ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 609/1383/19Головуючий у 1-й інстанції Ковтунович О.В.
Провадження № 33/817/441/19 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2019 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, 15.10.2019 р. о 13 год. 15 хв. в м. Львів вул. Липинського, 12, водій ОСОБА_1 керував т/з BMW 5300 н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 в присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 847, результат 0,31 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2019 року та закрити провадження у справі.

Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушеннями норм матеріального та процесуального права.

На думку ОСОБА_1 , перевірка на стан алкогольного сп`яніння проводилась шляхом застосування газоаналізатора (алкотестера) «Alcotest Drager 6820», який не включено до переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв траспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того вказує, що в матеріалах справи відсутні відомості про проходження повірки цим приладом раз в рік.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись що на дату розгляду справи перебував на стаціонарному лікуванні у клінічній лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова, що підтверджується випискою з медичної карти.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просить її задовольнити; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів провадження, ОСОБА_1 участі в розгляді справи судом першої інстанції не приймав.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

В судовому засіданні встановлено, що судове рішення, яким його притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 отримав 26.11.2019 року і наступного дня подав апеляційну скаргу.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено ОСОБА_1 з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №212846 від 15.10.2019 року, ОСОБА_1 15.10.2019 р. о 13 год. 15 хв. в м. Львів по вул. Липинського, 12, керував т/з BMW 5300, н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, про що засвідчив результат його огляду на стан сп`яніння, який було проведено в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Будь-яких заяв, зауважень чи скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав і дії працівників поліції не оскаржував.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а також був предметом дослідження суду першої інстанції, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

Як встановлено з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписано ОСОБА_1 та двома свідками, що міститься в матеріалах справи, результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 є позитивним і становить 0, 31 %.

Ці ж обставини стверджуються роздруківкою з технічного засобу - газоаналізатора "Drager Alcotest 6820 ARJL 0248", що наявний у матеріалах справи.

Заперечуючи свою вину у вчиненні правопорушення, апелянт стверджує, що прилад "Drager Alcotest 6820" не включено до переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Свої доводи ОСОБА_1 мотивує положенням Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 1 березня 2010 року N 33, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 березня 2010 р. за N 262/17557 "Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху".

Проте, вказаний нормативний акт втратив чинність згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 грудня 2018 року N 1052.

Таким чином, жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів, зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною.

За таких обставин, приходжу до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно, з дотриманням вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог cт. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Шумського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2019 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис