Справа № 500/5481/19
Провадження № 3/500/1522/19
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі судді Яковенка І.І., за участю секретарю судового засідання Наконечної В.А., прокурора Дидигіної В.О., притягуваного ОСОБА_1 , адвоката Щербакова С.Ю., розглянув справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львів, громадянки України, не працюючого, депутат Ізмаїльської міської ради 7-го скликання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановив:

ОСОБА_1 , будучи відповідно до п/п «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» особою, яка уповноважена на виконання функцій місцевого самоврядування, а саме депутатом Ізмаїльської міської ради Одеської області 7-го скликання, на підставі вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається НАЗК. Однак, ОСОБА_1 26 листопада 2018 року о 15:36 годині несвоєчасно подав без поважних причин декларацію за 2017 рік, заповнивши її на офіційному веб-сайті НАЗК, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши, що вхід на сайт НАЗК був неможливий, у зв`язку з реєстрацією його поштової скриньки на недопустимому ресурсі, після заміни адреси електронної скриньки він подав декларацію 26.11.2018 р. Він застосовував спроби подати декларацію наприкінці березня 2018 року та в інші дні перед цим. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що у нього не було умислу на вчинення адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 також зазначив, що Департамент захисту економіки Національної поліції України не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки декларацій, при цьому відсутні дані про проведення перевірки працівниками НАЗК.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього документи, заслухавши висновок прокурора Дидигіної В.О. про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та про необхідність закрити справу про адміністративне правопорушення з таких підстав.

Так, винуватість ОСОБА_1 у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, повністю доведена, сукупністю досліджених судом доказів.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення № 446 від 28.05.2019 р., ОСОБА_1 порушив ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме несвоєчасно, без поважних причин, подав 26.11.2018 р. щорічну електронну декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік (а.с. 1 - 8).

Згідно даним копії протоколу Ізмаїльської міської виборчої комісії про результати виборів депутатів Ізмаїльської міської ради чергових виборів депутатів місцевих ради та сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2015 року, ОСОБА_1 обраний депутатом Ізмаїльської міської ради (а.с. 44 - 53).

Враховуючи, що відповідно до положень п/п «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», депутати місцевих рад віднесені до осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування, суд дійшов висновку про те, що на ОСОБА_1 поширюються вимоги ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», якими покладений обов`язок щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається НАЗК (далі - декларація).

Тому ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію за минулий - 2017 рік - наступного року до 1 квітня 2018 року шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларації за формою, що визначається НАЗК.

Однак, ОСОБА_1 не подав декларацію за 2017 рік до 1 квітня 2018 року, про що 07 липня 2018 року уповноважена особа з питань запобігання та виявлення корупції в апараті Ізмаїльської міської ради та її виконавчому комітеті, секретаріаті виконавчого комітету та виконавчих органах Ізмаїльської міської ради Первушин Р .В. повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (а.с. 12). А подав притягуваний зазначену декларацію, паперова копія якої долучена до матеріалів справи (а.с. 21-24), 26 листопада 2018 року о 15:36 годині, про що свідчать дані пошуку в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (https://public.nazk.gov.ua/search), паперова копія яких долучена до матеріалів справи (а.с. 19).

Згідно з даними повідомлення ДП «Українські спеціальні системи» від 27.04.2018 р., тимчасове обмеження у доступі до ресурсів порталу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період з 1 січня 2018 року відбувалося лише 2 січня 2018 року в період з 09:00 години до 09:50 години, а також 15 березня 2018 року в період з 12:00 години до 12:40 години (а.с. 72).

Дані досліджених судом доказів повністю узгоджуються як з поясненнями притягуваного ОСОБА_1 , даними ним в судовому засіданні, так і зі змістом письмових пояснень ОСОБА_1 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з якими останній пояснював, що він не міг отримати доступ до сайту через невідповідність адреси електронного ящика, після перереєстрації якого він заповнив декларацію 26.11.2018 р.

Відповідно до послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, (далі - Реєстр) які вчинив ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 р. по 21.03.2019 р., ОСОБА_1 вчиняв дії у Реєстрі лише 26.11.2018 р. в період часу з 14:49 год. до 15:36 год., коли ним і була подана декларація (а.с. 13). В інші дні в 2018 році ОСОБА_1 інших дій в Реєстрі не вчиняв, що свідчить про неспроможність його тверджень про те, що він в березні 2018 року та до цього намагався заповнити та подати декларацію, хоча ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлений достатній строк в три місяці для підготовки та збирання необхідної інформації та засобів, необхідних для заповнення та подання декларації, у тому числі для відкриття електронної поштової скриньки та отримання електронного цифрового підпису.

Тому суд критично оцінює пояснення притягуваного ОСОБА_1 про те, що він не міг подати декларацію у зв`язку з невідповідністю адреси електронної пошти, оскільки відсутні об`єктивні причини, які б унеможливлювали йому вчасно привести у відповідність адресу електронної пошти.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність непереборних перешкод, незалежних від волі притягуваного ОСОБА_1 , для виконання ним обов`язку своєчасно подати декларацію, а також про відсутність поважних причин несвоєчасного подання ним декларації.

Також є непереконливими аргументи ОСОБА_1 про те, що у нього не було умислу на вчинення правопорушення, у зв`язку з чим його вина не доведена.

Відповідальність за це адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП, яка розташована у Главі 13-А «Адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією». Тому це правопорушення слід відрізняти від корупційного правопорушення, тобто діяння, що містить ознаки корупції, для якого, виходячи зі змісту абзаців 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», і є обов`язковою наявність вини у формі умислу.

Абзацом 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією, визначене як діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Отже, виходячи зі змісту вказаних абзаців 5, 6, 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», а також з формулювання диспозиції ч. 1 ст. 1726 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Законом України «Про запобігання корупції» передбачені вимоги фінансового контролю, а відповідальність за його порушення настає незалежно від форми вини, причин та мотивів. В даному випадку для вирішення питання про наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, має значення лише наявність або відсутність поважних причин несвоєчасного подання декларації. А як було встановлено судом ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію без поважних причин, що свідчить про наявність у нього вини у вчиненні цього адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Що стосується посилань ОСОБА_1 та його адвоката Щербакова С.Ю. про порушення порядку проведення перевірки відносно ОСОБА_1 , що дало б підстави визнати недопустимими всі докази у цій справі, то суд звертає увагу на таке.

Стаття 48 Закону України «Про запобігання корупції» встановлює загальні положення щодо контролю та перевірки декларацій. При цьому контроль декларації слід відрізняти від її перевірки (повної перевірки). Вказана норма передбачає такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення, та 3) логічний та арифметичний контроль.

Порядок встановлення своєчасності подання декларації, як виду контролю декларації, передбачений ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції», а порядок повної перевірки декларації встановлений ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції», повна перевірка декларації полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.

Таким чином, для встановлення несвоєчасності подання декларації проводити повну перевірку декларації відповідно до ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» законом не передбачено, у зв`язку з чим відсутність даних про проведення такої перевірки саме НАЗК не є перешкодою притягнення особи до адміністративної відповідальності за несвоєчасне подання без поважних причин декларації.

Більше того, саме НАЗК 08 квітня 2019 року повідомило Управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України про несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації (а.с. 10 - 11).

Відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення, зокрема за ст. 1726 КУпАП, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Положенням про управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, затвердженим наказом ДЗЕ НПУ від 16.11.2015 р. № 3, у п/п 3 п. 2 Розділу IV «Права Управління», визначено, що працівники управління захисту економіки Національної поліції України мають право складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законом порядку (а.с. 4).

Частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тому відібрання пояснень та направлення запитів є діяльністю осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, спрямована на виконання обов`язку збирання доказів, передбаченого ч. 2 ст. 251 КУпАП, а не проведенням перевірки декларації, про що зазначає притягуваний.

Тому суд відкидає посилання ОСОБА_1 та його адвоката Щербакова С.Ю. про визнання недопустимими всіх доказів у цій справі, у зв`язку з порушенням порядку проведення перевірки декларації ОСОБА_1 , та визнає усі докази, що були зібрані посадовими особами Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, допустимими.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

Однак, суд вважає, що провадження у цій справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити, виходячи з такого.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 16414, 21215, 21221 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Днем виявлення правопорушення є день, коли спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції (ними є і НАЗК, і органи Національної поліції), що уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, встановив несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації.

Як було вище зазначено, відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» уповноважена особа з питань запобігання та виявлення корупції в апараті Ізмаїльської міської ради та її виконавчому комітеті, секретаріаті виконавчого комітету та виконавчих органах Ізмаїльської міської ради Первушин Р .В. повідомив НАЗК про встановлення факту неподання щорічної декларації за 2017 рік ОСОБА_1 07 липня 2018 року (а.с. 12).

Після цього НАЗК надіслало повідомлення Управлінню захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України, в якому було зазначено, що НАЗК встановлено несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Це повідомлення отримано УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції 08.04.2019 р. (а.с. 10). Таким чином, днем виявлення правопорушення є день, коли НАЗК, як спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції, було встановлено несвоєчасність подання ОСОБА_1 декларації. В будь-якому разі, днем виявлення правопорушення не може бути день складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки у вказаному повідомленні НАЗК чітко зазначило про встановлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації, та вже станом на 08.04.2019 р. (день отримання УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції повідомлення НАЗК) було встановлено несвоєчасність подання ОСОБА_1 декларації. А після цього УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції здійснювало лише збирання доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи, що адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, було виявлене принаймні до 08 квітня 2019 року, а протокол про адміністративне правопорушення надійшов для розгляду до суду лише 25 липня 2019 року, то на час розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення вже сплинули, у зв`язку з чим у відповідності до наведеного п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по цій справі за ч. 1 ст. 1726 КУпАП слід закрити.

При цьому при розгляді цієї справи про адміністративне правопорушення, суд виходить як з положень ст. 247, так і з положень ст. 280 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний спочатку з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, і тільки після цього - чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Крім того, логічне розташування п. 7 в ч. 1 ст. 247 КУпАП після п. 1 в цій же частині, який передбачає можливість закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, вказує на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення спочатку слід встановити наявність чи відсутність події і складу адміністративного правопорушення та у разі їх відсутності закрити провадження, а вже після цього вирішувати питання, чи закінчились на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Також, як було вище зазначено, ст. 38 КУпАП встановлює строки накладання адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, отже для застосування її положень слід спочатку встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення. Якщо ж буде встановлено, що адміністративне правопорушення не було вчинено, то, відповідно, відсутні і підстави для застосування цієї норми. Саме тому, суд, приймаючи рішення згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП про закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, спочатку вирішив питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

При цьому, при вирішенні вказаного питання суд також врахував правовий аналіз п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, зробленого Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, та наведеного у його постанові від 16.04.2019 р. у справі за № 927/623/18, згідно якому застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 38, 221, 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Повний текст постанови виготовлений 13 серпня 2019 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко