Справа № 748/2541/19 Головуючий у 1 інстанції Меженнікова С. П.
Провадження № 33/4823/438/19
Категорія - ч.1 ст.185-10, ч.1 ст.204-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Ніконова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійки.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 28.09.2019 о 06 год. 50 хв. на території Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, на в`їзді в пункт пропуску «Славутич», проігнорував дорожній знак «Стоп» та неодноразові вимоги працівника Державної прикордонної служби України «зупинитися», під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, на такі законні вимоги не зупинився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП та накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень, в іншій частині залишити без змін. Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-10 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП є необґрунтованим та ухвалене з порушенням діючого законодавства. Зазначає, що жодної вимоги про зупинку з боку військовослужбовців Державної прикордонної служби не було. Зазначає, що під час вказаної дорожньо-транспортної пригоди єдиним військовослужбовцем, який міг подати вимогу щодо зупинки був вартовий шлагбауму, який в той час перебував у вагончику біля в`їзду в пункт пропуску і тому навіть теоретично не міг її подати з вагончика. Зазначає, що наміру перетинати державний кордон, а тим паче заїхати на територію пункту пропуску він не мав. Вказує, що під час зазначених подій він отримав ушкодження, однак військовослужбовцями Державної прикордонної служби йому було відмовлено у наданні першої допомоги після ДТП. Зазначає, що адміністративні матеріали щодо нього складались не одразу та не на місті. Також була порушена процедура складання адміністративного матеріалу і він був позбавлений можливості дати свої письмові пояснення. Вказує на дописки у протоколі та рапортах військовослужбовців. Вважає, що йому була вручена копія протоколу, яка не відповідає фактичним обставинам справи (в матеріалах наявний протокол з дописками іншого змісту), що свідчить про фальсифікацію матеріалів посадовими особами Державної прикордонної служби. Зазначає, що суд не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_2 , натомість врахував покази свідка ОСОБА_3 , який взагалі не був на місці події і прибув після ДТП. Крім того, зазначає, що не був допитаний свідок ОСОБА_4 , який перебував у прикордонному наряді «вартовий шлагбауму» та був на місці ДТП в момент його вчинення, хоча дане клопотання заявлялося. Вказує, що дорожньо-транспортна пригода сталася миттєво і військовослужбовці були позбавлені можливості сигналізувати йому про зупинку.

Апелянт ОСОБА_1 підтримав вимоги поданої ним апеляційної скарги та пояснив, що він керуючи автомобілем задрімав за кермом і здійснив ДТП. Все відбувалось швидко, а тому жодних вимог про зупинку з боку військовослужбовців Державної прикордонної служби не було, а прикордонники з`явились після ДТП, тому наголошує на відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП. Адвокат Ніконов Д.М. також підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про вчинення цього правопорушення ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення. Вказані обставини не оскаржуються, а тому рішення в цій частині не перевіряється.

Разом з тим, в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить провадження по справі відносно нього за ч.1 ст.185-10 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства всебічно, повно і об`єктивно.

Частина 1 статті 185-10 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП за зазначених у постанові обставин.

Як видно з адміністративної справи, суд у судовому засіданні дослідив протокол про адміністративне правопорушення серії ПнРУ №010447 від 28 вересня 2019 року, який засвідчує факт неправомірних дій, рапорти інспекторів прикордонної служби від 28 вересня 2019 року, в яких зазначено що ОСОБА_1 було проігноровано законну вимогу "Зупинитись" та ігнорування дорожнього знаку "Стоп", копію схеми місця ДТП, з якої вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася на території пункту пропуску. Крім того, схема ДТП засвідчила наявність бетонних блоків на шляху руху автомобіля, та інших засобів зупинки транспортного засобу, що ставить під сумнів показання ОСОБА_1 щодо того, що він заснув за кермом.

Крім того, з пояснень ОСОБА_5 , який склав вказані вище адмінпротоколи, вбачається, що він приїхав одразу після вказаної події. Відносно ОСОБА_1 ним були складені протоколи за ст.202, ч.1 ст.204-1 та ч.1 ст.185-10 КУпАП. На місце події також були викликані працівники поліції, які відносно ОСОБА_1 склали протоколи за ст.124 та ст.130 КУпАП. Стверджує, що ОСОБА_1 ставив підпис у протоколах. Також пояснив, що автомобіль зупинився після зіткнення з засобами примусової зупинки типу шлагбауму та захисними стійками приладу радіаційного контролю "Янтар", які знаходилися на території пункту пропуску.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП спростовуються наведеними вище доказами, які в повній мірі узгоджуються між собою та свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги з приводу неврахування показів свідка ОСОБА_2 , адже як вбачається із матеріалів адміністративної справи даний свідок був допитаний під час розгляду справи та його показам надана належна оцінка в сукупності з іншими доказами.

Доводи апелянта про істотні порушення законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження. Протокол, що складений відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.256 КУпАП, зокрема в ньому зазначене місце складання та місце і дата вчинення правопорушення, суть правопорушення. Будь-яких порушень чинного законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу щодо ОСОБА_1 та його розгляду в суді, які б тягли за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185-10 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог ст.33 КУпАП, з врахуванням характеру та обставини вчиненого правопорушення, особи винного, ступеня його вини у вчиненому, також враховано відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність винного, обставину, що обтяжує відповідальність - вчинення правопорушення в стані сп`яніння.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.185-10 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. М. Короїд