Номер провадження 3/754/6434/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 грудня 2020 року місто Київ

Суддя Деснянського районного суду м. Києва Татаурова І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов Луганської області, громадянина України, з повною вищою освітою, не працює, має тимчасові доходи, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

у с т а н о в и в:

до Деснянського районного суду м. Києва надійшла справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 122878 «26 жовтня 2020 року 01 год. 10 хв. в м. Києві, пр-т. Маяковського, 52 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21130 днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій у встановленому законом порядку від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою приладу Драгер, а також у лікаря-нарколога в КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20 відмовився у присутності двох свідків».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані, як порушення п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 свою винуватість, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що 25.10.2020, він повертався з роботи о 20:00 год. та за адресою свого проживання: пр. Маяковського, 52 в м. Києві, припаркував свій автомобіль, марки «ВАЗ 21130», номерний знак НОМЕР_1 , на тратуарі в ряд з іншими автомобілями. Після чого, піднявся додому. Провів дружину на роботу у нічну зміну та зателефонував другу, щоб зустрітися. Після спілкування з другом, приблизно о 00:00 год. по дорозі додому він згадав, що в машині не працює пічка і вирішив перевірити її. Під час того, як він оглядав свій припаркований на тротуарі автомобіль, до нього підійшли працівники поліції і запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився, оскільки не керував автомобілем. Просить суд справу стосовно нього закрити, оскільки він не порушував будь - які ПДР України.

Захисник Алексанян Р.М., звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, про що надав письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 122878 стосовно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП, які були долучені до матеріалів справи.

Свідок, ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила, що її чоловік ОСОБА_1 25.10.2020 о 20:00 год. повернувся з роботи на автомобілі, марки «ВАЗ 21130», номерний знак НОМЕР_1 , який, як завжди, паркував під вікнами будинку №52 по пр. Маяковського в м. Києві, де вони проживають, саме на тратуарі. Де був припаркований автомобіль вона бачила, коли йшла на роботі.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, свідка, оглянувши DVD-диск ALERUS, на якому знаходиться відеозапис з нагрудних бодікамер, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Так, судом, під час розгляду справи, встановлено наступне.

1. Автомобіль, марки «ВАЗ 21130», номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , був припаркований під будинком №52 по пр. Маяковського в м. Києві, де він проживає, на тратуарі в ряд з іншими автомобілями. ОСОБА_1 сидів в автомобілі, однак не керував ним в розумінні ПДР України, тобто не виконував функціїї водія.

Диспозиція ст. 130 ч. 1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста- машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Чинне законодавство, а також Правила дорожнього руху, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно ст. 8 п. 1 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-УІІІ від 25.04.1974 «Каждое транспортное средство или состав транспортних средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя».

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 ВС/КАС зазначив, що «Само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування». Проте зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

2. Порушення «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299 (далі Інструкція), де зазначено, що включення?портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. Відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведених поліцейськими процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення у випадку їх оспорювання.

Як вбачається, з DVD-диску ALERUS на якому знаходиться відеозапис з нагрудної камери АА 00879, що долучений до матеріалів справи, відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП, не узгоджуються з відомостями з нагрудної камери поліцейського. З відеозапису нагрудної камери співробітника поліції, вбачається, що запис проводиться 26.10.2020 о 00:46 год., який починається з того, як співробітник поліції пропонує ОСОБА_1 «продуться» , однак в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що «26 жовтня 2020 року 01 год. 10 хв. в м. Києві, пр-т. Маяковського, 52 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21130 днз НОМЕР_1 ...» (а.с. 2).

Тобто, фактичні обставини правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, спростовуються відеозаписом із нагрудної камери співробітника поліції.

Важливим аспектом, який встановлений під час огляду DVD-диску ALERUS у судовому засіданні, є включення працівником поліції портативного відеореєстратора не з моменту початку виконання своїх службових обов`язків - зупинення автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 , а коли останній перебував на прибудинковій території.

Встановлені порушення вказують на те, що наявний в матеріалах справи відеозапис, є недопустимим доказом.

3. Пояснення свідків.

Так, в матеріалах справи наявні письмові пояснення двох свідків, викладені на бланках пояснень та заповнені поліцейським ОСОБА_3 (а.с. 3).

Слід, також, звернути увагу на те, що пояснення осіб викладені на заздалегіть заготовлених бланках, що унеможливлює внесення до них додаткових відомостей, тобто фактично відсутній текст опитуваної особи, що є недопустимим.

За таких обставин, шаблонні пояснення свідків не можуть бути використані, як доказ вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

4. Порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстровану в Міністерстві юстиції України за № 1413/27858 11.11.2015, де вказується, що поліцейським складається направлення на огляд водія, форма якого наведена в Додатку 1 до Інструкції.

Однак, в матеріалах справи відсутнє направлення на ім`я ОСОБА_1 для проходження огляду, що є недопустимим, оскільки фактично підтверджує, що особа на огляд не направлялась, а тому недопустимо інкримінування особі відмови від того, що їй не пропонувалось.

5. Порушення вимог ст.266 КУпАП, відповідно до якої, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В даному випадку в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом.

Конституцією України передбачено, що однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи (ст.129 ч.3 п.4).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, якими є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд, оцінив наявні в справі докази, у відповідності до норм ст.250 КУпАП, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів в підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

За викладених обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 247 ч.1 п.1, 251, 252, 256, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП - закрити на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 291 КУпАП.

Суддя: І.М. Татаурова