Справа № 473/4846/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

"16" грудня 2019 р. м. Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Алдушиної І.Я., адвоката особи, яка притягується до відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли від Вознесенського ВП ГУНП України в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вознесенськ, Миколаївської області, громадянин України, не працює, пенсіонер МВС, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не притягувався до адміністративної відповідальності, обліковий номер платника податків НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ №031951 від 17.11.2019 року, - 17 листопада 2019 року о 20 год. 18 хв. в м. Вознесенськ, Миколаївської області по вул. Героїв України водій транспортного засобу «Wolkswagen Polo» номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота) від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та через продуття алкотестеру Драгер та у Вознесенській ЦРЛ водій відмовився в присутності двох свідків. Згідно вказаного протоколу у водія ОСОБА_2 не вилучалось посвідчення водія.

Згідно довідки Вознесенського ВП ГУНП України в Миколаївській області від 20.11.2019 року ОСОБА_2 отримував посвідчення на право керування транспортними засобами НІА НОМЕР_3 від 04.03.1994 року. В період з 17.11.2018 року по 17.11.2019 року ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягувався.

Дії ОСОБА_2 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані, як порушення п.2.5 ПДР України та за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, судом був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, проте його інтереси в ході судового розгляду були представлені захисником, який діє на підставі угоди від 04.12.2019 року. Згідно з ст.268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд вважає що справу може бути розглянуто у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою у тому разі, коли особа була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи.

Захисник ОСОБА_2 - Сторчак С.О. просив провадження у справі закрити, оскільки відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Так, захисник вказав, що на момент складання протоколу ОСОБА_2 транспортним засобом не керував, про що відразу вказав працівникам поліції. Такі пояснення ОСОБА_2 виклав і в протоколі про адміністративне правопорушення, проте не дивлячись на цей факт поліція склала протокол. Той факт, що його клієнту належить транспортний засіб ще не означає, що він був зупинений працівниками поліції під час руху і доказів цього матеріали справи не містять.

В судовому засіданні окрім протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №031951 від 17.11.2019 року та доданих до нього матеріалів, було оглянуто відеозапис, зроблений співробітниками поліції, з якого видно, що на відео зафіксовано процедуру пропозиції з боку співробітника поліції ОСОБА_2 пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці і в лікарні, на що той відмовляється та пояснює, що транспортним засобам він не керував, а випив пиво вже після того, як поставив машину. При цьому ОСОБА_2 знаходиться в не зрозуміло в якому автомобілі своєму чи в службовому автомобілі поліції і на відео не зафіксовано присутність свідків факту відмови водія від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, чиї пояснення долучено до матеріалів. Не зафіксовано на відео і факт зупинки співробітником поліції ОСОБА_2 під час керування ним транспортним засобом.

Вказаний відеозапис у верхньому лівому куті має дату 2019-11-20-10-18-30, натомість як відповідно до протоколу серія ОБ №031951 від 17.11.2019 року, - подія мала місце 17 листопада 2019 року о 20 год. 18 хв. Суд вважає цей відеозапис недопустимим доказом, оскільки по даті і часу він не узгоджується із датою вчинення правопорушення, зазначеною в протоколі.

Судвраховує, що відповідно до ч.1 п.9 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Суд враховує, що відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 24.11.2015 року №14/1 та п.5.4 наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» - вказані відеозаписи можуть бути використані як доказ.

Підстави застосування нагрудної відеокамери (відео реєстратора) визначено п.3.3 наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100.

Пункт 3.5 наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100 передбачає, що після активації нагрудної камери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно. Натомість як запис, долучений до протоколу серія ОБ №031951 від 17.11.2019 року, - не є результатом безперервної фіксації процедури виявлення правопорушення та відповідного складання протоколу відносно ОСОБА_2

Окрім протоколу серія ОБ №031951 від 17.11.2019 року до матеріалів провадження долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_3 від 17.11.2019 року та ОСОБА_4 від 17.11.2019 року, згідно з якими їх було запрошено працівниками поліції у якості свідків того факту, як водій транспортного засобу «Wolkswagen Polo» відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці і в лікарні. Вказані свідки - викликалися до суду, про що в матеріалах провадження є відповідні документи що свідки відсутні за вказаними ними в поясненнях свідків адресами, що є їх місцем проживання, тому суд був позбавлений можливості перевірити їх покази безпосередньо.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 від 17.11.2019 року та ОСОБА_4 від 17.11.2019 року, надані поліцейському, - не можуть бути прийняті судом як належний доказ з огляду на висновок Верховного Суду, викладений в Постанові 27 червня 2019 року (справа №560/751/17, адміністративне провадження №К/9901/2047/18), згідно із яким: «26. Суд зауважує, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. 27. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. 32. …вказані пояснення не є належними доказами правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення».

Така Постанова Верховного Суду має обов`язковий характер для її застосування судом, оскільки згідно із ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»: «5. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. 6. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права».

Дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що провадження у справі відносно ОСОБА_2 слід закрити з підстав, що передбачені п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. При цьому, у відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» № 1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений:

- ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі»;

- «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за №1413/27858;

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року №476, від 28 жовтня 2015 року №888.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділу IX. «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП:

«1. Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

2. Обов`язковому огляду підлягають водії транспортних засобів - учасники ДТП, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження.

3. Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

4. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

6. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

7. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви».

Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за №1413/27858 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» Розділ II. «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» передбачає, що:

«1. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

2. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

6. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви».

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Пункти 4.1. та 4.2 Рішення КСУ від 22 грудня 2010 року

"N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 141 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) передбачають наступне:

4.1. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

4.2. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. У контексті питання, що розглядається, Конституційний Суд України враховує положення статей 9, 33, 248, 268 Кодексу. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В ході судового розгляду було встановлено, що досліджені матеріали справи не містять прямих доказів того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, був при цьому зупинений співробітниками поліції і після цього відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за наявності ознак такого сп`яніння; відсутні й докази присутності при цьому двох свідків, як того вимагає законодавство, а тому всі сумніви слід тлумачити на його користь.

Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів умисного вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме його відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, - суду не надано, тому на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у справі відносно нього слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня вручення постанови особі, що притягується до відповідальності.

Суддя Н.Б.Зубар