Справа № 206/3526/19
Провадження № 3/206/1250/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

09.08.2019року Суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Малихіна В.В. в залі суду в м. Дніпро, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18.06.2019 року о 22:40 год. в м. Дніпро, по вул. Кадрова, біля буд. 80, керував автомобілем ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різький запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на вимогу працівника поліції відмовився в присутності двох свідків, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 18.06.2019 року о 23 год. за адресою: м. Дніпро, вул. Кадрова, 80, висловлювався нецензурною лайкою в бік перехожих, чим порушував громадський порядок і спокій громадян, за що передбачена відповідальність ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, при цьому показав, що того дня дійсно керував транспортним засобом, вживав ліки та дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з тим, що йому було погано, стосовно протоколу за ст. 173 КУпАП вказував, що взагалі ні з ким не сварився, а свідки дали покази на нього у зв`язку з тим, що у них неприязні стосунки.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього рухуУкраїни вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього рухуУкраїни, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (п. 2.5). Ці вимоги Правил ОСОБА_1 порушив.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються вірно за ч. 1 ст. 130 та ст. 173 КУпАП.

Винність у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення БД № 179875 від 18.06.2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 18.06.2019 року о 22:40 год. в м. Дніпро, по вул. Кадрова, біля буд. 80, керував автомобілем ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різький запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на вимогу працівника поліції відмовився в присутності двох свідків; письмовими поясненнями свідків; та іншими матеріалами справи. Винність у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 195999 від 18.06.2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 18.06.2019 року о 23 год. за адресою: м. Дніпро, вул. Кадрова, 80, висловлювався нецензурною лайкою в бік перехожих, чим порушував громадський порядок і спокій громадян, письмовими поясненнями свідка та іншими матеріалами справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколах про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 173 КУпАП, доведеною повністю.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він вживав ліки і не бажав проходити огляд на стан сп`яніння у зв`язку з тим що йому було погано, також нічим не підтверджені, а тому підстав вважати, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння мала місце через крайню необхідність, в розумінні положень ст. 18 КУпАП у суду не має.

Вказані доводи не є тією безумовною підставою для визнання дій ОСОБА_1 такими, що не містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення ним п. 2.5 ПДР України, який містить самостійні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності, а саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.

На думку суду, невизнання ОСОБА_1 вини, має на меті уникнення від адміністративної відповідальності за скоєні правопорушення, оскільки вказані вище твердження ОСОБА_1 , спростовуються матеріалами справи та доказами, отриманими судом безпосередньо під час судового розгляду.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що ч. 1 статті 130 КУпАП є більш серйозним правопорушенням і санкція передбачає безальтернативне стягнення, вважаю необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-36, 173, 130, 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Малихіна