Справа № 222/2245/19
Провадження № 3/222/3/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року Суддя Володарського районного суду Донецької області Подліпенець Є.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 372837 від 14.11.2019 року ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме за те, що він 14.11.2019 року о 00-05 год. в Донецькій області, Нікольський район, смт. Нікольське, вул. Свободи, буд. 79, керував автомобілем ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова). Від продуття алкотестеру «Drager» та проходження медичного огляду для визначення ступеню алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що вночі, 14.11.2019 року, він, будучи пасажиром, на автомобілі, разом з чоловіком його сестри ОСОБА_2 та рідним братом ОСОБА_3 , приїхали на центральну площу смт Нікольське за пивом. Транспортним засобом керував його брат ОСОБА_3 , оскільки тільки він не вживав алкоголь та був тверезий, а вони з ОСОБА_2 знаходилися на підпитку. Зупинивши автомобіль біля магазину, Евгеній пішов в магазин скупитися, а вони з ОСОБА_2 залишилися в автомобілі його чекати. Згодом під`їхав патруль поліції. Внаслідок спілкування з поліцейськими, останні звинуватили його в тому, що він керував транспортним засобом без документів та в стані алкогольного сп`яніння, з чим він категорично не погодився та повідомив, що він не є водієм. Однак, незважаючи на його доводи поліцейські, після перевірки документів забравши у нього паспорт та телефон повезли його в своєму патрульному автомобілі до лікарні на мед освідчення для визначення стану алкогольного сп`яніння. Приїхавши до лікарні, поліцейські у нього спитали чи буде він проходити огляд, або відмовляється, на що він повідомив що не бажає проходити огляд оскільки знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Після чого поліцейські залучили свідків та в їх присутності склали протокол. Таким чином, оскільки він не керував транспортним засобом вважає, що він не порушував п. 2.5 ПДР України та не може нести відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_1 є його рідним братом. 14.11.2019 року, вночі, він разом з чоловіком їх сестри ОСОБА_5 , були у нього в гостях, де його брат разом з ОСОБА_2 випивали. Коли випивка скінчилася, вони вирішили поїхати до магазину. Він, як тверезий, сів за кермо автомобіля ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , що належить його брату ОСОБА_6 , та вони всі разом поїхали до магазину, розташованого по АДРЕСА_1 . Під`їхавши до магазину, він пішов в магазин, а ОСОБА_2 з Віталієм залишились в автомобілі. Коли він хвилин через 35 повернувся до автомобіля, то його брата вже не було, а ОСОБА_2 повідомив йому, що ОСОБА_6 забрала поліція. Він почав дзвонити йому на мобільний телефон, але він був вимкнений.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , підпис якого міститься в протоколі, пояснив, що 14.11.2019 року, близько 00-00 год., він був запрошений працівниками поліції в якості свідка при складанні відносно ОСОБА_1 адміністративного протоколу. Як керував транспортним засобом ОСОБА_1 , він особисто не бачив, але про це йому повідомили співробітники поліції. Він підписав, складені протокол та письмові пояснення, проте в його присутності поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, а ні за допомогою приладу, а ні в лікарні. Також, зазначив, що не може пояснити, чому в його письмових поясненнях засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження медогляду на стан сп`яніння.

Свідок ОСОБА_8 , підпис якого міститься в протоколі, у судове засідання не з`явився. Проте, надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, а також зазначив, що покази надані ним при складанні протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП на місці складання підтверджує.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адмінвідповідальності, допитавши свідків, розглянувши письмову заяву свідка, дослідивши матеріали справи, відеозапис, та оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням у своїй сукупності, приходжу до наступного.

Так, статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Також відповідно положень ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Як вбачається з протоколу складеного поліцейським СРПП № 4 Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області сержантом поліції Мєзєнцевим С.О. за участю двох свідків, особа, яка притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1 від дачі пояснень по суті порушення відмовився.

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином відповідальність особи наступає, як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так і за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно протоколу, ОСОБА_1 , ставиться у вину порушення саме п.2.5 ПДР України, (відмова водія транспортного засобу, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння), проте, як встановлено, останній не визнає факт керування транспортним засобом, т.б. ту обставину, що він є водієм транспортного засобу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Належних та допустимих доказів, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 14.11.2019 року о 00-05 год. в смт. Нікольське Нікольського району Донецької області по вул. Свободи, буд. 79, транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , матеріали справи не містять.

Так, з пояснень свідка ОСОБА_7 , наданих під час розгляду справи, та письмових пояснень свідка ОСОБА_8 не вбачається, що останні бачили, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, т.б. є водієм.

Також, покази свідка ОСОБА_4 повністю узгоджуються з поясненнями особи, яка притягується до адмінвідповідальності, та доказів на їх спростування матеріали справи не містять.

Між тим слід зазначити, що наданий суду відеозапис, досліджений суддею під час розгляду справи, також не підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем, оскільки з даного відеозапису вбачається, що на ньому зафіксовані події, що не мають жодного відношення до даної справи.

Інші належні та допустимі докази порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43

рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені обставини, відповідно до ст. 252 КУпАП оцінюючи наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, розглядаючи справу в межах пред`явлених звинувачень, беручи до уваги, що належні та допустимі докази, якими спростовуються доводи особи, яка притягується до адмінвідповідальності, щодо не керування транспортним засобом, відсутні, а наявні докази не підтверджують обставин правопорушення викладених в протоколі, суддя дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (порушення п. 2.5 ПДР України відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння) в зв`язку з чим провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Крім цього, на підставі ст. 40-1 КУпАП, враховуючи, що за наслідками розгляду даної адмінсправи провадження по ній підлягає закриттю, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 40-1, 221, 247, 254, 249, 251, 252, 279, 280, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої її винесено, особою яку притягнуто до адміністративної відповідальності, їх законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Є.О. Подліпенець