МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 490/6972/20 Головуючий у місцевому судді Медюк С.О. Провадження № 33/812/405/20 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю секретаря - Андрієнко Л.Д.,

розглянувши клопотання особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.10.2020р. серія ДПР18 №531896, 14 жовтня 2020 року о 22:30 год. в м. Миколаєві по вул.2-га Екіпажна, буд. 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопед «Піаджо», б/н та пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння на місті зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер «ARLM 0318», результат якого склав 0,28‰, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

He погоджуючись з зазначеною постановою, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану постанову скасувати, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно нього закрити у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Також в апеляційній скарзі заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, оскільки копію оскаржуваної постанови ним отримано лише 15 грудня 2020 року. Розгляд справи просив провести у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у частині 2 статті 294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення з дня її винесення, передбачене частиною 2 статті 294 КУпАП, надає потенційному апелянту достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

За положеннями ст.289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення строку суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Як убачається з матеріалів справи, постанова Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 грудня 2020 року винесена у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 (а.с.12).

За такого, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього та йому достеменно було відомо про винесення судом оскаржуваної постанови саме 02 грудня 2020 року.

Апеляційна скарга подана ним 15 грудня 2020 року, тобто після закінчення встановленого ч.2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 як на підставу поновлення строку не посилається на об`єктивні причини, які з урахуванням викладеного, перешкодили йому вчасно подати апеляційну скаргу.

Доводи щодо дати отримання копії постанови (15 грудня 2020р.), як підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, є помилковим тлумаченням діючого законодавства, оскільки положення ст.294 КУпАП пов`язують строки оскарження виключно з моментом винесення судом відповідної постанови, а не з моментом її вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інших причин, які зумовили невчасне звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою, апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що ОСОБА_1 не навів об`єктивно поважних причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції ним пропущений без поважних причин, а тому поновленню не підлягає.

З урахуванням викладеного, відсутні підстави для поновлення ОСОБА_1 процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 грудня 2020 року.

Відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП у випадку відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала - ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова