Провадження № 3/638/318/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі головуючого судді Штих Т.В. за участі секретаря Тарасової О.П., за участі прокурора Чехунова М.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Харківській області Національної Поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3 б. 8 АДРЕСА_1, мешкає за адресою АДРЕСА_2, має двох неповнолітніх дітей, одруженого, інших утриманців не має, працює Харківський Національний університет Повітряних Сил ім. І. Кожедуба раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст. 172 6 КУпАП, -

установив:

Згідно витягу з наказу т.в.о. начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені ОСОБА_2 генерал-майор ОСОБА_3 від 01.09.2017 року № 194, майора ОСОБА_1, помічника начальника навчального відділу Харківського національного університету Повітряних Сил, зараховано наказом Міністра оборони України від 29.08.2017 №587 на посаду адюнкта науково-організаційного відділу Харківського національного університету Повітряних Сил з 01 вересня 2017 року на денну форму навчання.

У відповідності до підпункту «Г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII адюнкт науково-організаційного відділу ХНУПС ім. І. Кожедуба, майор Збройних сил України ОСОБА_1, відноситься до категорії осіб на який поширюється дія цього Закону, як на військові посадові

особи вищого офіцерського складу Збройних Сил України, відповідно до п. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обовязок та військову службу» (військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обовязків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обовязків згідно із законодавством), а також на підставі ст. 29, ст. 30, п. 4 ст. 32 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України».

Положеннями ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

В своїй діяльності ОСОБА_1, як військовослужбовець керується Конституцією та Законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України тощо.

Відповідно до пункту 14 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII, субєкти декларування - особи, зазначені у підпункті «Г» пункту 1 частини 1 статті 3 цього Закону, інші особи, зобовязані додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції та подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до пункту 13 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII, субєкти декларування - особи, зазначені у підпункті «Г» пункту 1 частини 1 статті 3 цього Закону, інші особи, зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Так, майор ОСОБА_1, перебуваючи на посаді адюнкта науково-організаційного відділу ХНУПС ім. І. Кожедуба, будучи згідно з підпункту «Г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі по тексту - Закон № 1700-VII), субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, 06 квітня 2018 року, о 15 годині 14 хвилин подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

В судовому засідання ОСОБА_1 визнав свою винуватість, та зазначив, що дійсно він не своєчасно направив до НАЗК декларацію, проте просив не притягувати його до відповідальності, так як він з поважних причин не направив своєчасно, а саме в нього був відсутній доступ до сайту, а у подальшому також зясувалось, що він не правильно вказав адресу електронної пошти.

Прокурор в судовому засідання наполягав на доведеності провини ОСОБА_1 в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали додані до адміністративного протоколу, допитавши ОСОБА_1. суд приходить до настінного.

Відповідно до ч.1 ст. 45, Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» особи, що займають відповідальне та особливо відповідальне становище, зобовязані подати щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом.

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді адюнкта науково-організаційного відділу ХНУПС ім. І. Кожедуба, будучи згідно з підпункту «Г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі по тексту - Закон № 1700-VII), субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, 06 квітня 2018 року, о 15 годині 14 хвилин подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, майор ОСОБА_1, перебуваючи на посаді адюнкта науково-організаційного відділу ХНУПС ім. І. Кожедуба, будучи згідно з підпункту «Г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі по тексту - Закон № 1700-VII), субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, станом на 00 годин 00 хв. 01 квітня 2018 року не подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, а вже 06 квітня 2018 року подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, що вказує на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (гіперпосилання на декларацію в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування - https://( https://public.nazk.gov.ua/declaration/a3d4101a-c5b7-414b-9040-bac259a6c42e), чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відсутність погодженої з НАЗК електронної пошти не звільняє субєктів декларування від обовязку подання документів до Реєстру та юридичної відповідальності за недодання або несвоєчасне їх подання.

Також суд зазначає, що на подачу щорічної декларації субєкту декларування згідно Закону України «Про запобігання корупції» надано 3 місяці тобто час з 1 січня по 31 березня включно з можливістю подати декларацію в любий день зазначеного періоду. Тому посилання ОСОБА_1 відсутність часу та можливості заповнення декларації не може бути обєктивною причиною несвоєчасного подання декларації.

При призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, а саме те, що ОСОБА_1 має молодий вік, раніше до відповідальності не притягався, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. Враховуючи всі вказані характеризуючи дані суд вважає, що сплатити штраф ОСОБА_1 має можливість. Тому суд враховуючи ці обставини вважає за доцільне призначити стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ч.1 ст. 172-6 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КпАП України та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає вісімсот пятдесят гривен.

Відповідно до положень ст.ст. 307-308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти діб через суд першої інстанції.

Строк предявлення постанови до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя Штих Т.В.