Справа № 502/1364/19
ПОСТАНОВА

07 серпня 2019 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Манжос Н. В., за участю прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області Занько Я. А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління захисту економіки в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вилкове Кілійського району Одеської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Кілійського районного суду Одеської області 08.07.2019 року від Управління захисту економіки в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією № 559 від 03.07.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 згідно наказу Ізмаїльського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області від 01.08.2017 року № 43-0с-17 «Про особовий склад» було призначено на посаду молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму 1 охорони Ізмаїльської установи виконання покарань УДПтС України в Одеській області № 22, який відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення. Згідно наказу начальника державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» від 22.01.2019року №8/ОС-19 «Про особовий склад» відповідно п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про національну поліцію» з 22.01.2019 року було звільнено старшого прапорщика внутрішньої служби Шевченка Андрія Андрійовича, молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор». ОСОБА_1 . навмисно порушив ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме не своєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням).

Відповідно до абзацу 3 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження вчинене особою, зазначеною у ч. 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

15.07.2011 року ОСОБА_1 був ознайомлений з Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

У відповідності до пункту 15 статті 1 Закону, суб`єкти декларування особи, зазначені у пункті 1, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», інші особи, які зобов`язані подавати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.

Таким чином, молодший інспектор 2 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» ОСОБА_2 Андрійович є суб`єктом декларування та відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, згідно п. п. «д» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закону).

Відповідно до абзацу першого ч. 2 ст. 45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12. Закону «Права Національного агентства», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Пунктом 5 ч. З ст. 12 Закону встановлено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Абзац третій вказаної частини статті 12 Закону встановлює, що нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Згідно п. 15ч. 1 ст. 11 Закону «Повноваження Національного агентства», до повноважень Національного агентства належить надання роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб.

Згідно Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 р. № 3 (із змінами, внесеними рішеннями Національного агентства від 06.09.2016 року № 18 та від 30.09.2016 року № 57), по питанню № 1 п. 2, роз`яснено, що Законом передбачено чотири типи декларацій, однією з яких є декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Таким чином ОСОБА_1 як особа, зазначена у пункті 1 , підпункті "д" частини першої статті 3 Закону, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, була зобов`язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням, не пізніше дня такого припинення, а саме до 22.01.2019 включно.

Проте, ОСОБА_1 , будучі обізнаним щодо обов`язку подати таку декларацію та про терміни її подачі, за відсутності поважних причин, в порушення абзацу першого частини другої статті 45 Закону «Про запобігання корупції», при припинені діяльності, пов`язаної з виконання функцій держави,подав відповідну декларацію особи, уповноваженої особи уповноваженої на виконання функцій держави, перед звільненням лише 10.04.2019 року, після припинення такої діяльності, що встановлено відповідно до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого встановлено дату подачі декларації ОСОБА_3 , та витягом з сайту НАЗК дати подачі декларації з офіційної сторінки Реєстру.

Згідно відповіді на запит за підписом Голови Національного агентства з питань запобігання корупції Корчак Н.М ОСОБА_4 (вихідний № 93-05/4886/17 від 02.03.2017 року), зазначено, що дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб`єктом декларування документів до Реєстру.

Згідно листа за підписом Голови Національного агентства з питань запобігання корупції Мангул ОА. на адресу Голови Національної поліції України (вихідний № 44-01/8418/19 від 06.02.2019 року). Закон не передбачає затвердження Національним агентством обґрунтованого висновку або повідомленні із встановленим фактом порушення вимог фінансового контролю у разі виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за частинами першою, другою статті 172-6 КУпАП.

Факт обізнаності ОСОБА_1 щодо обов`язку подачі декларації особою яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та терміни її подачі підтверджується документами особової справи ОСОБА_1 (лист про ознайомлення з Законом України «Про запобігання корупції»), раніше поданими деклараціями, також його поясненням.

Поважних причин несвоєчасного подання щорічної електронної декларації - не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, на якого поширюються вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в їх порушення несвоєчасно, без поважних причин, подав електрону декларацію перед звільненням, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнав частково.

Прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області Занько Я. А., в судовому засіданні обвинувачення підтримав, зазначив, що матеріалами справи підтверджується факт вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та просив накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, ОСОБА_1 відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією № 559 від 03.07.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП;

- рапортом старшого оперуповноваженого МВ № 3 УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України капітана поліції О. О. Долапчі від 03.07.2019 року;

- повідомленням керівника Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя за вих. № 44-05/41122/19 від 17.05.2019 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.06.2019 року.

- витягом з офіційного сайту «https//public.nаzk.gov.ua/search» щодо подання ОСОБА_1 декларації;

- копією наказу № 8/ОС-19 від 22.01.2019 року.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з вимогами ст. 280 цього ж Кодексу орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та ін.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей. Корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У статті 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 після звільнення з посади молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» порушив ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Отже, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Крім того, у відповідності до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 384 гривні 20 копійок, згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 33, 34, 35, 40-1, 172-6, 247, 251, 254, 268, 276 - 280, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення.

Суддя Кілійського районного суду Н. В. Манжос