Справа 573/1298/19
Номер провадження 3/573/551/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Терещенко О.І., розглянув матеріали, які надійшли з Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Білопілля, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

25 липня 2019 року до Білопільського районного суду з Білопільського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області надійшов адміністративний матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення №34169698 від 12 червня 2019 року, складеним відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що ОСОБА_1 у період з лютого 2018 року по травень 2019 року не сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів понад шість місяців у сумі 21003 грн. 86 коп., чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав повністю, обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення №34169698 від 12 червня 2019 року, заперечував. Вказав, що дійсно має заборгованість по аліментам, про яку дізнався лише в червні 2019 року, коли виник конфлікт з колишньої дружиною з приводу спілкування з малолітньою донькою. Йому навіть не було відомо про відкриття виконавчого провадження і нарахування аліментів. До 2016 року дитина проживала з дружиною, а він добровільно надавав їй кошти на утримання доньки, бо працював у м. Москва. З 2016 року донька проживала з ним і ніяких претензій з боку колишньої дружини з цього приводу теж не було. Дитину він утримумав сам. Лише 2 останні місяці донька проживає з дружиною.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 183-1 КУпАП несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» шляхом доповнення статтею 183-1 глави 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стаття 183-1 КУпАП вступила в дію 06.02.2018.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з до ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Оскільки ст. 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів, то дана норма не має зворотної дії в часі. Тому період часу несплати аліментів особою до вступу в дію ст. 183-1 КУпАП не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , то в ньому вказаний період заборгованості, починаючи з 01 лютого 2018 року, тобто ще до набрання чинності статтею 183-1 КУпАП. При цьому, вся заборгованість зазначена в одній сумі 21003,86 грн. без зазначення періодів по травень 2019 року (а. с. 22).

Суд самостійно проводити розрахунок заборгованості в даному випадку позбавлений можливості.

Крім того, розмір заборгованості, вказаний у протоколі, суперечить розміру заборгованості, вказаному у розрахунку, який здіснений станом на 01.05.2019, починаючи з 01.03.2018 (а. с. 4а).

Аналізуючи ст. 183-1 КУпАП, суд приходить до висновку, що суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується, насамперед, обізнаністю особи щодо обов`язку по сплаті аліментів.

Також відповідальна особа, яка складає протокол за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, повинна встановити причини несплати аліментів боржником.

Всупереч зазначеним нормам закону, заступник начальника Білопільського РВ ДВС Опанасенко Н.О., яка склала протокол відносно ОСОБА_1 , не надала суду доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дісно був обізнаний про відкриття виконавчого провадження і обов`язок сплачувати аліменти саме через виконавчу службу, а також і про існування у нього заборгованості.

Виконавче провадження відкрито 04 вересня 2012 року, а перші пояснення у боржника ОСОБА_1 відібрані лише 12 червня 2019 року, де він теж вказав, що не обізнаний про відкриття виконавчого провадження та наявність заборгованості по аліментам (а. с. 20).

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протоколі про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02). Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися від захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 183-1, п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адмінправопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя