ПОСТАНОВА

іменем України

29 січня 2019 рокуСправа №451/1233/18
Провадження № 3/451/742/18

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., розглянувши матеріали, які надійшли з Радехівського ВП ЧВП ГУНПУ у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм ТзОВ «ВІТА-АВТО», одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_2, не інвалід, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст.173-2 ч.1, 130 ч.1 КУпАП,-

у с т а н о в и л а :

28 серпня 2018 року та 30 листопада 2018 року до Радехівського районного суду Львівської області надійшли матеріали справи про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1, 130 ч.1 КУпАП, 01.11.2018 року передані судді Семенишин О.З.

ОСОБА_1, 24.08.2018 року, близько 17 години, перебуваючи за місцем свого проживання, в м.Радехів, вул.Грушевського, 37, вчинив відносно свого тестя, ОСОБА_2, насильство в сімї, а саме висловлювався в його сторону нецензурною лайкою, в наслідок чого була завдана шкода психічному здоровю ОСОБА_2

ОСОБА_1 в судовому засідання свою вину визнав у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП визнав повністю, щодо вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП заперечив повністю та суду пояснив. Що ввечері 29 жовтня 2018 року він повертався з роботи та заїхав до свого товариша ОСОБА_3, вони разом в його квартирі святкували день автомобіліста, сиділи десь біля 3 годин. Вони вживали спиртні напої, тому ОСОБА_3 запропонував йому переночувати у нього. Проте він відмовився, пішов в автомобіль, який стояв біля вїзду до будинку ОСОБА_3, завів автомобіль, щоб прогріти та ліг у ньому спати, оскільки в машині мав одіяло. Заснув, прокинувся та побав пожарну машину, працівників поліції ще не було, і його витягли із автомобіля та привели до памяті. На його думку в автомобілі загорілася проводка через замикання автомагнітоли, яка була включена в автомобілі, оскільки автомобіль старий. Як пізніше зясувалось пожежну викликав ОСОБА_4, який побачив пожежу через вікно будинку, біля якого був припаркований автомобіль. ОСОБА_5, який вказаний у протоколі як понятий присутній при цьому не був, пояснень від нього працівники поліції не відбирали. Коли він розписувався у протоколі, працівники поліції повідомили йому, що це акт про пожежу. Автомобіль забрав його батько ОСОБА_6. Автомобілем він не керував, тому відсутні підстави для накладення на нього адміністративного стягнення за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що 29 жовтня 2018 року до нього приїхав ОСОБА_1, якого він запросив додому та вони святкували день автомобіліста. Він запропонував йому переночувати, однак останній відмовився та пояснив, що в нього в автомобілі є одіяло і він у ній буде спати. Від його десь в 3 годині 30 хвилин провів до автомобіля, а сам повернувся додому. Через 15-20 хвилин почув, що машина газує, прокинувся та побачив через вікно пожежну машину, а вже згодом приїхали працівники поліції. Крім працівників поліції та пожежної машини іншим осіб на місці не було. Автомобіль стояв на тому ж місці, де стала пожежа і куди він проводив ОСОБА_1 до автомобіля.

Захисник ОСОБА_1 ОСОБА_7 звертав увагу судді, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, автомобіль загорівся на тому ж місці де стояв, що підтвердив свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні. Також повідомив суду, що працівники поліції та ОСОБА_5 не зявляться в судове засідання, оскільки в проколі дані не відповідають обставинам справи, так як ОСОБА_5 в телефонному режимі повідомив, що на місці події не був, підписав протокол і пояснення пізніше на прохання працівників поліції. Просив ухвалити рішення, яким закрити адміністративну справу за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Суддею викликались в судове засідання працівники поліції та свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 проте, останні в судове засідання на виклики не зявляються, причини неявки не повідомляють, тому суддя прийшла до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності у звязку з закінчення строку накладення адміністративного стягнення.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду подано протокол, серії ГР №425565 від 24.08.2018 року, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.173-2 ч.1 КУпАП; рапорт ОСОБА_8 від 24.08.2018 року; заяву ОСОБА_2 від 24.08.2018 року; пояснення ОСОБА_9, ОСОБА_1 від 24.08.2018 року та протокол про адміністративне правопорушення, серії БД №322911 від 29.10.2018 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.130 ч.1 КУпАП з якого вбачається, що 29.10.2018 року о 04:59 голини, в м.Радехів по вул.Рильського, 14, керував автомобілем ГАЗ 2410 н/з Вс6291АК в стані алкогольного спяніння, огляд на стан алкогольного спяніння проводився в установленому законом порядку в Радехівській ЦРЛ, згідно висновку лікаря №92 алкогольне спяніння.

Дії ОСОБА_1, кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП, як вчинення насильства в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному, або психічному здоровю потерпілого та за ст.130 ч.1 КУпАП, як керування транспортними засобами, особами, які перебувають в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ст.36 КУпАП, особа яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч. 1 ст.130 КУпАП особа не має права керувати транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовитися від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, об'єктивну сторону правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 просять притягнути до адміністративної відповідальності, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків..., а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст130 КУпАП, оскільки судом не встановлено факт керування транспортним засобом.

Крім цього, судом взято до уваги довідку Радехівського сектру ГУ ДСНС України у Львівській області №21/616 від 8.11.2019 року, з якої вбачається, що мала місце пожежа, внаслідок чого було знищено моторний відсік, акумуляторну батарею, газову установку, електропроводку, кузов, салон автомобіля та панель приборів та акт про фіксацію пожежі о 4 годині 50 хвилин та ліквідацію її о 5 годині 32 хвилин, що свідчить про те, що ОСОБА_10 29 жовтня 2018 року о 4 годині 59 хвилин не керував транспортним засобом, і не міг ним керувати.

Аналізуючи докази на підтвердження винності ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя приходить до висновку, що будь-яких даних про те, що його дії містили ознаки правопорушеня передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом не встановлено.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких фактичних даних, на підставі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому даний протокол, у сукупності з іншими матеріалами, не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі, тому суддя вважає, що в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд.

СуддяОСОБА_11