ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/888/19 Справа № 208/903/19 Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 квітня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 квітня 2019 року, визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком на 120 годин.

ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа №2-919/2011 виданого 30.08.2011 року про стягнення заборгованості на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.08.2018р. по 01.02.2019р. має заборгованість в розмірі 9 985,00 грн., чим порушив ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження, за що передбачена відповідальність за ст.183-1 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження. Крім того просив поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання, апелянт зазначив, що суд першої інстанції розглянув адміністративну справу у його відсутність, копію постанови суду не отримував. Про наявність постанови суду дізнався після ознайомлення з матеріалами справи, 08.07.2019 року.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначив, що його донька ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Аліменти згідно виконавчого листа № 2-919/11 р., виданого 30.08.2011 року були стягнуті до досягнення донькою віку повноліття (18 років), якого вона досягла ІНФОРМАЦІЯ_4 . На підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню також у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення. У даному випадку згідно ч. 2 даної статті виконавчий документ надсилається до суду, тобто до органу, який його видав, разом із постановою про закриття виконавчого провадження. Згідно ч. 1 ст. 50 даного закону завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову. Тобто 22.03.2017 року, а саме після досягнення донькою віку повноліття, виконавче провадження за виконавчим листом № 2-919/11 р. повинно бути закритим та виконавчий лист разом із постановою про закінчення виконавчого провадження повернуто до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська. Більш того, вказана державним виконавцем заборгованість не могла виникнути в період з 01.08.2018 року по 01.02.2019 року, оскільки на початок цього періоду донька вже давно досягла 18 років.

Тому період часу несплати аліментів особою до вступу в дію статті 183-1 КУпАП не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону. Тобто, період заборгованості ОСОБА_1 по виконавчому документу, який виник до набрання статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення чинності (до 07.01.2018 року) не може вважатись правопорушенням.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційний суд вважає поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження постанови та приходить до висновку, що його слід поновити.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 21 ч. 2 ст. 255 КУпАП державні виконавці складають протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 183-1, 188-13 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Частина 1 статті 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження ВП № 2845408 від 01.09.2011 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-919 від 30 серпня 2011 року виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 12 квітня 2011 року до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів загальний розмір заборгованості складає 9985,00 грн.

На час складання старшим державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області протоколу про адміністративне правопорушення № 28454087 у ОСОБА_1 була наявна заборгованість по сплаті аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, за що встановлена адміністративна відповідальність за ст. 183-1 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд першої інстанції повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказані, й під час перевірки справи в апеляційному суді не встановлені.

Враховуючи, що одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання, та враховуючи, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, призначив адміністративне стягнення в межах мінімальної санкції вказаної статті, що відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

З врахуванням викладеного, за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційним судом не встановлено підстав для скасування або зміни постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 квітня 2019 року.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 квітня 2019 року - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко