Справа № 214/314/19
3/214/328/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 січня 2019 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює машиністом електровозу АТ «Укрзалізниця»та мешкає за адресою: вул. Кокчетавська, 33/27, м. Кривий Ріг,-

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2018 року о 23-40 годині, в м. Кривий Ріг, по вул. М.Світальського, водій школяр С.С., керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, що призвело до неконтрольованого заносу. Виїхавши за межі проїжджої частини, ОСОБА_2 здійснив наїзд на нерухому перешкоду, а саме електроопору № 274. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

ОСОБА_2 у судовому засіданні факт вчинення правопорушення не визнав, зазначив, що з фактами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення не згоден.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_2, вважаю, що в діях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 209591 від 08.01.2019 року відповідно до якого, 26.12.2018 року о 23-40 годині, в м. Кривий Ріг, по вул. М.Світальського, водій школяр С.С., керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, що призвело до неконтрольованого заносу. Виїхавши за межі проїжджої частини, школяр С.С. здійснив наїзд на нерухому перешкоду, а саме електроопору № 274. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків (а.с. 1);

- схемою до протоколу огляду місця ДТП (а.с.2);

- рапортом (а.с. 3);

- протоколом огляду місця ДТП (а.с. 4-6);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3, відповідно до яких остання пояснила, що 26.12.2018 року вона перебувала у якості пасажира в автомобілі під керуванням ОСОБА_2 При цьому, за ними рухався автомобіль БМВ під керуванням її чоловіка, який намагався їх обігнати, підрізав, після чого автомобіль ОСОБА_2 втратив керування. Як автомобіль здійснив наїзд на електроопору памятає смутно (а.с.13);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2, відповідно до яких, 26.12.2018 року, він в своєму автомобілі НОМЕР_1 вів бесіду зі знайомою ОСОБА_3 Пізніше вони побачили автомобіль чоловіка ОСОБА_3, котрий рухався в їх бік та вони поїхали в більш людяне місце. Автомобіль чоловіка ОСОБА_3 на автомобілі БМВ почав їх переслідувати та перешкоджати руху їх автомобіля. В стані розгубленості, із-за паніки пасажира та переслідування, на сухій ділянці дороги автомобіль почало заносити та він здійснив зіткнення з електроопорою (а.с.14).

Згідно п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Судом критично оцінюються показання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія БМВ, який їх переслідував та перешкоджав руху їх автомобіля, оскільки зазначені показання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Крім того, особа, яка керує транспортним засобом повинна безухильно дотримуватись Правил дорожнього руху України, в тому числі обирати безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним. Таким чином, за будь-яких обставин, ОСОБА_2 мав виконувати вимоги ПДР, в конкретному випадку п. 12.1.

З огляду на вищезазначене, вважаю, що невизнання своєї вини ОСОБА_2 необхідно розцінювати, як спосіб захисту обраний ним з метою уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, оскільки останній, всупереч вимог п. 12.1 ПДР України, не обрав безпечної швидкості руху, не враховував дорожню обстановку та здійснив наїзд на нерухому перешкоду.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши всі докази у їх сукупності, суд робить висновок про доведеність вини ОСОБА_2у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи правопорушника ОСОБА_2, його матеріального становища, та інших вимог ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд дійшов до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 33-35, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні40 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником та потерпілим упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Строк пред'явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя А.В. Ткаченко