ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-ваі/753/2/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., розглянувши заяву судді Дарницького районного суду м. Києва Домарєва Олександра Вікторовича про самовідвід у справі за заявою адвоката Криворучко Лариси Сергіївни про відвід судді Просаловій О.М.,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться справа № 753/14016/18 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка відповідно до повторного автоматизованого розподілу передана на розгляд судді Просаловій О.М.

25.01.2019 року захисником ОСОБА_3 - Криворучко Л.С. заявлено відвід судді Просаловій О.М., який згідно автоматизовано розподілу переданий судді Домарєву О.М. для розгляду.

В свою чергу 29.01.2019 р. суддя Домарєв О.В. заявив самовідвід у розгляді заяви про відвід судді Просалової О.М., посилаючись на те, що вперше справа № 753/14016/18 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП надійшла у його провадження, однак захисником Криворучко Л.С. було заявлено йому відвід, який постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02.01.2019 р. задоволено, а справу передано на повторний авторозподіл. У зв'язку з чим суддя Домарєв О.В., вважав за необхідне заявити самовідвід у розгляд заяви про відвід судді Просалової О.М.

Вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною п'ятою статті 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI, в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року № 192-VIII суддя зобов'язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до ст. 2 КУпАП України законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Разом з цим, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить регламентації щодо «самовідводу» та порядку розгляду таких заяв.

Проте, відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Разом з тим, згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов'язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості.

У пункті. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООП від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі у справі в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Ураховуючи викладене, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, вважаю розгляд заяви про самовідвід судді в межах справи про адміністративне правопорушення можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом, не дивлячись на відповідну прогалину в даному питанні щодо національного законодавства.

Зі змісту статті 6 Конвенції та практики Європейського Суду з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватися, а повинно також демонструватись. Важливим питанням є довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» від 28.10.21998 р., п. 45).

Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, п. 93). ЄСПЛ у своїй практиці проводить відмінність між суб'єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб'єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об'єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; П'єрсак проти Бельгії, п. 30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69). Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об'єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об'єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб'єктивний тест). Виходячи з наведеного, практика ЄСПЛ говорить про те, що кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти).

А тому, враховуючи доводи судді Домарєва О.В., наведені у заяві про самовідвід, вважаю, що вказана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.ст. 2, 7, 56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. 268, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Дарницького районного суду м. Києва Домарєва Олександра Вікторовича у справі за заявою адвоката Криворучко Лариси Сергіївни про відвід судді Просаловій О.М. задовольнити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя