Провадження № 33/4808/50/19
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.12.2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,

визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Цією ж постановою стягнуто судовий збір, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду як незаконну скасувати, закрити провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування причини пропуску строку на апеляційне оскарження послався на те, що його не було належним чином повідомлено про час та місце судового розгляду, справу було розглянуто у його відсутність, що, на думку апелянта, є порушенням його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Стверджує, що він алкоголь не вживав.

Постановою судді встановлено, що 07.10.2018 року о 23.00 годин ОСОБА_2 в м. Івано-Франківську по вул. Хоткевича, 23 керував автомобілем «Chery Amulet» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановлено законом порядку в Івано-Франківському обласному наркологічному диспансері, лікарем-наркологом, чимпорушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання з'явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якому роз'яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Повідомив, що жодних заяв та клопотань до початку апеляційного перегляду поштою не направляв, до канцелярії суду не подавав, та на адресу електронної пошти суду не надсилав.

В суді апеляційної інстанції:

- ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів викладених у ній, просив поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. надав оригінал листка непрацездатності для огляду суду.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апелянта, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження належить поновити, апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову судді - скасувати, прийняти нову, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, зокрема зазначено, наступне: «Судом вже неодноразово відкладався розгляд справи про адміністративне правопорушення, тому суд розцінює це виключно як спробу уникнути відповідальності за правопорушення шляхом затягування розгляду справи та строків притягнення до адміністративної відповідальності. Жодних доказів про причини неявки в судові засідання не представлено».

За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважав, що справу доцільно розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.п. 17-18).

Проте, доходжу висноку, що процесуальна поведінка особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, не давали суду правових підстав визнати факт зловживання ним правом на відкладення розгляду справи та спробу уникнути відповідальності за правопорушення шляхом затягування розгляду справи та строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

В той же час, даних про те, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений судом першої інстанції про час розгляду справи на 26.12.2018 року, матеріали справи не містять.

В матеріалах справи міститься лише розписка про виклик ОСОБА_2 до місцевого суду на 26.12.2018 року о 08-20 год., проте відмітки щодо одержання ним вказаної повістки про виклик, або іншого доказу на підтвердження факту отримання останнім сповіщення, немає (а.с. 16).

В обґрунтування поважної причини не прибуття в суд першої інстанції за викликом суду, апелянт до апеляційної скарги долучив копію листа непрацездатності, з якого вбачається, що з 14.12.2018 - 18.12.2018, 19.12.2018 - 21.12.2018., 22.12.2018 - 26.12.2018, 27.12.2018 - 29.12.2018 ОСОБА_2 перебував на лікарняному, оригінал якого, надав суду апеляційної інстанції для огляду в судовому засіданні (а.п. 25).

Окрім цього, вбачається, що ОСОБА_2 на адресу місцевого суду було направлено клопотання про відкладення слухання по справі, у зв'язку із хворобою, яке датоване ним 25.12.2018 року (а.п. 28-29).

З наведеного вбачається, що судді достеменно було відомо про те, що ОСОБА_2 перебуває на лікарняному.

В своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії», Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов'язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Вважаю, що висновок суду про зловживання особою процесуальними правами можливий виключено за умов суворого дотримання вимог КУпАП судом першої інстанції в частині належного повідомлення особи про дату та час судового засідання у відповідності до ст. 272-2 КУпАП або у інший спосіб, передбачений законом.

Наведене вище свідчить, що як особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 діяв в межах своїх прав, які прямо передбачені в ст. 268 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, тобто перенесення судового засідання на інший час, не вплинуло б на вказані строки, оскільки адміністративне правопорушення було вчинене 07.10.2018 року, а останнім днем накладення стягнення, у разі визнання особи винуватою, - 07.01.2019 року.

Виходячи з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В апеляційній скарзі апелянт в якості причини пропуску строку посилався на те, що справу було розглянуто судом без його участі, повідомлення про час та місце розгляду справи він не отримував, що є слушним.

З урахуванням викладеного, вважаю, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_2 належить поновити, постанову суду - скасувати та прийняти нову постанову, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Основними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР України зобов'язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно приписів п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 заперечував винуватість та стверджував, що не вживав алкогольні напої 07.10.2018 року, а тому його притягнення до адміністративної відповідальності є безпідставним.

Між тим, дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, доходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Вважаю встановленим, що 07.10.2018 року о 23.00 годин ОСОБА_2 в м.Івано-Франківську по вул. Хоткевича, 23 керував автомобілем «Chery Amulet» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановлено законом порядку в Івано-Франківському обласному наркологічному диспансері, лікарем-наркологом, чим порушив вимоги пункту 2.9а ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: 1) протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №197196 від 07.10.2018 року (а.п. 1); 2) висновком лікаря Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру №620 від 07.10.2018 року, складеного о 23-20 год., згідно якого, ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння (а.п. 2); 3) роздруківкою приладу Драгер, з результатом огляду - 2,04 % проміле, що підписаний особою, яка проходила тестування, тобто ОСОБА_2 (а.п. 3).

До матеріалів провадження також долучений диск, на якому міститься відеозапис з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, з яких вбачається як порядок проведення огляду працівниками поліції, так й подальший огляд ОСОБА_2 лікарем наркологом в медичному закладі. (а.п. 5).

Аналізуючи вказаний відеозапис та матеріали справи, доходжу висновку, що наданими суду матеріалами поза всяким розумним сумнівом доведено факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом.

Наведеними вище доказами підтверджується той факт, що працівники поліції під час проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння щодо ОСОБА_2 діяли відповідно до приписів як ст. 266 КУпАП та й приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Аналізуючи надані апеляційному суд матеріали справи, доходжу висновку, що наявними в них доказами, поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортним засобам в стані алкогольного сп'яніння, в діях ОСОБА_2 є склад вказаного адміністративного правопорушення, що тягне за собою адміністративну відповідальність.

Таким чином, перевіривши всі наявні докази у справі, співставивши їх як з фактично дослідженими по справі обставин, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_2 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, вважаю доведеним факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом, в стані алкогольного сп'яніння, що містить в собі склад вказаного адміністративного правопорушення.

Проте, на час прийняття рішення апеляційним судом, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув, що відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, задовольнити частково.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.12.2018 року, якою ОСОБА_2, притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - скасувати.

Прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження по справі закрити, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло