідків виготовлені одним з поліцейських наряду самостійно, за змістом є ідентичними. В кінці протоколів мається підпис особи, яка згідна з обставинами викладеними з її слів, без вказівки прізвища, що ставить під сумнів пояснення даних свідків, про обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом у с. Галицинове у стані алкогольного сп`яніння та носять характер їх власного припущення.

Згідно з ч.2 ст.7 КУАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 252 КУпАП, о рган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2 Порядку «Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103, а також згідно п. 6 Розділу ІІ Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та Міністерства юстиції 09.11.2015 № 1452/735 - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; вражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду на стан сп`яніння, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

За диспозицією ст. 130 КУпАП саме керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, становить склад даного правопорушення.

Натомість сам ОСОБА_1 вказував, що не здійснював керування транспортним засобом.

Зі змісту оглянутого судом відеозапису, доданого до протоколу, встановлено, що тільки факт самого освідування, на відео особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який безпосередньо продуває алкотестер, та його показники. Крім того, на відео ролику який надано в якості доказу зафіксовано автомобіль «Шевролет» чорного кольору з д.н.з НОМЕР_1 , який припарковано біля території житлового будинку №16 по вул. Молодіжна у с. Галицинове. Освідування ОСОБА_1 працівниками поліції проводилося на проїжджій частині, на значній відстані від автомобіля. Будь яких фактичних даних які свідчать проте, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, та безпосередньо проведено освідування як водія не вбачається. Відеозапис є обрізаним та містить процес медичного освідування з погодженням ОСОБА_1 з його результатами. Присутність будь яких свідків та пояснення ОСОБА_1 з приводу обставин не містить. Таким чином перевірити покази свідків та самого правопорушника за допомогою відеозапису у суду відсутня можливість.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Притягнення до адміністративної відповідальності обумовлює певні обмеження щодо особи, тому складання протоколу про адміністративне правопорушення має бути лише з обґрунтованих підстав.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 заперечував сам факт керування транспортним засобом, то на підтвердження наявності у його діях складу вище вказаного адміністративного правопорушення, мав бути доведений не тільки факт відмови особи, що мала ознаки сп`яніння від проходження відповідного огляду, але й факт керування особою у такому стані транспортним засобом.

Стосовно письмових показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_3 то підписи даних осіб маються лише в частині пояснень щодо підстав виклику ними поліції. Пояснення складені від імені осіб одним працівником поліції та є ідентичними, носять характер припущення, та містять підписи невідомих осіб, які погоджуються з поясненнями викладеними працівником поліції.

Більш того, з пояснень ОСОБА_1 саме між свідком ОСОБА_3 таним виник конфлікт, після чого вона викликала працівників поліції, які приїхали через майже через годи після конфлікту. За такого покази даного свідка не можуть розцінюватися як неупереджені, а вказана особа такою, що незацікавлені в розгляді справи. Отже дані покази не можуть бути прийняті судом як допустимий доказ.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, а наведені судом обставини не надають можливості поза розумним сумнівом встановити, що вимоги працівника поліції до ОСОБА_1 про проходження медичного огляду на стан сп`яніння були висунуті саме як до водія у зв`язку з керуванням транспортним засобом у стані, що має ознаки сп`яніння.

Враховуючи наведене, суду не надано допустимих доказів факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та, за положеннями пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності події та складу вказаного адміністративного порушення.

Постанова може бути оскаржена через Жовтневий районний суд до апеляційного суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.М. Семенова