Провадження № 3/331/39/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Клименко Л.В., за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Україниу відношенні

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, інн: НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, офіційно не працевлаштований, має статус пенсіонера за інвалідністю ІІ групи, сімейний стан розлучений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 301394 від 08.12.2018 року вбачається, що водій ОСОБА_2, 08.12.2018 року, о 02 годині 01 хвилини, біля буд. № 49 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, керував транспортним засобом Peugeot 208, реєстраційний номер НОМЕР_2, з ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, координації рухів, розширені зіниці ока, які не реагують на світло). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування відсторонений шляхом передачі іншому водію.

Такі дії ОСОБА_2 за вищевказаним протоколом кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину не визнав та пояснив суду, що 08.12.2018 року, приблизно опівночі, він керував автомобілем «Пежо», віз свою знайому з дитиною з обласної лікарні де їй робили МРТ до Запорізької обласної дитячої лікарні. Знайома попросила його заїхати до супермаркету, щоб купити води та продукти. Коли вони підїхали до магазину «АТБ», що на площі Університетській, ззаду підїхав автомобіль патрульної поліції. Працівники поліції повідомили йому, наче він проїхав лінію без повороту. В ході тривалої розмови зі співробітниками поліції, протокол відносно нього за порушення правил дорожнього руху так і не склали. Через деякий час підїхав інший екіпаж патрульної поліції, представник якого почав складати відносно нього протокол за відмову від проходження огляду на стан спяніння. Він повідомив, що ні алкоголь, ні наркотики не вживає, є інвалідом ІІ групи, наполягав на проходженні огляду на стан спяніння в медичному закладі. Проте поліцейські йому відмовили, мотивуючи це тим, що пройшло більше двох годин з моменту його зупинки. В подальшому він направився до Запорізького обласного наркологічного диспансеру з метою пройти огляд самостійно, але в нього не виявилось при собі достатньої кількості грошових коштів, щоб придбати необхідні препарати для його проведення. На його думку протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням вимог законодавства, свідки вказані в протоколі взагалі не залучались поліцейськими, а були ними запрошені для проставляння підписів після того як склали протокол, підстав для проведення огляду на стан спяніння у поліцейських не було. Причин для його зупинки у поліцейських не було, оскільки жодних правил дорожнього руху він не порушував. Просив провадження по справі закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3, пояснила суду, що 08.12.2018 року, опівночі, в якості пасажира разом із своїм сином, вона їхала в автомобілі свого знайомого ОСОБА_2 із Запорізької обласної лікарні, де її сину робили МРТ-дослідження до обласної дитячої лікарні. Зупинилися біля мазанину «АТБ», щоб придбати продукти і в цей час до них підїхали співробітники патрульної поліції. Деталі розмови із працівниками поліції їй не були відомі. Вона разом із сином сходила в магазин, купила продукти (відповідно до наданого нею фіскального чеку, оплату за придбання продуктів було здійснено о 01:10:29 08.12.2018 (а.п.с 26), після чого повернулась до автомобіля та разом із сином чекала завершення розмови ОСОБА_2Х із поліцейськими. Через деякий час, зрозумівши, що найближчим часом ОСОБА_2 не звільниться, вони разом із сином пішки направились до обласної дитячої лікарні. Додатково зазначила, що жодних ознак спяніння у ОСОБА_2 не було, в іншому випадку вона б не сіла до нього в машину із хворою дитиною.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, пояснив суду, що він працює лікарем наркологом в Запорізькому обласному наркологічному диспансер. Приблизно на початку грудня 2018 року, точної дати він не памятає, близько четвертої години ранку, ОСОБА_2 звернувся до них із заявою про проходження огляду на стан спяніння. Йому було повідомлено, що для проходження огляду за власною ініціативою йому необхідно придбати тест на десять видів наркотиків та надати паспорт. Проте останній пояснив, що за браком коштів він проходити огляд не буде.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини 1 ст. 130 КУпАП передбачає, зокрема, відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, проводиться у відповідності до розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 та вимог норм КУпАП.

З продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису подій, зафіксованих інспектором поліції та відображених на DVD диску, який долучений до матеріалів справи, встановлена наявність трьох фрагментів запису, два з яких містять запис з відеореєстратору, на якому відтворений момент слідування за транспортним засобом, яким керував ОСОБА_2 біля буд. № 49 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, зупинка вказаного транспорту та розмова з водієм ОСОБА_2 Отсанній фрагмент відеозапису з боді-камери працівника поліції містить запис розмови працівника поліції з ОСОБА_2, в ході якої працівник поліції зачитує вказаній особі протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Разом з цим, вказаний відеозапис не містить жодної інформації, що підтверджує залучення в якості свідків осіб, зазначених в протоколі, їх безпосередню участь при відмові особи від проходження огляду на стан спяніння та взагалі момент відмови ОСОБА_2 від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Задля забезпечення принципу законності та реалізації права на захист ОСОБА_2, з метою повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, судом було задоволено клопотання останнього про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та вжито передбачених законом заходів для забезпечення явки даних осіб в судове засідання.

Проте, в судові засідання, призначені на 15.01.2019 року та 31.01.2019 року, вказані свідки, для надання пояснень про обставини правопорушення, не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать поштові відправлення, долучені до матеріалів справи.

Виходячи з вищевикладеного, неможливо зробити однозначний висновок про те, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зазначені у вказаному протоколі, взагалі залучались працівником поліції при оформленні протоколу відносно ОСОБА_2, а, так само, були свідками відмови останнього від проходження огляду на стан спяніння.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У звязку з виявленими порушеннями, допущеними при складанні поліцейським матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, суд приходить до висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 301394 від 08.12.2018 року та письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, є неналежними та недопустимими доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події і складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Виходячи з положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Перевіривши докази у справі на допустимість та належність, проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджена наявними доказами безсумнівно, а інших доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять, тому провадження в справі підлягає закриттю, у звязку з відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити, через відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Л.В. Клименко