КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання ? Бендюжик Ю.А.

особи, яка притягається до відповідальності ? ОСОБА_1

захисника ? Луценка В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві клопотання ОСОБА_1 , заявлене в межах апеляційної скарги на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 21.02.2019, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 21.02.2019 ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, особа, яка притягається до відповідальності ? ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій першочергово просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що копія оскаржуваної постанови йому не направлялась, а про існування постанови дізнався 01.04.2019, коли від суду надійшов конверт з судовим рішення. Зазначає, що на постанові містяться відомості, що вона вступила в силу 05.03.2019, при тому, що станом на цю дату не була виготовлена, так як супровідний лист датований 15.03.2019, а відправлена фактично постанова 25.03.2019. Також ОСОБА_1 стверджує, що він намагався дізнатись у секретаря суду коли буде виготовлена постанова, однак йому було повідомлено про надзвичайно велику завантаженість і необхідність чекати постанову поштою, а тому, оскільки постанова не була виготовлена тривалий час, він звернувся до суду з заявою про виготовлення і видачу постанови.

Заслухавши доповідь судді, доводи його захисника ? адвоката Луценка В.П., які підтримав ОСОБА_1 , які в цілому підтримали заявлене в межах апеляційної скарги клопотання та просили суд поновити строк на апеляційне оскарження, заслухавши їх пояснення, дослідивши матеріали справи в межах, які стосуються питання щодо поновлення строку на звернення з апеляційними вимогами, суд приходить до висновку про залишення без задоволення вимог поданого клопотання, зважаючи на наступне.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись строк на апеляційне оскарження ? день винесення постанови.

Матеріалами справи встановлено, що 21.02.2019 Шевченківським районним судом міста Києва винесено постанову про визнання ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення.

Зі змісту мотивувальної частини постанови вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник Луценко В. П. були присутні 21.02.2019 в судовому засіданні Шевченківського районного суду міста Києва під головуванням судді Макаренко І.О. , що вони підтвердили в суді апеляційної інстанції .

Також, в ході розгляду апеляційним судом наявного клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, і ОСОБА_1 і його захисник підтвердили, що 21.02.2019 їм судом першої інстанції було проголошено резолютивну частину прийнятого судом рішення, з яким вони не погодились.

Згідно наявної в матеріалах справи розписки від 21.02.2019, ОСОБА_1 повідомлений про необхідність сплатити штраф за адміністративне правопорушення та надати суду оригінал квитанції у визначений строк (а.с. 15).

Отже враховуючи, що положення ч.2 ст.294 КУпАП чітко регламентують, що десятиденний термін на подачу апеляційної скарги починає обраховуватись з дня винесення постанови, а даному випадку постанову судом винесено 21.02.2019, то останнім днем на подачу апеляційної скарги на це судове рішення з урахуванням вихідних днів є 04.03.2019.

Натомість, протягом визначеного законом десятиденного строку на подачу апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його адвокат достеменно знаючи про прийняте Шевченківським районним судом міста Києва рішення від 21.02.2019 щодо ОСОБА_1 , не вжив жодних заходів, щоб реалізувати гарантоване йому право на апеляційне оскарження: не подав апеляційної скарги, з можливістю в подальшому надати доповнення до неї чи заяви, якою повідомив би про свій намір оскаржити постанову з подальшою подачею апеляції і доповнень до неї, у разі необхідності, тощо.

При цьому апеляційну скаргу ОСОБА_1 подає лише 10.04.2019 (а.с. 34), тобто більше ніж через місяць після спливу строку на оскарження постанови від 21.02.2019, обґрунтовуючи причину пропуску тим, що він вчасно не отримав копію постанови.

Проте, матеріали даного провадження не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався до суду з заявами про видачу йому копії оскаржуваної наразі постанови. При цьому, долучена до апеляційної скарги заява, датована ним 20.03.2019 про видачу ОСОБА_1 копії постанови від 21.02.2019 судом оцінюється як неналежний доказ, поза як вона містить штампову відмітку суду 15.04.2019 "Васечко", яка перекреслена (а.с. 31). А тому, суд виходить з того, що вказану заяву ОСОБА_1 подав в додаток до апеляційної скарги і вона не містить належної відмітки суду про її реєстрацію в період, який охоплюється строком на апеляційне оскарження, а відтак не носить доказового значення, адже раніше не подавалась.

До того ж, поважними причинами є лише ті обставини, які були чи об?єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов?язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 знав про прийняте щодо нього судом рішення, однак протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження його не оскаржив в апеляційному порядку та не вжив жодних заходів, які хоча б свідчили про його намір оскаржувати постанову суду, при цьому ані в апеляційній скарзі, ані під час судового розгляду апеляційним судом поважних причин, які б позбавляли його можливості вчасно подати апеляційну скаргу суду не повідомив, то приходжу до висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин, оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано після закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження, а в поданому клопотанні апелянтом не наведено доводів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, то така апеляційна скарга підлягає поверненню за правилами ч.2 ст.294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання ОСОБА_1 , яке міститься в змісті апеляційної скарги про поновлення строку на апеляційне оскарження та прийняття її до провадження, ? залишити без задоволення, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа №761/1141/19

Апеляційне провадження № 33/824/2003/2019

Категорія: ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Макаренко І.О.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.