Справа № 405/3707/19
Провадження №3/405/844/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2019 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі головуючої судді Іванової Л.А., за участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Дуднік А.М. (діє на підставі ордеру серії КР №023933 від 23.07.2019), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кропивницького матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 661439 від 11.05.2019 ОСОБА_1 11.05.2019 о 14:30 годині, перебуваючи в громадському місці, в м.Кропивницькому по вул. Євгена Маланюка, біля буд.7, висловлювався нецензурною лайкою в бік поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян, що є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові пояснення, відповідно до яких вину у вчинені адміністративного правопорушення за обставин, вказаних в протоколі, не визнав. По суті складеного відносно нього протоколу за смт.173 КУпАП пояснив, що 11.05.2019 його незаконно зупинив патрульний екіпаж, з самого початку до нього підійшов ОСОБА_2 і без жодних пояснень, не представившись, вимагав надати йому документи, не реагував на його звернення пояснити підстави зупинки. При цьому, через вікно поліцейський намагався з`ясувати, чи тягне від нього алкоголем, провокував своїми словами, щоб він вийшов з автомобіля. Патрульні звинуватили його в неадекватності, в перебуванні його за кермом у стані сп`яніння та скоєнні ДТП, намагались підробити докази пошкодження поліцейського автомобіля, у зв`язку з чим він намагався викликати інший патруль поліції та телефонував на 102, у подальшому був змушений викликати швидку, щоб здати кров на аналіз для спростування звинувачень патрульних щодо наявності алкоголю у крові та зафіксувати тілесні ушкодження, які йому були спричинені співробітниками поліції. Він вимагав у поліцейських викликати інший патруль поліції для з`ясування обставин зупинки та незаконних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , але останні агресивно відмовляли в проханні. Після чого, з метою перешкодити викликати інший патруль під час розмови з оператором 102, у момент, коли він намагався довідатись вулицю свого місцезнаходження і назвати її оператору поліції, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з надуманих підстав, вбачаючи у його діях правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, затримали його із застосуванням спец.засобів. Його конфлікт з ОСОБА_4 ініціювався патрульними, як словесно, так і їх діями, при цьому, він мав лише особистий мотив - припинити дії ОСОБА_4 щодо штучного підроблення доказів по ДТП. Вважає, що ОСОБА_4 намагався підробити докази по ДТП, а саме пошкодження поліцейського автомобіля, і саме це його обурило, що видно і з відеозапису обставин. Вбачається, як ОСОБА_5 запитав у Рачкелюка: «Є ушкодження?», а ОСОБА_4 зазначив: «Зараз знайдемо» (враховуючи його тональність вислову), і саме з цих слів починається конфлікт, вважає, що поліцейські його весь час провокували. При цьому, звертаючись своїми словами до ОСОБА_4 , він не мав неповаги ні до суспільства, ні у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження ОСОБА_4 , протиставити себе ОСОБА_4 , іншим громадянам, суспільству, державі. Умислу на прояв явної неповаги до оточуючих він не мав. Вважає, що громадський порядок порушили патрульні поліції, які здійснили незаконне зупинення транспортного засобу, яким він керував, та саме ОСОБА_4 безпідставно вимагав від нього надати документи без жодних роз`яснень та законності підстав для зупинки. З відеозапису вбачається зневага поліцейських, їх зверхність в ігноруванні закону і правил поведінки поліцейських. Просив провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, відносно нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Дуднік А.М. в судовому засіданні пояснила, що підтримує письмові пояснення ОСОБА_1 , також вважає протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 661439 від 11.05.2019, складений у відношенні ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, - незаконним. Додала, що з матеріалів справи не можливо встановити, чому саме був зупинений автомобіль поліцейськими під керуванням ОСОБА_6 , і чому до нього підійшли працівники поліції, та які наміри у них були на меті відносно особи, яка перебувала у вказаному автомобілі. Окрім того, як вбачається з відео у додатках ОСОБА_4 весь час супроводжував рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 спереду, Щербак позаду. Автомобіль ОСОБА_1 обладнаний системою «партронік», за показниками якої він і здійснював рух. З якою метою вони під контролем супроводжували автомобіль ОСОБА_1 та чому при цьому не вжили жодних заходів, щоб попередити ДТП, незрозуміло.

Крім того, як вбачається з відео, спочатку повідомляють ОСОБА_1 про вчинення ним ДТП і доповідають керівництву, ОСОБА_5 потирає від задоволення свої руки, а вже потім через деякий час з`ясовує у ОСОБА_4 , чи є ушкодження транспортних засобів. З відео ОСОБА_5 запитує у ОСОБА_4 , чи є пошкодження, на що ОСОБА_4 зазначає, що зараз знайде, чим і обурив особисто ОСОБА_6 своїми незаконними діями щодо звинувачень у ДТП та підробкою доказів. Обурливий вислів, адресований конкретній особі на її незаконні дії та звинувачення відносно особи, а не є складовою адміністративного правопорушення за ст.173 КУпАП. З відео також вбачається, як поліцейські називають ОСОБА_7 неадекватним, припускають, що він знаходиться за кермом, вживши заборонені речовини, розмовляють з ним у зухвалій та агресивній формі, смикають за куртку, провокуючи на дії, провокують на нецензурну лайку, довівши ОСОБА_6 до психічного зриву та відчаю.

Також, як вбачається з відео, ОСОБА_1 паралельно по мобільному телефону звертається на 102 з повідомленням про незаконні дії співробітників поліції. І саме, коли ОСОБА_8 на запитання оператора 102 намагався з`ясувати адресу свого місцезнаходження, ОСОБА_4 вирішив перешкодити ОСОБА_9 повідомити оператору адресу місця свого знаходження, надавши Щербаку команду про затримання ОСОБА_6 з надуманих ним підстав. До цього, поліцейські відмовляли ОСОБА_9 у виклику патрульної машини для відібрання у нього заяви про неправомірні дії патрульних.

Вищевикладені факти свідчать про те, що дії працівників поліції були спрямовані не на усунення та припинення майбутнього адміністративного правопорушення, як того вимагають вимоги Закону України "Про Національну поліцію", а навпаки, на вчинення дій з метою вчинення ОСОБА_10 адміністративного правопорушення та складанням на нього протоколу про адміністративне правопорушення. Вбачається, що відбулась провокація з боку працівників поліції стосовно ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантіїст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі "Раманаускас проти Литви" зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

Провокація (підбурювання) до вчинення злочину з боку правоохоронців є порушенням п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод". Європейський суд з прав людини виключає відповідальність особи за злочин, вчинений через провокацію зі сторони правоохоронних органів.

У справі "Тейшейро де Кастро проти Португалії" Європейський суд з прав людини провів межу між неналежними діями працівників поліції в ході контрольованої закупки та діями звичайних агентів, які діють під прикриттям з метою отримання доказів щодо вивчення особою злочину без активного підбурювання до його вчинення. Заборона підбурювання поширюється як на працівників поліції, так і на осіб, які діють за їх вказівкою. Перед проведенням контролю за вчиненням злочину працівники правоохоронних органів повинні: володіти достатнім обсягом інформації про причетність особи до вчинення злочину, вступати у злочин лише на етапі його підготовки або вчинення; поведінка агента повинна бути пасивною.

Загалом про активну поведінку, яку може бути розцінено як провокацію, може свідчити самостійне звернення до особи, повторні пропозиції після відмови особи, наполягання (рішення ЄСПЛ у справі "Раманаускас проти Литви"). У справі "Баннікова проти Російської Федерації" заявниця у своїй скарзі в ЄСПЛ стверджувала, що її визнали винною у вчиненні злочину, спровокованого правоохоронними органами через агента - провокатора й що вона не вчинила би злочину без їхнього втручання.

З урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті, а в даному випадку протокол був складений з істотним порушенням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини та КУпАП, даний протокол є недопустимим доказом. З аналогічних підстав є недопустимими і інші додані до протоколу докази.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Враховуючи викладене, просила провадження у справі у відношенні ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Також додала, що ОСОБА_1 до Кіровоградської місцевої прокуратури звернувся зі скаргою з приводу протиправних дій працівників патрульної поліції в Кіровоградській області, та відповідно до отриманого листа за № 81-53-19 від 31.05.2019 за даним фактом прокуратурою ініційовано проведення службової перевірки, яка на даний час триває.

Заслухавши пояснення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Дуднік А.М., враховуючи письмові пояснення, надані суду ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та оцінивши докази як окремо, так і в сукупності, суд приходить до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до статті 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до роз`яснень пунктів 15-16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006 року № 10 "Про судову практику у справах про хуліганство", судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд адміністративних справ про дрібне хуліганство. Суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст. 173 КУпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством. Згідно практики застосування рішень Європейського суду з прав людини (ст. 9 Європейської Конвенції з прав людини) кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Проявом хуліганських дій є будь які протиправні дії, спрямовані на порушення громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

При цьому такі дії мають вчинятися особою безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, в тому числі і відео, що міститься на DVD-диску, доданого до протоколу, а також відео, яке міститься на флеш-накопичувачі, наданого захисником адвокатом Дуднік А.М., які були оглянуті та дослідженні в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 був не згоден з діями поліцейських, які вважав незаконними, зокрема щодо причин зупинки його транспортного засобу та звинувачень у скоєнні ДТП за участю службового автомобіля патрульної поліції, де потерпілими є самі ж поліцейські, в результаті чого між ним та працівниками поліції виник конфлікт з використанням нецензурної лексики, в результаті чого ОСОБА_1 було затримано. Всі висловлювання та обурення ОСОБА_1 мали конкретну спрямованість незгоду з діями працівників поліції, які останній вважав незаконними, провокаційними та такими, що порушують його права. При цьому, протокол та додані до нього матеріали не містять жодних даних та доказів, що своїми діями ОСОБА_1 порушив громадський порядок і спокій громадян, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Таким чином, аналізуючи надані суду докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 661439 від 11.05.2019 (а.п. 1), письмові пояснення свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.п. 2-5), що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 умислу на порушення громадського порядку і спокою громадян із мотиву неповаги до суспільства, та вчинення ним саме таких дій.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 661439 від 11.05.2019, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства, - не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим він не є достатнім доказом вини.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у зв`язку з чим не можна зробити однозначного висновку щодо неправомірності поведінки ОСОБА_1 та законності дій працівника поліції, а тому відсутні і підстави для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення ст. 173 КУпАП, про які зазначено в протоколі.

При цьому в ст. 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом серії АА № 661439 від 11.05.2019 про адміністративне правопорушення від 11.05.2019 відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 287 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова