Справа № 487/8247/19
Провадження № 3/487/2130/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді: Павлової Ж.П.,

при секретарі Мухортіної О.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, не працює мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний відсутній,

за ст. 184 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно адміністративного протоколу Серія АА 057443 від 04.11.2019 року, встановлено, що 29.09.2019 року о 16-55 год. в м.Миколаєві по вул.Біла біля будинку,82 ОСОБА_1 . будучі матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не вжила заходів щодо забезпечення необхідних умов виховання, а саме неповнолітній ОСОБА_2 перетнув проїзну частину у невстановленому місці та допустив на себе наїзд а/м Volkswagen Caddyн/з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 . В результаті ДТП ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила звільнити її від адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП, оскільки вона належним чином виконує всі передбачені законодавством обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого малолітнього сина ОСОБА_4 та розглянути справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в супереч вимогам ст. 256 КУпАП в ньому не розкрито суті адміністративного правопорушення, а саме об`єктивну сторону проступку, який може виражатися в різних видах адміністративно-караних дій з боку батьків. В протоколі не зазначено в чому саме проявлялася неналежність виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків.

Посилання в протоколі на те, що вона неналежним чином займалась вихованням сина, є не конкретним і не розкриває об`єктивної сторони ч.3 ст.184 КУпАП.

Одночасно, відповідно до вимог закону, формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини.

За такого, суть адміністративного правопорушення, поставленого у провину ОСОБА_1 , конкретно не визначена.

Суть правопорушення (конкретний опис обставин, що мали місце) повинна бути викладена саме у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення є одним з джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення, а тому дотримання правил щодо його складання є обов`язковим.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, протокол у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі, а відповідно не може бути предметом судового розгляду.

До того ж, додані до протоколу докази не підтверджують що ОСОБА_1 неналежним чином займалась вихованням сина, як це зазначено в протоколі.

А дії, які описані у протоколі і ставляться у провину ОСОБА_1 , не відповідають диспозиції (суті правопорушення) ч. 3 ст. 184 КУпАП, а саме: в протоколі зазначено що останньою не вжито заходів щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітнього сина, в той час як суть правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП полягає у вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення.

Отже, в протоколі про адміністративне правопорушення не приведено жодної обставини, яка б свідчила, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання сина.

Відсутні такі докази і в матеріалах справи.

Сам по собі одинокий випадок неналежної поведінки дитини не може бути підставою для визнання батьків винуватими в ухиленні від виконання обов`язків щодо виховання дитини.

Вказане свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення, тобто істотної ознаки складу адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Підсумовуючи викладене, вказані вище обставини в сукупності дають підстави для висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За такого, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.184 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 184, 247, 256, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст.294 КУпАП.

СУДДЯ: Ж.П.Павлова