КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/229/2019 Постанова винесена суддею Смик С.І.
Категорія: ч. 2 ст. 172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участі: прокурора Петрика В.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та захисника Луценка І.О., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Кишинів Республіка Молдова, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4

на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та притягнуто його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

Крім того, з ОСОБА_2 стягнуто судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп.

Як встановив суддя місцевого суду, ОСОБА_2, обіймаючи посаду начальника управління організаційної діяльності Державного космічного агентства України та будучи згідно підпункту «В» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII , суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», в установлений законом термін, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупцією (далі - НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, після отримання 03 листопада 2017 року доходу в розмірі 149 000 грн. у вигляді застави (авансу) відповідно до «Договору застави» від 03 листопада 2017 року за майбутній продаж (відчуження) квартири. Також він, в установлений законом термін, не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, після отримання 17 листопада 2017 року доходу в розмірі 149 000 грн. у вигляді застави (авансу) відповідно до «Договору застави» від 17 листопада 2017 року за майбутній продаж (відчуження) квартири. Також він, в установлений законом термін, не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, після отримання 24 листопада 2017 року доходу в розмірі 149 000 грн. у вигляді часткового розрахунку відповідно до «Договору часткового розрахунку» від 24 листопада 2017 року за здійснення продажу (відчуження) квартири. Також він, в установлений законом термін, не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, після отримання 30 листопада 2017 року доходу в розмірі 149 000 грн. у вигляді часткового розрахунку відповідно до «Договору часткового розрахунку» від 24 листопада 2017 року за здійснення подальшого продажу (відчуження) квартири. Також він, в установлений законом термін, не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, після отримання 01 грудня 2017 року доходу в розмірі 105 653 грн. у вигляді остаточного розрахунку відповідно до «Договору часткового розрахунку» від 24 листопада 2017 року за здійснення подальшого продажу (відчуження) квартири.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, просить скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року та закрити провадження в справі.

На обґрунтування своїх вимог, викладаючи зміст ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" та частину 2 Форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, затвердженої рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, де зазначено, що під суттєвою зміною у майновому стані суб'єкта декларування розуміється отримання ним одноразового доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня року, у якому подається повідомлення, а якщо вартість майна перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня, але була сплачена частинами, то повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подаються після переходу права власності на таке майно, апелянт зазначає про те, що зобов'язання повідомити про суттєві зміни у майновому стані у нього виникло лише після сплати всіх частин вартості квартири та переходу на неї права власності, а саме після 01 грудня 2017 року, і він його виконав шляхом подання 12 грудня 2017 року у встановленому законом порядку повідомлення про продаж квартири АДРЕСА_1 та придбання у власність іншого житлового приміщення.

Такі обставини, як стверджує апелянт, безпідставно залишилися поза уваги суду, проте вони доводять відсутність в його діях вини, як у формі прямого, так і непрямого умислу, а відтак і складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор, вважаючи постанову судді місцевого суду законною та обґрунтованою, оскільки винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, доводиться доказами по справі, а тому просить залишити її без змін.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вислухавши заперечення прокурора щодо доводів скарги та апеляційного прохання, дослідивши матеріали справи та додаткові документи, залучені до провадження за клопотанням сторони захисту, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов'язані з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Цих вимог закону суддя місцевого суду, розглядаючи справу щодо ОСОБА_2, не дотримав.

Як убачається з матеріалів справи, стосовно ОСОБА_2 02 жовтня 2018 року було складено п'ять протоколів про адміністративне правопорушення (№ 208, № 209, № 210, № 211 та № 212), згідно яких він, перебуваючи на посаді начальника управління організаційної діяльності Державного космічного агентства України, будучи державним службовцем категорії «Б», тобто суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», в установлений законом термін, не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, а саме після отримання:

- 03 листопада 2017 року доходу в розмірі 149 000 грн. у вигляді застави (авансу) відповідно до «Договору застави» від 03 листопада 2017 року за майбутній продаж (відчуження) квартири;

- 17 листопада 2017 року доходу в розмірі 149 000 грн. у вигляді застави (авансу) відповідно до «Договору застави» від 17 листопада 2017 року за майбутній продаж (відчуження) квартири;

- 24 листопада 2017 року доходу в розмірі 149 000 грн. у вигляді часткового розрахунку відповідно до «Договору часткового розрахунку» від 24 листопада 2017 року за здійснення продажу (відчуження) квартири;

- 30 листопада 2017 року доходу в розмірі 149 000 грн. у вигляді часткового розрахунку відповідно до «Договору часткового розрахунку» від 24 листопада 2017 року за здійснення подальшого продажу (відчуження) квартири;

- 01 грудня 2017 року доходу в розмірі 105 653 грн. у вигляді остаточного розрахунку відповідно до «Договору часткового розрахунку» від 24 листопада 2017 року за здійснення подальшого продажу (відчуження) квартири,

тобто вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Суддя Печерського районного суду м. Києва вказані протоколи постановами від 23 жовтня 2018 року об'єднав в одне провадження та за результатами їх розгляду висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 176-6 КУпАП, формально, без розкриття змісту, обґрунтував даними, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення, договорах купівлі-продажу, застави, авансу та часткового розрахунку, роздруківках із сайту Єдиного державного реєстру декларацій, письмових поясненнях ОСОБА_4 і ОСОБА_2

Крім того, суддя хоча і виклав у постанові позицію ОСОБА_2, проте ніякої оцінки його запереченням на вказані в протоколах обставини не надав та його доводи не спростував.

Однак висновок судді місцевого суду в постанові про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 176-6 КУпАП, доводиться доказами у справі, є помилковим, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_2 з 01 травня 2016 року перебуває на посаді начальника управління організаційної діяльності Державного космічного агентства України - центрального органу виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері космічної діяльності. Отже, згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року він являється суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про запобігання корупції" Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов'язкові для виконання нормативно-правові акти, а частиною 5 цього закону визначено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів; нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

За змістом положень "Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", затвердженого Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції 10.06.2016 № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 за № 959/29089, до Реєстру, серед інших електронних документів, включаються повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, передбачені ч. 2 ст. 52 Закону; суб'єкти декларування подають до Реєстру, в тому числі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, шляхом заповнення електронних форм відповідних документів на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форм; суб'єкти декларування подають документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі; суб'єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2017 року в сумі 1 600 грн. Отже, у разі отримання суб'єктом декларування доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 80 000 грн. (щодо періоду 2017 року), що є суттєвою зміною майнового стану, у такого суб'єкта виникає обов'язок у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна письмово повідомити про це Національне агентство.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року, правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відповідальність за вказаною нормою настає у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

З суб'єктивної сторони дане правопорушення характеризується виною у формі умислу, яким суб'єкт правопорушення мав керуватися при його вчиненні, або необережності.

Крім того, враховуючи, що зобов'язання ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" є додатковим заходом здійснення фінансового контролю, спрямованого на з'ясування фактичної зміни у майновому стані суб'єкта декларування, під час провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, підлягає встановленню, серед іншого, коли саме виникла реальна суттєва зміна у майновому стані суб'єкта декларування, яка полягає у можливості використання відповідного доходу для задоволення власних потреб.

Виходячи з обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_2 полягали у неповідомленні про суттєві зміни у майновому стані, що охоплюється диспозицією ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. При цьому в усіх протоколах указано, що такі дії ним вчинені умисно.

Між тим, у матеріалах справи та постанові судді відсутні дані, які б переконливо доводили, що ОСОБА_2 умисно вчинив правопорушення, пов'язане з корупцією, або з необережності.

Так, з матеріалів справи слідує, що 03 листопада 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір застави, за яким ОСОБА_4 передає ОСОБА_2 як аванс для продажу належної йому квартири АДРЕСА_1 149 000 грн. (т.1 а.с. 28-29).

Відповідно до договору авансу від 17 листопада 2017 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, ОСОБА_2 отримує 149 000 грн. від ОСОБА_4 для забезпечення підготовки документів з метою продажу належної йому квартири за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 230-231).

За договором часткового розрахунку від 24 листопада 2017 року, укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, ОСОБА_2 отримує 149 000 грн. часткового розрахунку від ОСОБА_4 для здійснення продажу ОСОБА_2 належної йому квартири за адресою: АДРЕСА_1; остаточний розрахунок здійснюється 30 листопада 2017 року та 01 грудня 2017 року рівними частинами відповідно до договору купівлі-продажу квартири, загальна вартість якої складає 701 653 грн. (т.1 а.с. 139-140).

Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 01 грудня 2017 року, ОСОБА_2 передав у власність (продав) ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.21-24).

Як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 і такі пояснення ним не змінювались під час провадження в справі про адміністративне правопорушення, на виконання укладених ним з ОСОБА_4 договорів, він дійсно отримав від неї: 03 та 17 листопада 2017 року аванс кожний раз в сумі 149 000 грн., 24 та 30 листопада 2017 року кожний раз по 149 000 грн. часткового розрахунку за здійснення продажу квартири, 01 грудня 2017 року 105 653 грн. як остаточний розрахунок за здійснений ним продаж квартири. ОСОБА_4 01 грудня 2017 року набула права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Крім того, ОСОБА_2 пояснив, що ознайомившись з правилами заповнення форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, викладеними у "Формі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування", затвердженій Рішенням НАЗК від 10 червня 2016 року № 3, де зазначено, якщо вартість майна перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня, але була сплачена частинами, то повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подається після переходу права власності на таке майно, він уважав, що повинен подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані після остаточного розрахунку з ним покупця і переходу до покупця права власності на квартиру, а тому, оскільки фактичне відчуження ним квартири відбулося 01 грудня 2017 року і саме в цей день між ним та покупцем відбувся остаточний розрахунок, він заповнив відповідну електронну форму про суттєві зміни у своєму майновому стані, а саме щодо отримання доходу в сумі 701 653 грн. від продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 і подав електронне повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет 12 грудня 2017 року, виконавши таким чином вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 у формі повідомлення про суттєві зміни, а саме у розділі 2 указав вид доходу - відчуження нерухомого майна, його вартість 701 653 грн., що відповідає загальній сумі отриманих ОСОБА_2 грошових коштів за вказаними вище договорами, та повідомлення до Єдиного державного реєстру декларацій подав 12 грудня 2017 року.

За таких обставин доводи в апеляційній скарзі про виконання обов'язку письмово повідомити Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані після отримання загального доходу від відчуження нерухомого майна знайшли своє підтвердження.

При цьому апеляційний суд визнає небезпідставними доводи сторони захисту про те, що лише після укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна 01 грудня 2017 року право власності на житлове приміщення перейшло до покупця, а отримані продавцем ОСОБА_2 від покупця грошові кошти як аванс або частковий розрахунок у разі не укладення договору купівлі-продажу підлягали б поверненню покупцю ОСОБА_4, як це слідує зі змісту попередніх договорів, зокрема застави від 03 листопада 2017 року (п.п.4.3), авансу від 17 листопада 2017 року (п.5), часткового розрахунку від 24 листопада 2017 року (п.5) і зазначене свідчить про те, що лише після виконання умов усіх попередніх договорів та укладення договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_2 загальну суму отриманих від відчуження нерухомого майна коштів міг вважати своїм доходом.

Крім того, з огляду на зміст електронного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані у розділі 2 зазначені види доходу, які суб'єкт декларування повинен самостійно визначити, в тому числі і відчуження нерухомого майна, а в даному випадку фактичне відчуження квартири, належній ОСОБА_2, відбулося саме 01 грудня 2017 року.

Враховуючи наведене, прихожу до висновку, що у провадженні відсутні докази, які б вказували, що ОСОБА_2 мав умисел, як про це викладено в протоколах, спрямований на порушення вимог фінансового контролю або діяв з необережності та беззаперечно доводили, що отримані ним 03, 17, 24, 30 листопада та 01 грудня 2017 року грошові кошти в рахунок оплати вартості відчуженої ним 01 грудня 2017 року квартири слід вважати його "одноразовим доходом" у розумінні ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції", отриманим у відповідну дату, водночас є доведеною та обставина, що 12 грудня 2017 року ОСОБА_2 подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, де вказав про отриманий ним дохід в сумі 701 653 грн. від відчуження 01 грудня 2017 року нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, тобто сукупність доказів у справі не усуває обґрунтований сумнів щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви і припущення повинні бути визнані на користь особи, вважаю, що в діях ОСОБА_2, за встановлених судом апеляційної інстанції обставин, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, слід визнати обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що при винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду оцінки усім доказам у справі не надав та вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП не виконав, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що під час апеляційного розгляду за обставин, викладених у протоколах та постанові судді місцевого суду, встановлена відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, прихожу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, постанова судді місцевого суду - скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладенного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн. - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко