Номер провадження: 33/813/1459/20
Номер справи місцевого суду: 509/5209/20
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 509/5209/20

Номер провадження: 33/813/1459/20

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участі секретаря судового засідання Гавриленко М.А.,

особи, які прийняли участь у судовому засіданні:

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ;

- захисник адвокат Кузнєцова Лариса Василівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 44-3 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а саме накладено адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17 000, 00 грн.. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп..

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 12.10.2020 року на автодорозі М27, водій ОСОБА_1 , керуючи автобусом "Баз", н.з. НОМЕР_1 на маршруті №25, перевозив 33 пасажири, що на 2 більше, ніж це передбачено технічною характеристикою даного транспортного засобу, чим порушив пп.2 п.11 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

За цим фактом співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 191957 від 12.10.2020 року за ст. 44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2020 року скасувати. Закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга обґрунтована, тим що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, судом першої інстанції не повно та не всебічно досліджено матеріали справи, судом першої інстанції не враховано обставини, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 .

Апелянт посилається на недоведеність факту скоєння ним адміністративного правопорушення. Зазначає про те, що ним було перевищено перевезення дозволеної кількості пасажирів лише на дві особи, які відмовлялися покинути транспортний засіб за вимогою ОСОБА_1 .

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що факт скоєння ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується: даними протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ВАБ №191957 від 12.10.2020 року (а. с. 3); поясненнями ОСОБА_2 (а. с. 4).

Апеляційний суд вважає, що вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, районний суд не в повній мірі дотримався вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому суд, за наявності підстав, повинен обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону суддею першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_2 за вчинене ним адміністративне правопорушення, не дотримані.

Так, районним судом не в повній мірі були враховані обставини, що пом`якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, а саме характер вчиненого правопорушення, яке, як встановлено судом, не призвело до будь - яких негативних наслідків, не заподіяло шкоди іншим особам. Крім того в судовому засіданні ОСОБА_2 зазначав про те, що його сім`я є малозабезпеченою сім`єю.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що апелянтом було перевищено перевезення дозволеної кількості пасажирів лише на дві особи.

Таким чином, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, апеляційний суд вважає, що в даному випадку застосування щодо ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу у сумі - 17 000, 00 грн., є несправедливим.

За наведених вище обставин, апеляційний суд прийшов до переконання, що правопорушника ОСОБА_2 слід звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Апеляційний суд вважає, що застосування такого заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

В зв`язку з вищенаведеним, апеляційний суд приходить до висновку про можливість зміни призначеного покарання з адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі - 17 000, 00 грн. на усне зауваження у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 22, 33, 34, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 44-3 КУпАП, - скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної, передбаченої ст. 44-3 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін