Провадження № 33/4820/80/19
Справа № 673/1827/18 Головуючий в 1-й інстанції Дворнін О. С.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач Барчук В. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деражнянського районного суду від 19 грудня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Деражнянського районного суду від 19 грудня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя м. Деражня Хмельницької області, проживаючого по АДРЕСА_1, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого в Деражнянській районній державній адміністрації, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 354 грн 20 коп.

Справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки м. Деражня Хмельницької області, проживаючої по АДРЕСА_2, не одруженої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючої, раніше не судимої,

за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За постановою суду, 30.09.2018 року, водій ОСОБА_2, близько 17 год. 14 хв., знаходячись на автомобільній дорозі обласного значення Деражня - Колосіївка - Шиїнці та рухаючись в напрямку від с. Шиїнці до с. Пилипи в Деражнянському районі Хмельницької області, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ-2107», з номерним знаком НОМЕР_2, в порушення Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року (веденими в дію з 01.01.2002 року), а саме пункту 11.3, згідно якого «на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу», умисно, легковажно та безпідставно виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2104» з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3, у зв'язку з чим в результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Одночасно органами поліції ОСОБА_3 було висунуто зустрічне адміністративне обвинувачується в тому, що 30.09.2018 року вона, при зазначених вище обставинах, близько 17 год. 14 хв. знаходячись на автодорозі в напрямку від с. Шиїнці до с. Пилипи в Деражнянському районі Хмельницької області та керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ-2104» з номерним знаком НОМЕР_1, в порушення пункту 16.11 зазначених вище Правил дорожнього руху України, згідно якого «на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», виїхавши з другорядної дороги, не надала дорогу водію ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі та скоїла зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2107», з номерним знаком НОМЕР_2 під його керуванням, у зв'язку з чим в результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить: скасувати постанову Деражнянського районного суду від 19 грудня 2018 року; закрити відносно нього провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП; прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При цьому вказує про відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Докази, які містяться у матеріалах справи та на які посилається суд у постанові не повністю свідчать про наявність в діях ОСОБА_2 вини.

Суд у постанові послався також на пояснення водія ОСОБА_3 та її пасажира ОСОБА_4, що ніби-то перед поворотом ОСОБА_3 увімкнула покажчик повороту праворуч та різко зменшила швидкість, а також вказали, що автомобіль ОСОБА_2 раптово з'явився на проїжджій частині дороги, що ніби-то свідчить про велику швидкість руху його автомобіля та обмежену видимість дороги в місці повороту.

Зафіксовані в судовому засіданні свідчення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо того, що водій мала обмежену видимість дороги та при виконанні повороту праворуч фактично не переконалася, що ця зміна напрямку руху керованого нею автомобіля буде безпечною як для неї так і для інших транспортних засобів, які можуть рухатися по головній дорозі і що цей маневр не створить перешкод іншим учасникам руху. Таким чином в діях водія ОСОБА_3 вбачається порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, що і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої були пошкоджені транспортні засоби.

Крім того водієм ОСОБА_3 були порушені п.п. 10.4, 10.5 Правил дорожнього руху України, оскільки при повороті праворуч водій ОСОБА_3 не зайняла крайнє положення на проїзній частині дороги, а виїхала своїм автомобілем на середину дороги і у такий спосіб допустила зіткнення з керованим ОСОБА_2 автомобілем.

Оскільки ОСОБА_2 рухався по головній дорозі Галузинці-Деражня, водій ОСОБА_3, транспортний засіб якої рухався по другорядній дорозі із с. Шиїнці, порушила п.16.11 Правил дорожнього руху, відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_2 рухався по зустрічній смузі дороги та що швидкість його автомобіля була великою.

ОСОБА_2 та його дружина, як свідок пригоди, показали, що обгонів, об'їзду перешкоди ОСОБА_2 не здійснював, швидкість руху його автомобіля була в межах 60 км/год.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_2 та на підтримання доводів апеляційної скарги, ОСОБА_3, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 30.09.2018 року серії БР № 054639 30 вересня 2018 року, близько 17 год. 14 хв. на автомобільній дорозі с. Шиїнці - с. Пилипи 25 км. від знаку с. Шиїнці водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ-2107», з номерним знаком НОМЕР_2 виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2104» з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 В результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Такими діями водій ОСОБА_2 порушив п. 11.3 Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

За проколом про адміністративне правопорушення від 09.10.2018 року серії БР №054640 30 вересня 2018 року близько 17 год. 14 хв. на автомобільній дорозі с. Шиїнці - с. Пилипи 25 км. від знаку с. Шиїнці водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ-2104» державний номерний знак НОМЕР_1, в порушення п.16.11 Правил дорожнього руху, виїхавши з другорядної дороги, не надала дорогу водію ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі та скоїла зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2107», з номерним знаком НОМЕР_2 під його керуванням, у зв'язку з чим в результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 своєї вини в вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не визнав, винною вважає ОСОБА_3

Також підтвердив, що рухався транспортним засобом посередині проїжджої частини дороги.

ОСОБА_3 у судовому засіданні вказала, що винним у дорожньо-транспортній пригоді є ОСОБА_2, який виїхав на смугу зустрічного руху.

Разом з тим вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 30.09.2018 року серії БР № 054639, у якому викладені обставини правопорушення та пояснення ОСОБА_2, за якими останній вказав, що рухався посередині дороги, тому що права частина дороги непридатна для нормального руху транспорту; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.09.2018 року, згідно якої не зафіксовано критичних ушкоджень дорожнього покриття на смузі руху ОСОБА_2, а також під умовною позначкою у вигляді цифри «3» вказано місце зіткнення автомобілів безпосередньо на смузі руху ОСОБА_3; письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 від 30.09.2018 року та його дружини свідка ОСОБА_5, згідно яких вони вказували, що ОСОБА_2 рухаючись по автодорозі зайняв положення по середині проїжджої частини, обгонів та об'їздів перешкод не здійснював, а також підтвердили швидкість руху в 60 км/год., при чому вони не згадували про дефекти дорожнього покриття, які б перешкоджали б рухові ОСОБА_2 на його смузі руху; протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 054640 від 09.10.2018 року; письмовими поясненнями водія ОСОБА_3 та її матері свідка ОСОБА_4 про те, що перед поворотом ОСОБА_3 увімкнула показчик повороту праворуч та різко зменшила швидкість, а також підтвердили раптовість появи автомобіля під керуванням ОСОБА_2, що свідчить про велику швидкість руху його автомобіля «ВАЗ-2107» та, водночас, обмежену видимість дороги в місці повороту; показами допитаного у суді свідка ОСОБА_6, який вказав, що водій ОСОБА_2 без будь-якої на те необхідності виїхав на зустрічну смугу руху де відбулося зіткнення та що ніяких критичних ушкоджень дороги безпосередньо на його смузі не було.

Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та що ДТП сталося в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_3

Матеріалами адміністративної справи доведено, що ОСОБА_2 без будь-якої на те об'єктивної необхідності виїхав на зустрічну для себе смугу руху та що жодних критичних ушкоджень дороги на його смузі, які б унеможливлювали по ній рух, не було, чим порушив п.11.3 Правил дорожнього руху і в результаті саме таких дій сталася дорожньо-транспортна пригода.

З досліджених судом фотознімків видно, що права частина узбіччя головної та прилягаючої доріг при повороті праворуч дійсно заросла деревами та кущами, що значно обмежувало видимість дороги справа для водія ОСОБА_3, яка повертала на свою смугу руху не виїжджаючи на зустрічну для себе смуху руху, чітко по якій повинен був рухатися автомобіль ОСОБА_2, який не врахував цієї особливості дорожньої обстановки, рухаючись зі швидкістю щонайменше 60 км/год.

Також суд першої інстанції правильно вказав, що підтвердженням вини ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є і характер механічних ушкоджень транспортних засобів.

Враховуючи викладене суд першої інстанції прийшов до правильного висновку що ОСОБА_3, в даній ситуації діяла відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху, оскільки в конкретній дорожній обстановці, при обмеженій видимості, рухаючись по другорядній дорозі вжила всіх необхідних заходів по наданню дороги транспортному засобу, що міг рухатися по головній дорозі, та виїхавши на свою смугу руху автомобільної дороги обласного значення Деражня-Колосіївка-Шиїнці і фактично розпочавши рух в напрямку с. Шиїнці отримала при цьому перевагу, як водій зустрічного руху, по відношенню до водія ОСОБА_2

Тому саме порушення водієм ОСОБА_2 п. 11.3 Правил дорожнього руху, згідно яких він повинен був за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків не виїжджати на смугу зустрічного руху, надавши при цьому водієві ОСОБА_3, як водієві зустрічного напрямку, перевагу в русі, і призвело до настання ДТП.

Отже суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрив провадження по справі відносно ОСОБА_3 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

За таких обставин з урахуванням цілої низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_2 в порушенні п.11.3 ПДР України, постанова судді є законною і справедливою, а підстав для її скасування немає.

З врахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Деражнянського районного суду від 19 грудня 2018 року відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького апеляційного суду В.М. Барчук