ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/8321/18 Суддя 1 інстанції: Шинкарчук Я.А.
Провадження: 33/818/85/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

30 січня 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника - адвоката Цуркана Р.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою адвоката Цуркана Р.А., що діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 24 вересня 2018р. о 00-20 год. водій ОСОБА_2 в с. Вища Солона по вул. Шкільна керував автомобілем МАН, д.н. НОМЕР_1, у стані алкогольного сп»яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

ОСОБА_2 в суді першої інстанції свою провину не визнав.

Не погодившись з рішенням районного суду,адвокат Цуркан Р.А., що діє в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуХарківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2018 року. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що суддя місцевого суду безпідставно відхилив клопотання ОСОБА_2 про виклик свідків та працівника поліції, знехтувавши вимогами ст. 268 КУпАП. Крім того, у протоколі не вказані ознаки сп»яніння та причини непроведення огляду водія на місці зупинки ТЗ. Як вказує захисник, ОСОБА_2 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп»яніння на місці події за допомогою спеціальних технічних засобів, чим порушено ст. 266 КУпАП. Про порушення співробітниками поліції зазначених вимог закону свідчать також і пояснення свідків, написані останніми не власноруч. Окрім того, медичний висновок оформлений понад годину після складення протоколу, а тому не є доказом провини ОСОБА_2

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Цуркан Р.А. підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили її задовольнити. ОСОБА_2, зокрема, пояснив суду, що з огляду на те, що співробітники поліції вилучили у нього усі документи на автомобіль, необхідні водію для роботи, ОСОБА_2 погодився написати пояснення, запропоновані поліцейськими, та підписав матеріали. При цьому, не заперечуючи факт вживання алкоголю, зазначив, що автомобілем не керував.

Адвокат Цуркан Р.А., в свою чергу, вказував на порушення процедури, допущеної поліцією під час оформлення адміністративного матеріалу, а саме - відсутність свідків на місці події та той факт, що ОСОБА_2 не було запропоновано пройти огляд на місці. Також, посилався на те, що його підзахисний автомобілем не керував а просто знаходився в салоні ТЗ, так як фактично станом на теперішній час мешкає в ньому.

ОСОБА_4, допитаний апеляційним судом у якості свідка, відповівши на низку питань, пояснив, що у день, коли мала місце вище описана подія, чоловік не був присутній під час зупинки ТЗ ОСОБА_2 співробітниками поліції, пройти освідування за допомогою приладу «Драгер» водію при свідкові також не пропонували, протокол не складали. Як зазначив ОСОБА_4, 24.09.19р. він, як раніше осуджений, прийшов до відділку поліції відмітитися, коли до нього підійшов поліцейський та попросив пройти разом із ним до кабінету. Зайшовши до кімнати, ОСОБА_4 побачив три чоловіка (двоє - у формі, один - у звичайному одязі). Як пояснили чоловікові інспектори, затриманий був вже допитаний, а тому ОСОБА_4 лише необхідно розписатися у документах. Останній, не читаючи запропоновані матеріали, завірив їх своїм підписом, так як повністю довіряє співробітникам поліції. При цьому, свідок зазначив, що раніше ОСОБА_2 не бачив, вперше зустрівся з ним безпосередньо у суді.

Крім того, стороною захисту були надані письмові пояснення ОСОБА_5, за змістом яких вбачається, що чоловік 24.09.19р. близько 07-20 год., проходячи повз відділок поліції, був запрошений його співробітниками у якості свідка для опечатування вантажного автомобіля. При цьому, ніякого опечатування не відбулось, натомість, у кабінеті першого поверху відділку чоловікові було запропоновано залишити свій підпис у бланку адміністративного протоколу, складеного зі слів поліції, відносно гр. ОСОБА_2 за керування ТЗ у стані алкогольного сп»яніння. Пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі затриманому запропоновано не було. Крім того, бланк пояснень, наявний у справі, ОСОБА_5 не писав. При цьому, наступного дня, чоловікові зателефонували співробітники поліції та попросили під»їхати та підписати пояснення, складені ними від його імені. Лише 27.09.18р. ОСОБА_5 зміг з»явитися до поліції та підписати запропоновані документи. (а.с. 50-51)

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 015909 від 24.09.18р. (а.с. 2), висновком Борівської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 20 від 24.09.18р. (а.с. 6), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4 (а.с. 8, 9) та самого правопорушника (а.с. 7).

Доводи апеляційної скарги щодо того, що ОСОБА_2 не було запропоновано пройти освідування на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора, та, як наслідок, порушення співробітниками поліції процедури проведення такого освідування, не спростовують правильність висновків суду, оскільки стан алкогольтногшо сп*ніння встановлено на підставі медичного висовку.

Дії співробітників поліції, як зазначив ОСОБА_2, ним не оскаржені.

Суд критично оцінює твердження апелянта та його захисника щодо того, що ОСОБА_2 не керував автомобілем, які з»явились вже безпосередньо під час судового розгляду, оскільки в письмових поясненнях, складених на місці події він не заперечував факт керування в стані алкогольного сп*яніння.

Пояснення, надані свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не спростовують правильність висновків суду. Вина ОСОБА_2 встановлена на підставі сукупності доказів, зокрема, за результатами медичного огляду, які стороною захисту не спростовані.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіХарківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2018 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката Цуркана Р.А., що діє в інтересах ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева