Справа № 428/2678/20
Провадження №3/428/826/2020
Постанова

іменем України

13 квітня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

за участі секретаря судового засідання Кожем`яки А.В.,

особи, яка притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Сєвєродонецького відділу поліції ГУНП України в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи матеріали справи не містять, працюючого менеджером з продаж ТОВ «Бір-маркет», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 132165 від 24.03.2020, 24.03.2020 о 11 годині 30 хвилин в м. Сєвєродонецьку по вул. Гагаріна, 56, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою закладу громадського харчування мережа магазинів розливного пива «Beer Market», не припинив роботу закладу та здійснював прийом відвідувачів, чим порушив вимоги підпунктів 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не визнав та пояснив, що він не визнає факт порушення заборон, встановлених Постановою КМУ, оскільки він не є суб`єктом господарювання, а є лише найманим працівником. Крім того, заклад, у якому він працює, не є закладом громадського харчування, а здійснює лише продаж продуктів харчування, зокрема пива, а отже не підпадає під встановлені вказаною постановою КМУ заборони. Крім того, ОСОБА_1 , разом з запереченнями, суду надано реєстраційні документи ТОВ «Beer Market».

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку,зміцнення законності,запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з диспозицією ст. 44-3 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У даному випадку, як свідчить протокол про адміністративне правопорушення, іншими актами законодавства є Постанова Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020. Зокрема, підпунктом 3 пункту 2 вказаної Постанови забороняється з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. - з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 № 132165 від 24.03.2020, , 24.03.2020 о 11 годині 30 хвилин в м. Сєвєродонецьку по вул. Гагаріна, 56, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою закладу громадського харчування мережа магазинів розливного пива «Beer Market», не припинив роботу закладу та здійснював прийом відвідувачів, чим порушив вимоги підпунктів 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020.

Отже, для наявного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, з підстав не виконання підпунктів 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020, необхідно вчинення дій, чи бездіяльності у вигляді: приймання відвідувачів, зокрема у закладах громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрах, інших закладах розважальної діяльності, фітнес-центрах, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Як свідчать надані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, зокрема пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , фототаблиці з зображенням приміщення ТОВ «Beer Market», копії Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020, протоколу Регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій при Луганській обласній державній адміністрації № 6 від 18.03.2020, рапортів працівника поліції ОСОБА_4 , 24.03.2020 ОСОБА_2 , як працівник ТОВ «Beer Market», здійснив продаж 3 літрів розливного пива у пластикову ємність, отримавши за це кошти у розмірі 89,92 грн.

Аналізуючи положення ст. 44-3 КУпАП, а також положення нормативного акту, яким визначено відповідні часові обмеження - підпункту 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020, суд дійшов висновку про те, що суб`єктом, яким складено адміністративний протокол, не надано суду доказів того, що ТОВ «Бір-Маркет» відноситься до тих суб`єктів господарювання, діяльність яких обмежено вказаним нормативним актом, зокрема відношення ТОВ «Бір-Маркет» до закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення.

Між тим, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, разом з запереченнями, надано копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по ТОВ «Бір-Маркет». Згідно з даним витягом, основним видом господарської діяльності ТОВ «Бір-Маркет», є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах, переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Це підтверджено безпосередньо і наданими суду доказами фактом продажу напоїв. При цьому, вказаною постановою КМУ не заборонено продаж у магазинах продовольчих товарів напоїв, зокрема алкогольних.

Крім того, сам протокол про адміністративне правопорушення не містить також вказівки на те, яким саме закладом, у розумінні положень підпункту 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020, є ТОВ «Бір-Маркет», а отже наявність чи відсутність яких саме порушення слід встановити суду під час розгляду справи. Отже, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, взагалі не вивчались дозвільні документи ТОВ «Бір-Маркет», види діяльності вказаного суб`єкта господарювання, та враховуючи вказане не здійснювався аналіз пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020, що є обов`язковою складовою при визначення наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Дані обставини свідчать, що за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, на думку суду, відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. При цьому суд зауважує, що інші доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як то відношення до суб`єктів вказаного адміністративного правопорушення, судом не оцінювалось, через відсутність безпосередньо події, яка підпадає під ознаки складу ст. 44-3 КУпАП, що виключає подальше дослідження суб`єктного складу.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997 передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно з п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотне.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п .21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП, а отже провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд,

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Т. О. Комплєктова