Провадження № 3/263/3515/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Папаценко П.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Патрульної поліції в Донецькій області Департаменту Патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

24.08.2019 року о 17 годині 20 хвилин у місті Маріуполі Центрального району по вул.Митрополитській, буд.165, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи, надав клопотання про закриття справи у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

По даній справі були призначені судові засідання на 24.09.2019 року, 11.10.2019 року, 25.10.2019 року, 05.11.2019 року, 18.11.2019 року, 29.11.2019 року, які відкладалися на інші дати, за різними обставинами, а саме за відсутності ОСОБА_1 та за його клопотаннями, оскільки були певні обставини, які тривались час унеможливлювали розгляд справи по суті.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 не з`являється в судові засідання, що слід вважати ухиленням від явки до суду та намагання уникнути відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, вважаю можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення внаслідок винних дій останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 224453 від 24.08.2019 року, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП та підписаний ОСОБА_1 без зауважень;

-висновком щодо результатів медичного огляду № 377, складеного 24.08.2019 року о 17 год. 51 хв., згідно якого у ОСОБА_1 виявлена гостра інтоксикація, внаслідок вживання алкоголю, неускладнена;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 в їх присутності на вимогу працівника поліції відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку за допомогою приладу «Драгер», але погодився пройти медичний огляд в лікаря нарколога для визначення стану сп`яніння;

- рапортом працівника поліцейської роти №3 батальйону УПП в Донецькій області Стовба О.І. від 24.08.2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем «ВАЗ 2101» н.з. НОМЕР_2 та був доставлений до міського наркологічного диспансеру м.Маріуполя;

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В п.2.9а ПДР України зазначено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак обєктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що провина порушника доведена в повному обсязі, а дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, вiдповiдно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення пiдвiдомчi суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три мiсяцi з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи, що строки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України сплинули, оскільки правопорушення було ним вчинено 24.08.2019 року, тому провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, 251-252, 280 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити у зв`язку з закінченням строку накладання адміністративного стягнення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області, протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Суддя П.І.Папаценко