ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/2041/20Головуючий у 1-й інстанції Марціцка І.Б.
Провадження № 33/817/490/20 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

за участю ОСОБА_1 та його захисника розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 10 листопада 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Теребовлянського районного суду від 10 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста ) грн. 40 (сорок) коп.

Згідно з постановою суду, 18.09.2020 року о 22.25 год. ОСОБА_1 в с. Вербівці Теребовлянського району керував т.з. Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння, визначення стану алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою газоаналізатора алкотест 6810 "Драгер" прилад №ARBF 0416, принтер №ARBH 5301, тест №8237, після продуття водієм проба позитивна - 1,45‰, чим порушив п.2.9 А Правил дорожнього руху, таким чином вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Свої доводи мотивує тим, що судом першої інстанції було порушено право на захист, оскільки справу розглянуто без його участі.

Посилається на неправомірність його зупинки працівниками поліції з огляду на відсутність встановлених законом підстав.

Вказує, що всупереч вимогам закону перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння йому не було надано документів щодо повірки газоаналізатора алкотест 6810 Драгер.

Звертає увагу суду на те, що безпосередньо свідки, які були присутні при його огляді на стан алкогольного спяніння не допитувались, а також та те, що працівники поліції, всупереч вимог закону, не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта та його захисника, які підтримали подану скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд обгрунтував дослідженими у судовому засіданні, належним чином оціненими та викладеними у постанові доказами, а саме: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ДПР18 № 465541 від 18.09.2020 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП; результатами тестування ОСОБА_1 газоаналізатором алкотест 6810 "Драгер" прилад №ARBF 0416, принтер №ARBH 5301, тест №8237 - проба позитивна -1,45‰ ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовано, що огляд було проведено в присутності двох свідків за допомогою технічного приладу Alkotest, з результатом огляду на стан сп`яніння 1,45‰, з яким ОСОБА_1 був згідний про, що поставив підпис у відповідній графі; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 18.09.2020 року, у яких зафіксовано, що 18.09.2020 року у їх присутності ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, з результатом 1,45 ‰., з яким погодився та відмовився проходити огляд у медичному закладі; диском долученим до протоколу про адміністративне правопорушення з відеозаписами, на яких зафіксовані факт проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу та в присутності двох свідків, результат проба позитивна -1,45‰, згода з даним результатом та відмова пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

Перевіряючи доводи апелянта стосовно порушення права на захист у зв`язку із розглядом справи без його участі виходжу з того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, оскільки подав заяву про закриття адміністративної справи (а.с.14), а тому суд, враховуючи вимоги ст.ст 277, 38 КУпАП, діяв відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП, згідно якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Крім цього, ОСОБА_1 скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість повністю використати весь обсяг прав, наданих йому законодавством.

Посилання апелянта на безпідставність його зупинки працівниками поліції у звязку з не порушенням ним вимог ПДР України спростовується наявним в матерілах справи відеозаписом та копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАБ №411833 стосовно нього за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.122, ч.1 ст.126, ч.5 ст.121, ст.125, ч.6 ст.121 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки йому не було надано документів щодо повірки газоаналізатора алкотест 6810 Драгер, є необґрунтованими, оскільки він такої вимоги не заявляв, що підтверджується відеоматеріалами із нагрудних камер поліцейських.

Не заслуговують на увагу й доводи апелянта щодо порушення принципу безпосередності дослідження письмових пояснень свідків, які не з`явилися в судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджала суду повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідити докази у справі, достовірно встановити обставини, що мають значення для справи та відповідно до ст.252 КУпАП дати їм належну правову оцінку.

Посилання ОСОБА_1 на те, що працівниками поліції, всупереч вимог законодавства, не відсторонили його від керування транспортним засобом не нівелюють тих доказів, які підтверджують наявний в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного , вважаю що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Теребовлянського районного суду від 10 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя