Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Сачук І.В.

з участю:

секретаря судового засідання Черняка Б.Р.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Кічи В.В.,

прокурора Сеник В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне, в режимі відеоконференції з Солом`янським районним судом м. Києва,матеріали адміністративної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та його захисника Кічи В.В. на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 06 вересня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 06 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі) грн. 00 коп. з конфіскацією подарунків в дохід держави.

ОСОБА_1 обіймаючи посаду директора Національного антикорупційного бюро, будучи посадовою особою Національного бюро, згідно з підпунктом "е" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язаних з корупцією, всупереч вимог частини 2 статті 23 Закону №1700-VII, порушив встановлені законом обмеження щодо одержання подарунків, одержавши подарунок у вигляді оплачених ОСОБА_2 послуг оренди (розміщення та проживання) будинків, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 29 грудня 2018 року по 02 січня 2019 (чотири доби) вартістю 10 000 грн. та в період з 08 березня 2019 року по 10 березня 2019 (дві доби) вартістю 15 000 грн. на загальну суму 25 000 грн. (що перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день одноразового прийняття подарунка, тобто більше ніж 1921 грн.), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-5 КУпАП.

В поданих апеляційних скаргах:

- ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази інкримінованих йому адміністративних правопорушень. Зазначає, що ніяких подарунків у вигляді оплати оренди будинку для відпочинку він не отримував. Витрати за оренду будинків, як і інші витрати пов`язані з відпочинком рівномірно розподілялися між ним, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Наголошує, що ОСОБА_2 здійснив замовлення будинку з подальшим розрахунком ОСОБА_1 за оренду будинків для відпочинку. Крім того, вказує на те, що судом першої інстанції безпідставно відхилено заяву про відвід судді, оскільки на його думку, встановлені обставини, які вказували на необ`єктивність та упередженість головуючого у справі судді Рижого О.А.

- захисник ОСОБА_1 адвокат Кіча В.В. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що матеріали адміністративної справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 отримав у подарунок послуги з проживання у розмірі 25 000 грн. від ОСОБА_2 . Вказує, що судом першої інстанції безпідставно залишено поза увагою розбіжності та недоліки у протоколах про адміністративні правопорушення. Стороною захисту в ході судового розгляду зверталася увага суду на недостовірну ідентифікацію суб`єкта господарювання, що в свою чергу заперечує належність і допустимість будь-яких письмових доказів, які були витребуванні у юридичної особи і додані до матеріалів справи. Крім того, ОСОБА_5 наголошує на невірній ідентифікації будинків, що тягне за собою не встановлення місця скоєння адміністративного правопорушення. Звертає увагу, що протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язаних з корупцією, складено не уповноваженою на те особою.

В запереченні на апеляційну скаргу, прокурор Генеральної прокуратури України Сеник В.Г. зазначає, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджено протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, зібранні докази та допитані всі свідки, які мають відношення до даної справи.

Просить постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 06 вересня 2019 року залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Кічи В.В., які просять апеляційні скарги задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, пояснення прокурора Сеник В.Г., яка просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 06 вересня 2019 року без змін, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається з протоколу № 263 від 12.07.2019 року, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Національного антикорупційного бюро, будучи посадовою особою Національного бюро, згідно з підпунктом "е" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, всупереч вимог частини 2 статті 23 Закону №1700-VII, порушив встановлені законом обмеження щодо одержання подарунків, одержавши 02.01.2019 подарунок вартістю 10 000 грн. (що перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день одноразового прийняття подарунка, тобто більше ніж 1921 грн.) у вигляді оплачених ОСОБА_2 послуг оренди (розміщення та проживання) у період з 29.12.2018 по 02.01.2019 (чотири доби) будинку № 2 за адресою: Рівненська область, Сарненський район, селище Страшеве, вулиця Робітнича, 3, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-5 КУпАП.

Згідно протоколу №262 від 12.07.2019 року, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Національного антикорупційного бюро України, будучи посадовою особою Національного бюро, згідно з підпунктом "е" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, всупереч вимог частини 2 статті 23 Закону №1700-VІІ, порушив встановлені законом обмеження щодо одержання подарунків, одержавши 10.03.2019 подарунок вартістю 15 000 грн. (що перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день одноразового прийняття подарунка, тобто більше ніж 1921 грн.) у вигляді оплачених ОСОБА_2 послуг оренди (розміщення та проживання) у період з 08.03.2019 по 10.03.2019 (дві доби) будинку № 1 за адресою: Рівненська область, Сарненський район, селище Страшеве, вулиця Робітнича, 3, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-5 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 у період з 29.12.2018 по 02.01.2019 (чотири доби) проживав в будинку АДРЕСА_2 , що знаходиться на території TOB мисливське господарство "Поліське-Сарни" та в період з 08.03.2019 по 10.03.2019 (дві доби) проживав у будинку № 1, що знаходиться на території TOB мисливське господарство "Поліське-Сарни".

Вказані обставини досліджувались в судовому засіданні суду першої інстанції і підтверджуються показами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та не заперечуються самим ОСОБА_1 .

TOB Мисливське господарство "Поліське-Сарни" засновниками Товариства є фізичні та юридичні особи, зазначені в Статуті та Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб- підприємців) відповідно до ч. 1 ст. 633, ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України надає платні послуги з оренди будинків за адресою: Рівненська область, Сарненський район, селище Страшеве, вулиця Робітнича, З, які належать суб`єкту господарювання на праві власності.

Відповідно до "Правил роботи TOB МГ "Поліське-Сарни" (ОХ "ЗАЛИВ") розрахунок за отримані послуги оренди будівель здійснюється клієнтом у готівковій формі відразу після фактичного закінчення оренди.

Вартість проживання у період з 29.12.2018 року по 02.01.2019 року (чотири доби) становить 10000 грн., а в період з 08.03.2019 по 10.03.2019 (дві доби) 15000грн., що підтверджується довідкою №6 від 17.05.2019 року (а.с. 61 Т.1).

Свідок ОСОБА_2 допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції 20.08.2019 року повідомив суду, що він знайомий з ОСОБА_1 , який періодично приїздив на Рівненщину відпочивати напередодні нового 2019 року та 8 березня 2019 року звернувся з проханням організувати відпочинок на природі з друзями.

З метою організації відпочинку ОСОБА_10 , ОСОБА_2 звертався до свого дядька - ОСОБА_7 , який має дружні відносини з керівниками та засновниками TOB мисливське господарство "Поліське-Сарни" ОСОБА_8 з метою організації відпочинку та отримання знижки на оренду будинків для відпочинку, дані обставини не заперечувались ОСОБА_1 та його адвокатом (а.с. 127-131 Т.1).

Таким чином, послуги оренди будинку № 2 на період з 29.12.2018 но 02.01.2019 (4 доби) та будинку № 1 на період з 08.03.2019 по 10.03.2019 (дві доби) замовляв ОСОБА_7 та фактично здійснив оплату послуг оренди будинку № 2 у період з 29.12.2018 по 02.01.2019 (чотири доби) та оплату послуг оренди будинку № 1 за період з 08.03.2019 по 10.03.2019 (дві доби), що підтверджується прибутковими касовими ордерами №2 від 02.01.2019 року та №10 від 10.03.2019 року (а.с. 105-106 Т.1).

Після від`їзду ОСОБА_10 з вказаного відпочинку ОСОБА_2 власними коштами відшкодовував грошові витрати, які здійснював ОСОБА_7 відповідно до прибуткових касових ордерів №2 від 02.01.2019 року та №10 від 10.03.2019 року, що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_7 (а.с. 116-119 Т.1).

Під час судового розгляду судом встановлено, що витрачені ОСОБА_2 кошти за послуги оренди будинку № 1 за період з 08.03.2019 - 10.03.2019 (2 доби) та оренди будинку № 2 на період з 29.12.2018 но 02.01.2019 (4 доби) ОСОБА_1 ОСОБА_2 не відшкодовані.

ОСОБА_1 не заперечив факт наявності фінансової можливості одразу оплатити надані послуги на місці та зазначив що пізніше все таки відшкодував ОСОБА_2 витрати по оренді вищезазначених будинків, проте в судовому засіданні не здобуто доказів відшкодування ОСОБА_2 витрат на оренду.

Таким чином, ОСОБА_1 отримано подарунок у вигляді безоплатного проживання в будинках на території ОХ «Залив» у вказаний період.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в ч. 1 ст. З цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

При цьому ці особи можуть приймати подарунки, які відповідають загальновизнаним уявленням про гостинність, крім випадків, передбачених частиною першою цієї статті, якщо вартість таких подарунків не перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, одноразово, а сукупна вартість таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, не перевищує двох прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки.

Передбачене цією частиною обмеження щодо вартості подарунків не поширюється на подарунки, які: 1) даруються близькими особами; 2) одержуються як загально доступні знижки на товари, послуги, загальнодоступні виграші, призи, премії, бонуси.

ОСОБА_11 не є близькою особою ОСОБА_2 у розумінні абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII.

Об`єктом ст. 172-5 КУпАП є порушення передбачених ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції» заходів щодо запобігання корупції. Як визначено у преамбулі Закону України «Про запобігання корупції», цей Закон визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів.

Таким чином, передбачені ст. 23 Закону обмеження щодо одержання подарунку є одним з превентивних антикорупційних механізмів, який забороняє відповідним суб`єктам укладати визначені договори дарування незалежно від реальної мети їх укладання. Сам факт укладання договору дарування є достатнім для констатації порушення встановлених законом обмежень.

ОСОБА_1 , відповідно до Указу Президента України від 16.04.2015 № 218/2015 "Про призначення А.Ситника Директором Національного антикорупційного бюро України", призначено на посаду Директора Національного бюро, а Указом Президента від 28.04.2016 № 182/2016 йому присвоєно третій ранг державного службовця.

Згідно з підпунктом "е" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1700-VІІ суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові та службові особи Національного бюро.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 та п.п. 2, 3, 4, 5, 6 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України", керівництво діяльністю Національного бюро здійснює його Директор, який призначається на посаду та звільняється з посади Президентом України в порядку, визначеному цим Законом; директор Національного бюро: організовує роботу Національного бюро, визначає обов`язки першого заступника, заступників Директора Національного бюро; координує і контролює діяльність його центрального та територіальних управлінь; затверджує структуру та штатну чисельність центрального та територіальних управлінь Національного бюро; видає у межах повноважень накази і розпорядження, дає доручення, які є обов`язковими для виконання працівниками Національного бюро; призначає на посади та звільняє з посад працівників Національного бюро.

Отже, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді Директора Національного бюро, будучи державним службовцем категорії "А", займаючи особливо відповідальне становище, є службовою особою Національного бюро, та відповідно до підпункту "е" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1700-VII є суб`єктом, на якого поширюється дія даного Закону.

Відповідно до абз. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VІІ, подарунок - грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, які надають/одержують безоплатно або за ціною, нижчою мінімальної ринкової.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону № 1700-VІІ, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, можуть приймати подарунки, які відповідають загальновизнаним уявленням про гостинність, крім випадків, передбачених частиною першою цієї статті, якщо вартість таких подарунків не перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, одноразово, а сукупна вартість таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, не перевищує двох прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки.

У ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України вказано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав обов`язків.

Водночас, у ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України зазначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї Звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно з ч. 1 ст. 901 та ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до "Правил роботи TOB МГ "Поліське-Сарни" (ОХ "ЗАЛИВ") розрахунок за отримані послуги оренди будівель здійснюється клієнтом у готівковій формі відразу після фактичного закінчення оренди.

Вартість проживання у період з 29.12.2018 року по 02.01.2019 року (чотири доби) становить 10000 грн., а в період з 08.03.2019 по 10.03.2019 (дві доби) 15000грн.

Приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, суд першої інстанції прийшов до обгрутованого висновку, що ОСОБА_1 отримано подарунків у вигляді безоплатного проживання в будинках на території ОХ «Залив» у вказаний період.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП підтверджується дослідженими судом належними і допустимим доказами, а саме:

- протоколами № 263 від 12.07.2019 року та №262 від 12.07.2019року про адмінстративне правопорушення пов`язане з корупцією.

- довідкою №6 від 17.05.2019 року про вартість послуг оренди та фактично плачені кошти за оренду будинків.

- прибутковими касовими ордерами №2 від 02.01.2019 року та №10 від 10.03.2019 року (а.с. 105-106 Т.1).

- поясненням свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 (а.с. 116-132 Т.1).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 що матеріали адміністративної справи не містять доказів того, що він отримав у подарунок послуги з проживання у розмірі 25 000 грн. від ОСОБА_2 не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, прибутковими касовими ордерами №2 від 02.01.2019 року та №10 від 10.03.2019 року відповідно до яких саме ОСОБА_7 здійснив оплату оренди будинку № 2 на період з 29.12.2018 но 02.01.2019 (4 доби) та будинку № 1 на період з 08.03.2019 по 10.03.2019 року, в подальшому ОСОБА_2 відшкодовував грошові витрати, які здійснював ОСОБА_7 , що підтверджує факт оплати оренди саме вказаними особами, а доказів розрахунку ОСОБА_1 з ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

В свої поясненнях від 17.05.2019 року ОСОБА_2 вказав, що ні ОСОБА_1 , а ні його знайомі не пропонували йому відшкодувати витрати на їх відпочинок.

Крім того, доводи апеляційної скарги щодо тиску з боку органів прокуратури на ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 щодо недостовірної ідентифікації будинків, що тягне за собою не встановлення місця скоєння адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу оскільки дані протоколи неодноразово були досліджені в суді першої інстанції так і в судовому засіданні апеляційної інстанції, де було достовірно встановлено час і місце скоєння адміністративного правопорушення та реквізити юридичної особи, яка надавала послуги по оренді вищезазначених будинків (а.с. 70-93 Т.1).

Також не заслуговують на увагу і доводи про відсутність коду діяльності щодо надання послуг по тимчасовому проживанню, що заперечує встановленню відповідної вартості оренди будинків, з яких сформована сума отриманого подарунку, оскільки суб`єкт господарювання має право здійснювати будь-які види підприємницької діяльності, окрім тих, що заборонені законом (ч.1 ст. 19, ст. 43, 44 ГК України). Зазначення чи не зазначення окремих видів діяльності в ЄДР не впливає на можливість особи проводити усі не заборонені види діяльності.

Даний вид діяльності відображений у Статуті TOB Мисливське господарство "Поліське-Сарни", затвердженому загальними зборами учасників товариства, зареєстрованому 23.12.2015 за № 2001100.

При створенні підприємства у його статуті прописується основний та декілька додаткових видів діяльності їх кількість законом не обмежена. Код виду діяльності не створює прав чи обов`язків для підприємства та організацій, не спричиняє жодних правових наслідків.

Вартість оренди будинків визначено у Правилах ОХ «Залив» ТОВ «Мисливське господарство Поліське» (а.с. 107-108 Т.1).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, інформація про вартість послуг є відкрита та доступна у багатьох місцях даного господарства, зокрема у кожному будинку та барі, що також підтверджує обізнаність ОСОБА_1 у вартості наданих послуг (а.с. 99-102 Т.1).

Щодо фактичної сплати ОСОБА_7 3000 та 4000 грн. за оренду будинків №1 та №2 слід зазначити наступне.

З приводу надання послуг оренди будинку № 2 на період з 29.12.2018 по 02.01.2019 (4 доби) та будинку № 1 на період з 08.03.2019 по 10.03.2019 (дві доби) до ОСОБА_8 звернувся ОСОБА_7 , який є другом засновників TOB МГ «Поліське-Сарни» і тому відповідно до "Правил роботи ОХ "ЗАЛИВ" адміністраторами було надано знижку в розмірі 70% від вартості послуг оренди будинків загального прайсу, тобто: 3000 гривень за період оренди будинку № 2 з 29.12.2018 по 02.01.2019 (4 доби) та 4000 гривень за період оренди будинку № 1 за період з 08.03.2019 по 10.03.2019 (2 доби).

В своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначав, що не повідомляв ОСОБА_1 про вартість наданих послуг про те і не має фінансових вимог до нього, що також підвереджує факт отамання ОСОБА_1 подарунку від ОСОБА_2 .

Також не заслуговують на увагу довди апеляційної скарги захисника про те, що протоколи № 62 від 12.07.2019 та №263 від 12.07.2019 року складені не уповноваженою на те особою, оскільки статтею 255 КУпАП передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи: Національного агентства з питань запобігання корупції (статті 172-4 -172-9 (в частині правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище), 188-46, 212-15, 212-21).

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції є органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Таким чином, протоколи про адміністративне правопорушення складені у відповідності до вимог КУпАП та ЗУ «Про запобігання корупції» уповноваженою на те особою, а саме старшим оперуповноваженим відділу протидії корупції управління оперативних розробок Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку,що постанова суду є законною і обґрунтованою, судом в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційні скарги не спростовують правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, 376 КПК України суд, -

постановив:

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 06 вересня 2019 року відносно ОСОБА_1 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-5 КУпАП залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника Кічи В.В. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Сачук В.І.