Справа № 740/182/20 Головуючий у 1 інстанції Олійник В. П.
Провадження № 33/4823/109/20
Категорія - ст. 173 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 березня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Ніжин, Чернігівської області, одруженої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито справу про притягнення її до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 10 січня 2020 року, який було складено за ст.173 КУпАП відносно ОСОБА_2 вбачається, що 24 грудня 2019 року близько 13 год. 30 хв. за адресою: м. Ніжин, вул. Прилуцька, 162, у приміщенні Ніжинської ЗОШ № АДРЕСА_2 вчинила сварку із вчителем ОСОБА_1 , під час якої виражалась образливими словами в її бік, чим порушила громадський порядок та спокій громадян, а також образливо чіплялася до неї, внаслідок чого отримала гіпертонічний криз.

Не погоджуючись з даною постановою суду потерпіла ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, де просить скасувати її та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Вважає, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не в повній мірі, та не всебічно дослідив матеріали справи і виніс неправильне рішення, та не в достатній мірі врахував негативні проступки правопорушниці, а також те, що в матеріалах справи наявні докази вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. При цьому, в апеляційній скарзі як на доказ підтвердження вини останньої посилається на заяву від 24 грудня 2019 року до поліції, повідомлення директора школи №17 від 27 грудня 2019 року про булінг відносно неї з боку ОСОБА_2 , та колективну заяву від колективу школи №17 від 28 грудня 2019 року, та вважає рішення суду першої інстанції таким, що винесено передчасно та з порушенням норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Явка апелянта на засідання суду апеляційної інстанції є необов`язковою.

Будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 та її представник адвокат Івашко В.В. в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки суду, в зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положенням ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у цьому випадку, передбаченого ст.173 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, передбачає наявність діяння - нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та вчинення інших подібних дій, що як наслідок порушують громадський порядок та спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Між тим у справі відсутні будь-які докази порушення громадського порядку та спокою громадян.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, крім інших, є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, відносно якої складено цей протокол, пояснення свідків та інші документи.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР №256764 від 10 січня 2020 року зазначено, що ОСОБА_2 24 грудня 2019 року близько 13 год. 30 хв. за адресою: м. Ніжин, вул. Прилуцька, 162, у приміщенні Ніжинської ЗОШ № АДРЕСА_2 вчинила сварку із вчителем ОСОБА_1 , під час якої виражалась образливими словами в її бік, чим порушила громадський порядок та спокій громадян, а також образливо чіплялася до неї, внаслідок чого остання отримала гіпертонічний криз; у своїй заяві від 24 грудня 2019 року, ОСОБА_1 просить прийняти міри стовно ОСОБА_2 яка чинить психологічний тиск та розповсюджує неправдиві чутки; в письмових поясненнях ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 10 січня 2020 року та письмових поясненнях ОСОБА_1 від 24 грудня 2019 року не зазначено і не розкрито наслідки порушення громадського порядку і спокою громадян, настання яких прямо передбачене диспозицією ст. 173 КУпАП, як обов`язкова ознака об`єктивної сторони правопорушення.

У суді першої інстанції ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП, категорично заперечувала та пояснила, що 24 грудня 2019 року після закінчення уроків забрала із школи №17 свого сина та у класі спілкувалась із вчителем ОСОБА_1 і запитала у неї щодо скарги батьків на неї, на що ОСОБА_1 відповіла, що за слова батьків вона не відповідає. Будь-яких сварок із ОСОБА_1 24 грудня 2019 року та відеофіксації не було. У школі наявні незаконні «…побори…», з цього приводу вона, як мати учня 2 а класу з 2018 року неодноразово зверталась до школи, до цього причетна ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявні давні неприязні відносини, які в свою чергу підтверджуються: копією доповідної записки від 24 грудня 2019 року де ОСОБА_1 зазначає про незрозумілі запитання щодо неї зі сторони ОСОБА_2 , яка здійснювала незаконне фіксування на телефон, після чого вона покинула клас, в якому були учні, при цьому ОСОБА_2 бігла за нею з принизливими вигуками. Просить захистити її від цькування ОСОБА_2 , яке триває 1,5 роки (а.с. 10); поясненнями свідка ОСОБА_3 , наданих нею під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідно до яких остання вказала про те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 неприязні відносини тривають давно; копією заяви ОСОБА_1 на адресу Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 24 грудня 2019 року щодо психологічного тиску та розповсюдження неправдивих чуток зі сторони ОСОБА_2 (а.с. 3); копією заяви ОСОБА_1 від 24 грудня 2019 року щодо вчинення ОСОБА_2 психологічного тиску, ведення відеозапису навчального процесу, викладення в соціальну мережу негативних коментарів (а.с. 4).

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 акцентувала увагу на наявності з 2018 року спірних питань у роботі школи з приводу незаконних «поборів» із батьків учнів школи, про що неодноразово з цього приводу зверталась до класного керівника її сина, а 24 грудня 2019 року до вчителя ОСОБА_1 звернулась з приводу скарги батьків.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був викликаний особистими неприязними відносинами, та не супроводжувався порушенням громадського порядку і спокою інших громадян.

При цьому, апеляційний суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, погоджується з висновком місцевого суду з приводу того, що у протоколі не конкретизовано, які образливі чіпляння вчинені ОСОБА_2 до потерпілої, а отже, докази щодо винності ОСОБА_2 саме у вчиненні хуліганських дій, що характеризується порушенням громадського порядку і спокою громадян, відсутні.

Дослідженими доказами по справі встановлено, що дії ОСОБА_2 , викликані особистими неприязними відносинами між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в зв`язку з чим, не були направлені на порушення громадського порядку.

На думку апеляційного суду, вищенаведені обставини підтверджують відсутність у ОСОБА_2 умислу на вчинення дрібного хуліганства, зокрема нецензурної лайки в громадському місці, образливого чіпляння до громадян, що б порушувало громадський порядок.

Таким чином, суд першої інстанції, детально вивчивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та правомірно, прийняв рішення про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Так, закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП, судом було повно та об`єктивно досліджено докази, що містяться в матеріалах справи, а також допитано в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як учасників даного конфлікту, а також свідка ОСОБА_3 , та крім того, ним також досліджені інші матеріали справи, яким судом було надано відповідну оцінку, про що вказано в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи місцевим судом, які тягнули б за собою скасування постанови, про що зазначено в апеляційній скарзі, не встановлено.

Щодо доводів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , то вони не спростовують висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки докази, на які вона посилається, були в повному обсязі досліджені як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, та покладено в основу судового рішення, проте не на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, а як докази давніх неприязних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Таким чином, на думку апеляційного суду, враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 березня 2020 року про закриття справи про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач