Справа №: 646/7327/19
Провадження № 3/646/2467/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.19 року м. Харків

Суддя Червонозавоського районного суду міста Харкова Сіренко Ю.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого в АТ «Фед», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 08.10.2019 о 05-50 годині, керуючи автомобілем FORD FOCUS, д.н.з. НОМЕР_2 , по пров.Подільському, 17/1 у м. Харкові, на порушення вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 року № 1306), не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на контактний провід тролейбуса, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав, пояснив, що так як стався раптовий обрив контактного проводу тролейбуса, він був вимушений здійснити екстренне гальмування.

Статтею 1 КУпАП регламентовано, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження у справі необхідно закрити у зв`язку із відсутністю складу правопорушення, з огляду на наступне.

Адміністративним порушенням відповідно до ст.124 КУпАП визнається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються серед іншого і суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

З п. 1.9 ПДР України слідує, що дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За встановлених обставин настання пригоди однобічними діями водія ОСОБА_1 не визначалося, а повністю залежало від раптового обриву контактного проводу тролейбуса, тому він і був вимушений здійснити екстренне гальмування. Якби мав місце належний експлуатаційний стан повітряної контактної мережі живлення тролейбусів на зазначеній у протоколі ділянці дороги, зазначеного обриву не сталося, а тролейбус рухався у робочому режимі, то ОСОБА_1 не прийшлося би вживати екстрених заходів. Цей факт підтверджується актом про пошкодження власності від 08.10.2019 за підписом представника КП «Міськелектротранссервіс», де вказано, що автомобіль ОСОБА_1 було пошкоджено внаслідок вищевказаної події, тому фактично особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, сам є постраждалим у даній ситуації.

Водій не мав технічної можливості уникнути пригоди. У даній дорожній обстановці, та при заданих вихідних даних вбачати в діях водія автомобіля невідповідності вимогам ПДР України, які, з технічної точки зору, могли знаходитися у причинному зв`язку з настанням пригоди, немає підстав.

Як встановлено судом ОСОБА_1 пошкодив лише свій автомобіль, а пошкодження іншого майна йому у вину не ставилось.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебиратиме на себе функції обвинувачення, нехтуючи статусом незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, вважаю, що належних і допустимих доказів, яких вимагає закон для підтвердження факту, а отже і висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що поставлене йому у вину, матеріали справи не містять.

За таких обставин, опираючись на принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки інше не буде доведено в установленому законом порядку, суд приходить до висновку, що відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження по даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя за наслідками розгляду провадження вважає факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.1 ПДР України не установленим. Таким чином, можна констатувати, що останній не допускав порушень ПДР, які би перебували у причинному зв`язку з виниклими наслідками, а отже, в діях особи, щодо якої складено даний протокол про адміністратвине правопорушення, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя - Ю.Ю.Сіренко