ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління національної поліції в Одеській області 12.11.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №344590 від 16.10.2019 року, відповідно якого зазначено, що 19.09.2019 року о 09 годині 00 хвилин перебуваючи в продовольчому магазині, розташованому по АДРЕСА_2 6, гучно висловлювалась нецензурною лайкою та образливо чіплялась до продавця та своїми діями порушувала громадський порядок.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підтвердження вини, орган, що склав адміністративний протокол посилається на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №344590 від 16.10.2019 року за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 ;

- пояснення самої ОСОБА_1 , з яких вбачається, що вона зі своєю знайомою прийшли до магазину «Лакомка», з метою з`ясування обставин щодо написання заяви до поліції про торгівлю з рук молочними продуктами, в процесі чого висловлювалась нецензурно, на що продавець магазину витягла металевий штир, яким стала розмахувати та тикати в неї, на що вона в свою чергу замахнулась сумкою, яку у неї вибили. Також продавець сварилась та подряпала їй обличчя, й розбила окуляри, що бачили перехожі та відвідувачі магазину;

- заяву ОСОБА_1 до Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління національної поліції в Одеській області, в якій остання просила вжити заходів до продавця магазину «Лакомка», яка в ході з`ясування обставин щодо її заяви про торгівлю з рук молочними продуктами, витягла металевий штир, яким стала розмахувати та тикати в неї, на що вона в свою чергу замахнулась сумкою, яку у неї вибили ;

- заяву ОСОБА_2 до Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління національної поліції в Одеській області, в якій остання просила вжити заходів до ОСОБА_1 , яка висловлювалась нецензурною лайкою та не реагуючи на зауваження замахувалась скляною банкою, у зв`язку з чим вона тікала від неї;

- пояснення іншої учасниці конфлікту ОСОБА_2 , в яких остання описала обставини події та зазначили, що ОСОБА_3 зайшла до магазину та почала зясовувати обставини щодо заяви про торгівлю з рук, в ході чого намагалась вдарити сумкою та банкою, яка розбилась в магазині. При цьому, ОСОБА_3 висловлювалась нецензурною лайкою, що також бачили перехожі та відвідувачі магазину.

В судовому засіданні 17.12.2019 року особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заперечувала факт своєї провини, вважаючи, що вона в даному випадку є потерпілою, якій спричинено матеріальну шкоду та шкоду здоров`ю, так як в ході конфлікту їй подряпали обличчя та зважаючи на те, що вона викликала поліцію, а на неї було складено протокол.

До суду також викликався інший учасник пригоди ОСОБА_2 , в якості свідка, про що в матеріалах справи міститься телефонограма, однак в судове засідання остання не з`явилась.

В результаті аналізу досліджених доказів, наданих пояснень та матеріалів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винною у скоєнні інкримінованого їй правопорушення. Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого їй діяння.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» та у відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до приписів ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 19.09.2019 року о 09 годині 00 хвилин перебуваючи в продовольчому магазині, розташованому по АДРЕСА_2 6, гучно висловлювалась нецензурною лайкою та образливо чіплялась до продавця та своїми діями порушувала громадський порядок.

Так, враховуючи те, що учасниками конфлікту були двоє осіб, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які також вдвох звернулись до органів поліції, з метою урегулювання конфлікту, що підтверджується їх заявами, орган, який складав протокол про адміністративне правопорушення не зазначив, хто саме порушив громадський порядок.

Тобто, органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення не вказано суб`єкт вчиненого правопорушення, та не розкрито суб`єктвину сторону, так як в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» нічого не зазначено.

Більш того, в графі протоколу про адміністративне правопорушення «правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду» записи відсутні, хоча ОСОБА_1 зазначає, що їй була завдана матеріальна шкода. А в графі протоколу «потерпілий (і)» замість зазначення прізвища, імені, по батькові, місця проживання особи, яка потерпіла від правопорушення, зазначено «громадський порядок».

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено дані про свідків вчиненого правопорушення. Відсутні будь-які пояснення осіб, які могли б підтвердити або спростувати обставини вчинення ОСОБА_1 вказаного у протоколі правопорушення.

В матеріалах справи містяться лише пояснення безпосередніх учасників конфлікту, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які суттєво різняться між собою та суперечать, оскільки ОСОБА_2 вказує, що не застосовувала ніяких фізичних дій та навпаки втікала від особи на яку складено протокол, а ОСОБА_1 в свою чергу зазначає, що у ОСОБА_2 був металевий штир, яким вона розмахувала та погрожувала їй, на що та почалась захищатись за допомогою своєї сумки.

Тобто, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , обставин, викладені у їх поясненнях та заяві не узгоджуються між собою та не підтверджують їх.

Водночас, обидві учасниці конфлікту, як ОСОБА_2 так і ОСОБА_1 вказали в своїх поясненнях, що свідками цих подій були перехожі та відвідувачі магазину «Лакомка», де відбувалась дана ситуація. Проте, жодних пояснень сторонніх осіб, які бачили те, що відбувалось 19.09.2019 року, та з чого можливо було б зробити висновок про винуватість чи невинуватість особи, яка притягається до відповідальності та встановити істину по справі, до матеріалів справи не додано.

Разом з тим, жодних інших доказів, як то аудіо, фото чи відеозапис вказаних в протоколі подій, до матеріалів справи не додано та органом, що склав протокол не вилучалось.

Відповідно до ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Таким чином, на підставі аналізу всього вищевказаного, в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення не вбачається, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Крім того, згідно ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

При цьому, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №344590 від 16.10.2019 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, хоча дана стаття, як зазначено вище, не передбачає поділу на частини.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Кваліфікувати ж дії ОСОБА_1 по інший нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд позбавлений можливості, оскільки адміністративним законодавством дана можливість не передбачена, а іншого протоколу про адміністративне правопорушення відносно останньої за якою суд міг би прийняти рішення не представлено.

За таких обставин, з урахуванням того, що суд позбавлений можливості збору доказів, провадження у цій справі підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а сама ОСОБА_1 - звільненню від адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 173, 221, 247, 268, 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Чернявська Л.М.