Справа № 496/4744/19
Провадження № 3/496/2451/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2019 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від 2-го відділу 9-го управління Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки СБ України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді оперативного чергового командного пункту, військове звання майор, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що листопаді 2019 року, у ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, органом військової контррозвідки (2 відділом 9 управління ГУ ВКР ДКР СБ України) було виявлено порушення чинного законодавства про державну таємницю з боку посадової особи оперативного чергового командного пункту військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 . Так, у липні 2017 року на підставі «Номенклатури посад працівників, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці», ОСОБА_1 було оформлено допуск до державної таємниці за формою 2 (Висновок УСБ України в Одеській області № 91д від 07.07.2017 року). У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2017 року № 59, ОСОБА_1 наданий доступ до державної таємниці з найвищим грифом секретності «Цілком таємно». Проте, встановлено, що зазначена особа не виконує взяте на себе «Зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці», а також порушує вимоги ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» та п. 116 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», який затверджений Постановою КМУ від 18.12.2013 року № 939 (надалі - Порядок-939). Так встановлено, що ОСОБА_1 , у порушення вимог ч. 4 ст. 28 Закону України «Про державну таємницю», абз. 4, 6 п. 116, Порядку-939 та ст. 11 Статуту внутрішньої служби ЗС України не правильно визначив гриф секретності виготовленого ним документу тому, що в порушення п. 119 Порядку вказана особа не забезпечила себе нормативно-правовими актами та іншими документами, які регламентують режим секретності на дорученій ділянці роботи. Таким чином ОСОБА_1 знаючи вимоги ч. 4 ст. 28 Закону України «Про державну таємницю», абз. 4, 6 п. 116, Порядку-939 та ст. 11 Статуту внутрішньої служби ЗС України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 п. 6 ст. 212-2 КУпАП, а саме не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у скоєному правопорушенні визнав та йому були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КпАП України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Крім того, факт скоєння вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 9/797/15/58 від 29.11.2019 року (а.с. 4-6) письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 29.11.2019 року (а.с. 8), актом проведення службового розслідування за фактом завищення грифу секретності інформації в доповіді ві 31.10.2019 року № 350/302/2/20/1325/50/9. (а.с. 10-19)

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу правопорушника, ступінь її вини, майнове положення, обставину, яка відповідно до ст. 34 КУпАП, пом`якшує відповідальність щире каяття, обставини, що обтяжують відповідальність, передбачені ст. 35 КУпАП, судом не встановлено і вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, так як відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33, 40-1, 212-2, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та піддати її адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від сплати судового збору.

Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.П. Галич

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2019 року.