Справа № 183/4951/20
№ 3/183/2500/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., за участю прокурора Журенкова Є.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтава, громадянина України, військовослужбовця, начальника зв`язку штабу військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_1 обіймав посаду начальника зв`язку штабу військової частини НОМЕР_1 , тобто був військовою посадовою особою Збройних Сил України. 09 серпня 2019 року ОСОБА_1 був виключений із списків особового складу частини і усіх видів забезпечення і, відповідно, останній будучи суб`єктом декларування згідно з пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав без поважних причин декларацію військовою посадовою особою Збройних Сил України, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме 25.02.2020 року, тобто з порушенням встановленого абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» строку для подачі такої декларації.

В суді ОСОБА_1 пояснив, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не оспорює, але винним себе не визнає, оскільки був необізнаний про строки подання такого типу декларації, ком того, через службову зайнятість не мав вільного часу для подання зазначеної декларації.

Прокурор в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, повністю підтверджується наявними у справі доказами.

Судом безпосередньо досліджено наступні докази, додані до матеріалів справи на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП: протокол № 861 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 28.08.2020 року; результати пошуку в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щодо поданих ОСОБА_1 декларацій, відповідно до якого ОСОБА_1 подав електронну декларацію (перед звільненням) за 2019 рік 25.02.2020 року; роздруківку декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру ОСОБА_1 перед звільненням за 2019 рік; запит Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області від 10.08.2020 року № 5998/55/108/01-2020; лист військової частини НОМЕР_1 МОУ від 25.08.2020 року № 1568 на запит Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області від 10.08.2020 року № 5998/55/108/01-2020; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.07.2019 року № 143 про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу частини і усіх видів забезпечення; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.01.2020 року № 7 про зарахування до списків особового складу військової частини майора запасу ОСОБА_1 ; контракт про проходження громадянином України ОСОБА_1 військової служби у Збройних Силах України на посаді особи офіцерського складу; наказ Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 року № 17 про затвердження положень про структурні (відокремлені) підрозділи Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України; Положення про Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України; листи НАЗК, Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Верховної Ради України, Генеральної прокуратури України.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступного.

Із запиту Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області від 10.08.2020 року № 5998/55/108/01-2020 та листа військової частини НОМЕР_1 МОУ від 25.08.2020 року № 1568 на запит Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області від 10.08.2020 року № 5998/55/108/01-2020, слідує, що саме Управлінням стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України виявлено факт порушення ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2019 рік.

Відповідно до Положення про Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2019 року № 17, Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області є структурним підрозділом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України діяльність якого поширюється на територію Дніпропетровської області та завданням якого є у тому числі й протидія корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції, вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції», НАЗК є спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції та центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Як визначено п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про запобігання корупції», НАЗК проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такий вид контролю - щодо своєчасності подання.

Порядок встановлення своєчасності подання декларацій визначений положеннями ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції». Так, юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти НАЗК про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку. Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, НАЗК письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації і одночасно письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику юридичної особи публічного права про факт неподання декларації суб`єктом декларування.

Крім того, механізм проведення НАЗК контролю визначений наказом НАЗК № 144/20 від 15.04.2020 року, яким затверджено «Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 21.04.2020 за № 362/34645).

Також, рішенням НАЗК № 1375 від 08.12.2017 № 1375 затверджено Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» (стосовно необхідності попереднього встановлення фактів порушення антикорупційного законодавства, для порушення кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 366-1, 368-2 КК України). Хоча Роз`яснення НАЗК не охоплює питань механізму притягнення осіб до відповідальності за передбачені ст. 172-6 КУпАП правопорушення, разом з тим на підставі аналізу чинного законодавства та практики Європейського суду з прав людини НАЗК визначило: основним джерелом обставин, які свідчать про декларування недостовірної інформації чи незаконне збагачення можуть бути лише висновки, викладені в рішенні НАЗК за результатами повної перевірки декларації, які не є автоматичним підтвердженням вчинення особою кримінального правопорушення.

Оскільки повна перевірка декларацій шляхом перевірки правильності та повноти заповнення, логічного і арифметичного контролю є виключною компетенцією НАЗК, то і інший вид контролю - контроль за своєчасністю подання декларацій, теж відноситься до компетенції НАЗК (відповідно до ст.ст. 48-50 Закону України «Про запобігання корупції»).

Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити достатні об`єктивні дані, які дійсно свідчать про ознаки конкретного правопорушення. Об`єктивними такі дані можуть бути лише у зв`язку з їх виявленням та встановленням компетентним державним органом в установленому законом порядку. Викладені вище норми законодавства дають підстави для висновку, що таким порядком перед початком перевірки щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, є здійснення НАЗК контролю щодо своєчасності подання декларації суб`єктом декларування, встановлення за результатами такої перевірки факту порушення антикорупційного законодавства, а також відображення цього факту у відповідному рішенні НАЗК.

Таким чином, початку перевірки органом Національної поліції, збиранню ним доказів і складенню протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, повинно передувати отримання у встановленому законом порядку висновків НАЗК як єдиного суб`єкта, уповноваженого державою на здійснення контролю щодо своєчасності подання декларації суб`єктом декларування.

Вказаний висновок, на переконання суду, не протирічить інформації, викладеній в листі НАЗК до Голови Національної поліції України Князєва С.М. про те, що уповноважені органи Національної поліції мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 172-6 КУпАП, та збирати необхідні докази.

Навпаки, позиція суду цілком відповідає висновкам Верховного Касаційного адміністративного суду, що викладені в Постанові від 11 грудня 2019 року (Справа №П/811/593/17, провадження №К/990126138/18).

Так, Верховний суд звертає увагу насамперед на те, що контроль за своєчасністю подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також перевірка достовірності і повноти відомостей, зазначених суб`єктом декларування у декларації належить до виключної компетенції НАЗК. Тобто, якщо НАЗК встановить факт несвоєчасного подання чи неподання декларацій або повідомлення про зміни у майновому стані особою, яка в розумінні Закону № 1700-VIII є суб`єктом декларування і в якої виник обов`язок подати таку декларацію чи повідомлення, то лише висновок цього органу може бути підставою для притягнення такої особи до юридичної відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

Як встановлено судом, в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та в доданих до протоколу документах відсутня інформація з приводу того, чи був дотриманий визначений положеннями ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» порядок встановлення своєчасності подання декларації ОСОБА_1 , до початку проведення перевірки і збирання доказів органом Національної поліції. При цьому, відсутня інформація, чи проводився такий контроль НАЗК взагалі.

Також, відсутня будь-яка інформація, документи, копія декларації або витяг з неї, інші документи відносно ОСОБА_1 , які б були складені НАЗК або були отримані від цього органу.

Додані до протоколів матеріали не містять відомостей про направлення повідомлення НАЗК з приводу несвоєчасного подання щорічної декларації ОСОБА_1 до Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Згідно з пунктами 2-5 розділу II Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 144/20 від 15.04.2020 року, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.04.2020 року за № 362/34645, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлення) про факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування або самостійного виявлення такої інформації відповідно до пункту 2 цього розділу Національне агентство перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування шляхом пошуку даних у Реєстрі. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб`єкта декларування та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» повноважень на здійснення перевірки фактів своєчасності подання декларації у органів національної поліції не має.

Суд жодним чином не піддає сумніву повноваження органів Національної поліції проводити перевірку, збирати докази та складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Однак, Національна поліція вправі, виключно у випадку встановлення факту неподання декларації суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціальний уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у вирішенні питання про справедливий судовий розгляд застосовує концепцію «плодів отруєного дерева», або, як вона ще називається, «ефект доміно». Тобто оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Так, доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів, визнаних недопустимими.

Тим не менше, ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому, прикладом чого є рішення у справах «Хан проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України».

В цій же ситуації (складення протоколу без висновку НАЗК) протоколи, які будуть доказом, не можуть бути допустимим доказом, оскільки отримані з порушенням процедури відсутності висновку НАЗК.

Крім того, суд звертає увагу на те, що сам факт несвоєчасного подання декларації не може свідчити про наявність складу адміністративного правопорушення. Адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання декларацій настає лише у разі подання її з порушенням встановлених строків без поважних причин. Такий факт може бути встановлений лише після проведення відповідної перевірки. Про це ж зазначено у листі НАЗК № 44-06/21566/19 від 21.03.2019 року.

Доказів того, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зверталася до НАЗК за інформацією саме з приводу подачі декларації ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Також, в матеріалах справи відсутній витяг з Єдиного державного реєстру декларацій щодо послідовності дій користувача реєстру, інші відомості, які б давали підстави зробити висновок про відсутність поважних причин подання декларації з порушення строків. Контроль за своєчасністю подання декларації ОСОБА_1 уповноваженою особою, а саме, НАЗК не проводився (відповідно до ст.ст. 48-50 Закону України «Про запобігання корупції»).

Тобто, всі обов`язкові дії по проведенню контролю та перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності. А органи Національної поліції позбавлені контролюючої функції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Слід зауважити, що згідно з доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів, на підтвердження того, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав щорічну декларацію до Національного агентства з питань запобігання корупції, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення додано вільну роздруківку з сайту Єдиного державного реєстру декларацій, яка не завірена належним чином і не може вважатися належним доказом відповідно до положень ст. 251 КУпАП, при цьому в даній роздруківці відсутні відомості про дату народження особи та її анкетні дані, а також будь-які відомості про відповідність відомостям, що міститься в роздруківці відомостям, що наявні в реєстрі.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10 червня 2016 року «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яким затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - Інформація (документи), що містяться в Реєстрі, надаються на запит відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Отже, надані у якості доказів повідомлення з публічної частини реєстру, не можуть бути допустимим доказом, оскільки не містять в собі повних ідентифікаційних ознак особи, яка подала декларацію, а також такі повідомлення не містять відомостей про відповідність інформації, відомостям в реєстрі.

Крім того, всі додатки, долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, подані в фотокопіях, які в свою чергу не засвідчені відповідно до вимог чинного законодавства.

Правила засвідчення копій документів визначені Вимогами до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затвердженими наказом Держспоживстандарту від 07.04.2003 року № 55, відповідно до яких копія документу набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Так, відповідно до п. 5.27 вказаних Вимог напис про засвідчення копії повинен складатися зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд.

Додані до матеріалів справи фотокопії документів прошиті, пронумеровані та скріплені печаткою, проте ці копії не засвідчені в установленому законом порядку відсутні жодні реквізити щодо засвідчення цих копій згідно з вимогами вищевказаної норми, що позбавляє суд можливості визнати ці докази допустимими.

Таким чином, враховуючи вказані обставини, той факт, що зібрані по справі докази отриманні без дотримання Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймаючи до уваги відсутність належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 , прийти до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не надається можливим.

З огляду на викладене, оцінюючи відповідно до вимог ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя В.В. Березюк