Справа № 372/317/20
Провадження № 3-140/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 лютого 2020 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Кравченко М.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Обухівського відділу Національної поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

по ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2020 року о 13 годині 45 хвилин на 34 км автодороги Н-01 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «КІА CERATO» державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер» водій відмовився. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився в закладі охорони здоров`я Обухівській центральній районній лікарні черговим лікарем. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.01.2020 року водій ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 А правил дорожнього руху, тим самим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заперечив.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, не відмовлявся проходити тест на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак не довіряв спеціальному приладу «Драгер», просив працівників поліції дочекатись його адвоката, оскільки він на той час через травмування у ДТП погано себе почував та потребував допомоги адвоката. Зокрема на час приїзду працівників поліції він вже зателефонував своїй дружині та матері, які й викликали адвоката та самі їхали на місце події, а працівники поліції коли він був в лікарні приїхали і дали йому підписати якісь папери, сказавши, що це схема дорожньо-транспортної пригоди в протокол, і тому він підписав протокол, оскільки погано себе почував. Щодо письмових пояснень, що містяться в матеріалах справи пояснив, що він власноручно їх не писав, вони були написані працівником поліції, проте він не зміг їх прочитати, оскільки почерк був дуже не розбірливий.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що рухався на власному автомобілі марки «TOYOTA AVENSIS» державний номерний знак НОМЕР_3 , в крайній правій смузі для руху, потім помітив, що ззаду його на великій швидкості рухається автомобіль марки «КІА CERATO» державний номерний знак НОМЕР_2 , він думав, що автомобіль марки «КІА CERATO» об`їде його в крайній лівій смузі для руху, проте даний автомобіль допустив зіткнення з його автомобілем, внаслідок чого його автомобіль відкинуло у відбійник, а інший відкинуло на відстань приблизно 100 метрів та перекинуло. Після зіткнення водій автомобіля марки «КІА CERATO» вийшов з машини та почав тікати в лісосмугу, проте в подальшому люди, які зупинились допомогти наздогнали його та привели на місце події. Водій був в стані алкогольного сп`яніння, оскільки ледве тримався на ногах та говорив всілякі нісенітниці.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідка, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважаю, що факт вчинення вказаного правопорушення підтверджується відповідними доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 511756 від 21.01.2020 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.01.2020 року, письмовими поясненнями свідків та іншими матеріалами справи.

Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З пояснень свідка та особи, що притягується до адміністративної відповідальності вбачається, що складення протоколу у цій справі відбувалося після дорожньо-транспортної пригоди, винуватість у скоєнні якої встановлена постановою судді. При цьому обставини ДТП та поведінка ОСОБА_1 на місці пригоди свідчили про достатність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння, тому дії працівників поліції ґрунтуються на законі.

Посилання ОСОБА_1 на порушення поліцейськими Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція від 09.11.2015) слід визнати необгрунтованими, оскільки за результатами розгляду справи у суді не встановлено таких порушень Інструкції від 09.11.2015 року, які ставили під сумнів висновок лікаря. Так, сам огляд був проведений відповідно до вимог зазначеної Інструкції. Сам факт проведення огляду у спеціалізованому закладі охорони здоров`я указує на наявність відповідного направлення. Результатами медичного огляду із дотриманням діючого порядку встановлений факт алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що є вирішальною обставиною для його притягнення до відповідальності за порушення п. 2.9 а ПДР. Будь-яких доказів на спростування висновку уповноваженого лікаря не подавалось, тому сам факт перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння у час і місці згідно протоколу залишився неспростованим. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час і місці згідно протоколу також не оспорювався. Посилання на те, що ОСОБА_1 насправді не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння не мають правового значення для вирішення цієї справи, оскільки він притягується до адміністративної відповідальності не за порушення п.2.5 ПДР, а за інше порушення.

Проходження огляду на стан сп?яніння саме в медичній установі узгоджується з порядком, визначеним ст. 266 КУпАП, і відповідає п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, п.п. 4, 6 Розділу І та п. 12 Розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я від 09.11.2015 за 1452/735, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1412/27858, які найшли своє відображення і в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 за № 1395, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853.

Доводи про порушення права на захист через те, що працівники поліції організували медичний огляд та склали протокол не дочекавшись адвоката є безпідставними, оскільки чинне законодавство не містить норм права, які б передбачали обов`яковість участі захисника у відповідних процедурах притягнення особи до адміністративної відповідальності. При цьому відомостей про достовірність подібних доводів під час розгляду справи не повідомлено, зокрема в частині конкретизації даних про особу захисника, наявності укладеного договору на надання правової допомоги станом на час складання протоколу, фіксації заяви про забезпечення участі захисника тощо. Зафіксований у письмових доказах час, що сплинув з моменту виявлення правопорушення до медичного огляду та подальшого складання протоколу про адміністративне правопорушення є достатнім для прибуття адвоката у випадку його наявності, однак конкретизованих відомостей про реальність спроб виклику адвоката у цій справі суду не повідомлено. Відтак подібні доводи сторони захисту є проявом захисної позиції з метою уникнення відповідальності за скоєне, однак ничим не підтверджені.

Обставин, які відповідно до ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення пом`якшували відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення обтяжували відповідальність, судом не встановлено.

Поведінка ОСОБА_1 в суді, його відношення до скоєного породжують обґрунтовані сумніви у його готовності виконувати приписи Правил дорожнього руху у подальшому, а відтак забезпеченні безпеки інших учасників дорожнього руху.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - вихованню правопорушника, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі сукупності досліджених доказів, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий і сімейний стан, наявність постійного місця проживання, виходячи з доведеності вини порушника та не визнанні її останнім, вважаю за необхідне призначити стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки на думку суду застосування до нього саме такого виду адміністративного стягнення є достатнім заходом впливу для виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових правопорушень в подальшому.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 34, 35, 40-1, 130, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Державної судової адміністрації України на рахунок № UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (УАП); отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк пред`явлення до виконання постанови - три місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя Кравченко М.В.