ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 653/2004/20 Головуючий у 1-й інстанції: Берлімова Ю.Г.
Номер провадження: 33/819/376/20 Доповідач: Калініна О.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі:

судді Калініної О.В.

при секретарі Осипенко С.С.

за участю адвоката Ратушної В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Генічеського районного суду Херсонської області від 07 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Генічеського районного суду Херсонської області від 07 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм діючого законодавства, за неповного з`ясування усіх фактичних обставин справи, за неналежної оцінки судом доказів.

Справу розглянуто без його участі, в той час коли він хворів, що на його думку, робить рішення суду незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що звертався до суду із заявою про відкладення розгляду справи, втім її залишено без задоволення. У такий спосіб його позбавлено можливості приймати участь в розгляді справи, заявляти клопотання про виклик свідків, які б могли підтвердити ту обставину, що він не керував транспортним засобом. Окремо звертає увагу, що він не мав можливості користуватися правовою допомогою адвоката, чим порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Суд безпідставно взяв до уваги протокол про адміністративне правопорушення, який не може бути доказом, виходячи з вимог ст. 251 та ст. 256 КУпАП. Цей документ чітко вказує що скоїла особа, відносно якої було складено протокол та докази, якими особа, що склала протокол доказує провину цієї особи та інше. У протоколі не зазначено доказів того, що він керував автотранспортом.

Стверджує, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є «невідповідним» доказом, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, що вказані події знімалися на відеокамеру. Вказує, що відеозапис невідомо звідки взявся, оскільки його не зазначено у протоколі і до суду він не передавався згідно супровідного із відділу поліції. Співробітників поліції суд не допитував. Апелянт посилається на те, що після 12.06.2020 року та до 03.07.2020 року включно, майже кожного дня його зупиняли поліцейські та направляли на проходження огляду на стан сп`яніння до Генічеської ЦРЛ. Йому не відомо коли було здійснено відеозапис за допомогою технічного засобу, про здійснення відеофіксації подій його не повідомляли.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду.

Під час апеляційного розгляду адвокат Ратушна В.О. просила задовольнити апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду був повідомлений завчасно та належним чином. Заяви про відкладення судового засідання не подавав.

Адвокат Ратушна В.О. висловила думку про можливість здійснення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 з яким узгоджено позицію захисту.

Враховуючи викладене та приписи ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності апелянта.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Мотиви суду.

У відповідності до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вбачається, що доводи апеляційної скарги зводяться до:

-порушення права ОСОБА_1 на захист через розгляд справи у його відсутність;

-недоведеність факту керування ним транспортним засобом у зазначений у протоколі час;

-безпідставного визнання протоколу та відеозапису доказом його винуватості.

Як слідує із постанови від 07.09.2020 року судом першої інстанції встановлено, що 12 червня 2020 року о 13.55 год. в м. Генічеськ по вул. Паризької Комуни, 25, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікаря Генічеської ЦРЛ, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 обґрунтований наявними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №468639 від 03.07.2020 року, висновком щодо результатів медичного огляду №37 від 12.06.2020 року, листам КНП Генічеської ЦРЛ за №341/17від 02.07.2020 року, копією постанови серії БАА №086183, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, згідно положень ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Судом на виконання вимог ст.ст. 245,252,280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, надано належну оцінку доказам.

Суд обґрунтовано поклав в основу рішення протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №4686399 від 03.07.2020 року в якому зафіксовано, що 12.06.2020 року о 13.55 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проведено у лікаря Генічеської ЦРЛ.

Протокол складено уповноваженою службовою особою, він містить відомості щодо особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дату, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, перелік додатків до протоколу, підпис поліцейського, що склав протокол, а також підписи ОСОБА_1 , та його пояснення, що відповідає положенням ст. 255, 256 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом у справі прямо суперечить вимогам ст. 251 КУпАП, яка передбачає, що фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи містять висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №37 від 12 червня 2020 року, відповідно до якого 12 червня 2020 року о 14.15 год. у ОСОБА_1 було відібрано біологічні зразки для проведення огляду на стан сп`яніння. Висновок засвідчений підписом лікаря, який проводила огляд, а також печаткою закладу охорони здоров`я.

За результатами проведення токсикологічного дослідження біологічних середовищ відібраних у ОСОБА_1 12.06.2020 року на наявність етилового алкоголю у виявлено 0,46% алкоголю в крові (дослідження №791) та 0,90% алкоголю в сечі (дослідження №792).

Із викладеного слідує, що саме 12.06.2020 року ОСОБА_1 було направлено на медичний огляд до закладу охорони здоров`я у встановленому законом порядку, де у нього було відібрано біологічні зразки, та за результатами їх дослідження, виявлено наявність алкоголю у біологічних зразках ОСОБА_1 , що свідчить про те, що саме 12.06.2020 року близько 13.55 год. він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Суд підставно взяв до уваги ці докази, оскільки вони об`єктивно підтверджують встановлені судом обставини.

Як видно із матеріалів справи, зокрема з супровідного листа заступником начальником Генічеського ВП до суду першої інстанції було спрямовано адміністративний матеріал за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 з додатками на 7 арк.

Вбачається, що на аркуші № 7 у справі міститься технічний носій інформації, який був спрямований органом поліції разом з протоколом та додатками до нього.

Згідно із приписами ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати, розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, а також з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Надані поліцейськими відеозаписи можуть слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП, а відтак зафіксовані на технічному носії інформації відомості підставно враховані судом при винесенні рішення.

Статтею 256 КУпАП не передбачено вимогу про внесення до протоколу відомостей про технічний запис, яким здійснено фото або відеозапис ( якщо такий запис здійснювався), а відтак те, що у протоколі не зазначено, що подію зафіксовано бодікамерою поліцейського не може свідчити про недопустимість та неналежність відеофіксації події, як окремого джерела доказу.

Із відеозапису чітко вбачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який рухався. Відразу після його зупинки, поліцейський ОСОБА_2 підійшов до дверей транспортного засобу та повідомив водію про причини зупинки, вказавши на невикористання ним паску безпеки. При цьому було чітко видно, що на місці водія знаходиться ОСОБА_1 , будь-яких інших осіб в автомобілі не було.

До протоколу додано копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 086183 від 12.06.2020 року, з якої вбачається, що 12.06.2020 року о 13.55 год. ОСОБА_1 по вул. Паризької Комуни у м. Генічеськ керував автомобілем ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_1 і був непристебнутим ременем безпеки, за що притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 102 грн.

Ця постанова винесена поліцейським Мироненко С.М. та підписана ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.

Відомостей про скасування вказаної постанови у встановленому законом порядку матеріали справи не містять.

Натомість, зазначена постанова, винесена поліцейським,окрім відеозапису, слугує вагомим підтвердженням тієї обставини, що до моменту зупинки транспортного засобу 12.06.2020 року за встановлених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, автомобілем керував саме ОСОБА_1 .

Сукупність покладених в основу оскаржуваної постанови доказів доводять винуватість ОСОБА_1 у порушенні 12.06.2020 року о 13.55 год. вимог п 2.9а ПДР, що полягало у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що після 12.06.2020 року по 03.07.2020 року включно, майже кожного дня правоохоронці доставляли його на медичний огляд до медичного закладу, а тому незрозуміло коли саме зроблено відеозапис, апеляційний суд вважає неприйнятними, оскільки зафіксовані на відеозаписі обставини у повній мірі відповідають обставинам, зазначеним у інших доказах і з відеозапису вбачається, що події, які зафіксовані на технічному носії інформації, відбувалися 12.06.2020 року.

Висловлені під час апеляційного розгляду зауваження захисника про невідповідність зазначеного та відеозаписі часу та часу вчинення адміністративного правопорушення, вказаному у протоколі та інших доказів, апеляційний суд не приймає до уваги як підставу для визнання цього доказу неналежним та недостовірним, оскільки зміст відеозапису у повній мірі узгоджується з іншими доказами, а неправильне технічне налаштування відеозаписуючого пристрою автоматично не тягне за собою недостовірне фіксування події.

Сам апелянт не зазначав про те, що 12.06.2020 року його двічі було направлено на медичний огляд. В апеляційній скарзі міститься посилання на те, що його після 12.06.2020 року зупиняли поліцейські і та направляли на проходження огляду на стан сп`яніння до Генічеської ЦРЛ.

Суд надав оцінку доказам, які були зібрані особою, що склала протокол. Твердження апелянта про те, що суд мав допитати поліцейського не обґрунтовано відповідною правовою нормою.

Розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 не можна визнати достатньою та самостійною підставою для скасування постанови, оскільки це не перешкодило суду винести законне і обґрунтоване судове рішення.

Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язок суду розглянути справу за ст. 130 КУпАП виключно з обов`язковою участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Розглядаючи справу за відсутності ОСОБА_1 , суд виходив із того, що він належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, доказів того, що він знаходиться на лікуванні до заяви не надав.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, а саме верховенство права, суд вправі дійти висновку про можливий розгляд справи за відсутності особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, повага до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінне виконання своїх обов`язків, відповідальність перед суспільством.

Суд поклав в основу постанови докази, які були надані на його дослідження разом із протоколом про адміністративне правопорушення.

Посилання апелянта на те, що він позбавлений був належним чином себе захищати є голослівними, оскільки ОСОБА_1 будучи достовірно обізнаним про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення і що справа перебуває у провадженні Генічеського районного суду Херсонської області мав можливість подати письмові клопотання щодо порядку дослідження доказів, виклику свідків та надання інших доказів, а також завчасно укласти договір із захисником.

ОСОБА_1 забезпечено під час апеляційного розгляду право відстоювати свою правову позицію, та надати докази, дати пояснення, проте він не скористався таким правом, в судове засідання апеляційного суду не з`явився.

Нових доказів під час апеляційного розгляду стороною захисту подано не було, клопотань про повторне дослідження доказів чи витребування нових доказів апелянтом та його захисником не заявлялося.

За результатами апеляційного розгляду ОСОБА_1 просить скасувати постанову і закрити провадження у справі через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилання апелянта на те, що справу розглянуто за його відсутності, зважаючи на те, що суд належним чином дослідив усі надані докази та дав їм належну оцінку, а ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду не надав нових доказів, які б спростовували висновки суду, не просив про повторне дослідження апеляційним судом доказів у справі, апеляційний суд не визнає підставою для задоволення вимог апелянта про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки такі доводи ОСОБА_1 не спростовують висновки суду про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у межах строків, визначених ст. 38 КУпАП.

Дотримався суд і загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначених ст. 33 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом було не повно з`ясовано усі фактичні обставини справи і не надано належну оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, а також формально досліджено обставини справи не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

За результатами апеляційного розгляду в межах заявлених апелянтом доводів та вимог апеляційної скарги підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Аналізуючи висловлені під час апеляційного розгляду посилання адвоката Ратушної В.О. на недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення, які виходять за межі доводів апеляційної скарги, апеляційний суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення складено наступного дня після отримання поліцейським результатів огляду на стан сп`яніння.

Положення ст. 254 КУпАП, як норми КУпАП кодекс в цілому, не передбачають будь-яких правових наслідків складення протоколу про адміністративне правопорушення поза межами визначеного ст. 254 КУпАП строку.

На думку апеляційного суду, складання протоколу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП 03.07.2020 року не спростовує само по собі правильність викладених у ньому фактичних обставин події, що сталися 12.06.2020 року.

Апеляційний суд також враховує, що протокол оцінений судом у сукупності з іншими доказами, і обставини, які в ньому зазначені, об`єктивно підтверджуються наведеними у постанові доказами.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Генічеського районного суду Херсонської області від 07 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Копію постанови направити учасниками справи у порядку ст. 295 КУпАП.

Суддя

Херсонського апеляційного суду (підпис) О.В. Калініна