ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» грудня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Підборської Т.Р. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови судді, 16 вересня 2019 року о 12 год. 50 хв., у м. Миколаєві по вул. Очаківська, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen LT 35, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, зіниці яких не реагують на світло та тремтінням пальців рук.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Підборська Т.Р. просить постанову скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду. Зазначає, що розгляд справи носив формалізований характер.

Вказує, що пояснення свідків ідентичні одне одному. Свідки під час судового розгляду справи допитані не були, а отже, їх письмові пояснення не перевірені, хоча повинні були бути перевірені судом з огляду на незгоду ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, який складений відносно нього.

Зазначила, що суддя не вжив заходів щодо виклику в судове засідання вищевказаних свідків з метою їх допиту та з`ясування обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не викликав до суду та не допитав поліцейського, який склав протокол.

Захисник звертає увагу, що поліцейський, склавши відносно ОСОБА_1 протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в порушення вимог ст. 265-2 та 266 КУпАП, не здійснив тимчасове затримання транспортного засобу, не відсторонив його від керування цим транспортним засобом, не вилучив права водія, не видав тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом та дозволив йому продовжувати керування автомобілем, підтвердивши цим необґрунтованість підозри щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння та відсутність підстав для направлення його до медичного закладу для проведення огляду.

Також додає, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що на думку апелянта свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження такого огляду.

Зазначає, що ОСОБА_1 після складання відносно нього протоколу, самостійно звернувся до Миколаївського обласного наркологічного диспансеру та отримав виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за №2440 від 16.09.2019 р., згідно з якою йому було встановлено діагноз «тверезий».

Також вважає, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, викликаний протиправними діями працівників поліції. Тому вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник Підборська Т.Р. до апеляційного суду не з`явились. Захисник Підборська Т.Р. подала клопотання про розгляд апеляційної скарги без її участі та без участі ОСОБА_1 . Їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис, здійснений за допомогою відеореєстратора при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався, допустив формальне ставлення до вирішення справи, з`ясував обставини неповно та не всебічно, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

Приймаючи рішення, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності свідків. В обґрунтування цих висновків, суддя послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення та докази, що містяться в матеріалах справи.

З цими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Так, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД №295039 від 16.09.2019 р., 16 вересня 2019 року о 12 год. 50 хв., у м. Миколаєві по вул. Очаківська, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen LT 35 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, зіниці яких не реагують на світло та тремтінням пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 , в суді вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, з обставинами, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення, не погодився.

Вказав, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, так як не знав, яка саме відповідальність наступає за таку відмову.

Зазначене підтверджується відеозаписом, який переглянутий апеляційним судом, та з якого вбачається, що ОСОБА_1 спочатку надав згоду поїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, але згодом відмовився, оскільки працівники поліції фактично ввели його в оману, вказавши, що якщо він зможе самостійно після складання протоколу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, та зможе надати довідку на засідання суду. На зазначену пропозицію ОСОБА_1 повідомив, що пройде огляд приблизно через 3-4 дні. При цьому, поліцейськими не роз`яснені ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також те, що відповідно до інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», і що самостійне проходження медичного огляду без присутності поліцейських вважається порушенням вимог цієї Інструкції та результат такого огляду вважається недійсним.

Відповідно до положень п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 із подальшими змінами, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Між тим, досліджені докази підтверджують, що ОСОБА_1 фактично не відмовлявся пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а погодився протокольно оформити таку відмову, будучи введеним в оману поліцейськими.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 після складання відносно нього протоколу дійсно самостійно звернувся до Миколаївського обласного наркологічного диспансеру та отримав виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за №2440 від 16.09.2019 р., згідно з якої йому було встановлено діагноз «тверезий».

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що працівники поліції порушили вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки ОСОБА_1 не роз`яснили його права та наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також те, що проходження самостійного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі є порушенням вимог Інструкції.

Отже, під час апеляційного розгляду не спростовані доводи апелянта про незаконність оскаржуваної постанови, а під час розгляду справи в суді першої інстанції суд не звернув уваги на допущені працівниками поліції порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не взяв до уваги те, що ОСОБА_1 фактично погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, проте був введений в оману працівниками поліції, у зв`язку з чим відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у присутності поліцейських, як того вимагає Інструкція, та пройшов такий огляд самостійно. Тобто, суддя з`ясував обставини неповно та не всебічно, що загалом призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

З огляду на наведене, висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.5 ПДР України є невірними, оскільки в суді не доведено наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За такого, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Підборської С.І. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова