Справа № 536/1864/20
ПОСТАНОВА

іменем України

30.12.2020 року суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Даніліна Ж.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ВСТАНОВИВ:

До Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №293827, складений 26.12.2020 поліцейським СРПП54 КРВП старшим сержантом поліції Свідовим О.Г. про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається зі змісту вказаного протоколу, 26.12.2020 о 19 год. 00 хв. у селі Кам`яні Потоки по вул. Миру ОСОБА_1 залишила свою неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без нагляду на зупинці громадського транспорту «К. Потоки», що призвело до безпорадного стану дитини. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 184 КУпАП.

Суддя, розглянувши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, встановив наступне.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Одночасно, частиною 1 статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, зокрема, що серед іншого у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Тобто, обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, у тому числі передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, є вчинення особою певної дії або її бездіяльність, які згідно зі статтею 256 КУпАП мають бути конкретно визначені у протоколі.

Відповідно до приписів частини 1 статті 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення дій, передбачених частиною 1 цієї статті, тобто за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вказана вище норма частини 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетною правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, створення належних умов для розвитку дитини регламентуються нормами Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства».

В той же час, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які посилання на вказані вище норми законодавства, незважаючи на те, що диспозиція частини 1 статті 184 КУпАП є бланкетною, тобто для її застосування необхідно звертатись до інших законодавчих актів.

Відсутність конкретної вказівки на відповідні норми закону не дозволяє точно встановити об`єктивну сторону правопорушення та вирішити питання про наявність чи відсутність у діях особи складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення як процесуальний документ є актом обвинувачення та повинен містити в собі суть адміністративного правопорушення з посиланням на відповідні нормативно-правові акти, тобто відповідати вимогам статті 256 КУпАП, оскільки невідповідність протоколу вказаним вимогам свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення.

Суддя зазначає, що конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення забезпечує можливість організувати ефективний предметний захист своїх інтересів. Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в статті 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Враховуючи викладене вище, а також встановлену невідповідність змісту протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вимогам статті 256 КУпАП, суддя приходить до висновку про необхідність направлення для доопрацювання зазначеного протоколу.

При цьому суд, приймаючи рішення про повернення матеріалів справи для доопрацювання, враховує позицію Верховного Суду України, згідно якої визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14), а також позицію ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену у п.12 Постанови Пленуму від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», згідно якої, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Керуючись статтями 256, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №293827 від 26.12.2020, складений відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути до Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області Національної поліції України ? для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:Ж. О. Даніліна