ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/8059/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 16.11.2019 року, о 12 год. 30 хв., рухаючись по вул. Привокзальна, 14 у м. Києві, керував транспортним засобом марки «ГАЗ 33023-414», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість та порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР, відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні показав, що його зупинили працівники поліції, перевірили документи та спитали, чи він нічого не вживав. Потім запропонували проїхати в медичний заклад, фактично він не відмовлявся, спитав чи можливо пройти тест на місці. Поліцейські повідомили, що необхідно проїхати до лікарні. Також поліцейський вказав, що він може пройти огляд самостійно. Також ОСОБА_1 зазначив, що він працював і тому в нього не було часу їхати на огляд, саме тому він запропонував поліцейським проїхати на огляд через декілька годин, при цьому його не було відсторонено від керування автомобілем.

В суді захисник ОСОБА_1 - адвокат Яценко О.С. просив провадження відносно свого підзахисного закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що відомостей про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння у справі немає, при цьому обвинувачення зазначене в протоколі є нечітким та незрозумілим, оскільки одночасно вказується про те, що ОСОБА_3 керував з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду невідомо якого сп`яніння. Наголошував, що працівниками поліції було порушено порядок направлення особи на освідування, оскільки ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, та не вручили відповідне направлення до медичного закладу. Крім того, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування автомобілем.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість та порушення координації рухів.

Відповідно до п. 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Від проходження огляду у встановленому законом порядку ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.5. ПДР, відмовився, що своїми підписами підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Також, в своїх поясненнях, долучених до матеріалів справи, вказані свідки зазначили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Посилання сторони захисту на те, що огляд ОСОБА_1 не проводився за допомогою технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, повністю спростовується положеннями п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735, відповідно до якого, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Можливість проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, як і необхідність долучення до матеріалів справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чинним законодавством не передбачено.

Крім того, відсутність такого направлення жодним чином не спростовує наявність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , та відмову останнього від проходження відповідного огляду.

Згідно положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 ПДР та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому самим ОСОБА_1 не заперечувалось факту того, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння він відмовився.

Посилання на те, що пояснення свідків є неналежним доказом тому що містяться на бланках - є неспроможними, так як чинним законодавством будь - яких спеціальних вимог для пояснень свідків не передбачено.

Також, з відтвореного відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що він відсторонений від керування автомобілем протягом 24 годин. При цьому відповідно до положень ст. 265-2 КУпАП працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. З огляду на те, що в даному випадку передбачених законом підстав для тимчасового затримання транспортного засобу, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не міг бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик, працівник поліції, діючи в межах наданих йому прав, роз`яснив ОСОБА_1 , що він не має права керувати транспортним засобом.

За таких обставин приходжу до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не зважаючи на заперечення останнім своєї вини, підтверджена в повному обсязі, а позиція щодо невизнання вини є обраною позицією захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне.

Враховуючи особу порушника та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності, і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 384 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 384 грн. 20 коп.

Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення цього права, у разі ухилення від здачі документа, що посвідчує право керування транспортними засобами - з моменту примусового вилучення такого документу.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Крім того, роз`яснити, що після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права, вилучене посвідчення водія повертається після успішного складання іспитів на право керування транспортним засобом.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя