Номер провадження: 33/813/122/19
Номер справи місцевого суду: 501/3417/18
Головуючий у першій інстанції Вергопуло К. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю: секретаря Ющак А.Ю.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

його представника ОСОБА_3,

потерпілого ОСОБА_4,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 29 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Горбулів, Черняховського району Житомирської області, громадянина України, працюючого водієм швидкої допомоги, проживаючого за адресаю: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 340 гривень; стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмір 352,40 гривень.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19 жовтня 2018 року, приблизно о 21 годині 20 хвилин на перехресті вул. Ак. Заболотного - проспект Добровольського, в м.Одесі, керував спец.транспортом ACG 2752 ШДУ, номерний знак НОМЕР_1, в порушення п.8.7.3 «е» та 3.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) , проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора та не забезпечив безпеку дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», номерний знак НОМЕР_2, який після зіткнення відкинуло на лінії електромережі. Через зіткнення транспортним засобам спричинено механічні пошкодження.

Не погоджуючись з вказаною постановою,18.12.2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 29 листопада 2018 року, посилаючись на порушення суддею норм матеріального та процесуального права.

Крім того, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постановисудді Іллічівського міського суду Одеської області від 29 листопада 2018 року, мотивуючи його тим, що ним з дотриманням строків 06 грудня 2018 року була направлена апеляційна скарга на адресу апеляційного суду Одеської області.

Листом за вихідним № 13-256-10/18 від 10.12.2018 року начальника відділу діловодства та обліку звернень громадян апеляційного суду Одеської області Кужильної К.В. його первісна апеляційна скарга з відповідними додатками була повернута до Іллічівського міського суду Одеської області з метою вирішення питання та порядку направлення адміністративної справи № 501/3417/18, провадження № 3/501/1028/18, до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, проте апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із штемпеля апеляційного суду Одеської області на аркуші справи №21, апелянт звертався до апеляційного суду зі скаргою 10.12.2018 року, що свідчить про дотримання ОСОБА_5 десятиденного строку на оскарження. Таким чином, в подальшому апеляційна скарга була подана ним з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Що стосується доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.245 КУпАП провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №065718 від 19.10.2018 року (а.с. 33), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) (а.с. 4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8 (а.с. 5), ОСОБА_9 (а.с. 6), потерпілого ОСОБА_4 (а.с.9), відеозаписами руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_5, та іншими доказами, які маються в матеріалах справи.

Зазначені докази були досліджені судом першої інстанції і їм була дана відповідна оцінка суддею, який обґрунтовано визнав їх допустимими, достовірними і достатніми для висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, суд першої інстанції правильно виходив із того, що 19 жовтня 2018 року, приблизно о 21.20 год. на перехресті вул. Ак. Заболотного - проспект Добровольського, в м.Одесі, ОСОБА_5 керував спец.транспортом швидкої допомоги ACG 2752 ШДУ, номерний знак НОМЕР_1, та в порушення п.8.7.3 «е» та 3.1 ПДР проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, без будь-яких проблискових маячків і спеціального звукового сигналу, чим не забезпечив безпеку дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», номерний знак НОМЕР_2, який після зіткнення відкинуло на лінії електромережі.

Апеляційний суд повністю погоджується з таким висновком судді суду першої інстанції.

Так, пункт 3.1 ПДР встановлює, що водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Обґрунтовуючи скаргу, апелянт посилається на те, що ДТП було скоєне у темний час доби і тому це є суттєвим для встановлення усіх обставин цієї пригоди. Разом з тим, апелянт не наводить жодних аргументів щодо того, яким чином така обставина вплинула на дослідження доказів по справі і як це вплинуло на результат вирішення справи районним судом.

Доводи апелянта про те, що під час скоєння ДТП ОСОБА_5 керував каретою швидкої допомоги, що відноситься до спеціальних автотранспортних засобів, при включеній сирені, звуковий сигнал якої пропав при переїзді трамвайної колії на проспекті Добровольського за 10 метрів до скоєння ДТП, та при включеному проблисковому маячку, який продовжував працювати і після ДТП, спростовуються матеріалами справи, а саме: відеозаписами з камер спостереження (а.с. 38), що встановлені на перехресті, де відбулося ДТП, та з яких вбачається, що карета швидкої допомоги рухалася на червоне світло світлофора без увімкненого проблискового маячка.

Апеляційний суд вважає, що районний суд вірно прийшов до висновку про неможливість прийняття до уваги показів свідка ОСОБА_10 (а.с.7), як зацікавленої особи. Більше того, пояснення свідка ОСОБА_10 спростовуються відеозаписами з камер спостереження, що містяться у матеріалах справи.

Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх тверджень апелянт суду не надав.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_5 в апеляційній скарзі вказує на те, що при фіксації ДТП та при розгляді справи районним судом не були допитані свідки - очевидці ДТП, а саме: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, вказуючи на допущену неповноту з'ясування всіх обставин справи. Разом з тим, ОСОБА_5 не ставить питання про виклик у судове засідання вказавних свідків.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_5 у скоєнні ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю підтверджується наявними у справі доказами, про що вказано вище.

Посилання апелянта на існування відеозапису телевізійного каналу ЧП-ІНФО, який повністю спростовує відеозапис подій 19.10.2018 року, який міститься у матеріалах справи (а.с.38), не підтверджується матеріалами справи, оскільки ОСОБА_5 у підтвердження своїх доводів протягом усього часу розгляду справи не надав суду вказане ним відео.

Апеляційний суд також зазначає, що в первинних поясненнях, які ОСОБА_5 дав безпосередньо після ДТП, він пояснив, що рухався через перехрестя на червоний сигнал світлофору, а в суді апеляційної інстанції він вже вказав, що рухався на зелений сигнал світлофора, а водій іншого транспортного засобу ОСОБА_4 - на красний.

У зв'язку з цим, та враховуючи, що показання ОСОБА_5, які він дав суду апеляційної інстанції, повністю протирічать його первісним поясненням і доказам, які маються в матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку, що таким чином ОСОБА_5 намагається ввести суд в оману і ухилитися від адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, що є недопустимим.

Що стосується посилання ОСОБА_5 на те, що його звільнено з роботи і на даний час в суді розглядаються його позовні вимоги про поновлення на роботі, то вони жодним чином не можуть вплинути на дану адміністративну справу і не є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Так, відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_5 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ст.124 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду.

Керуючись ст.ст. 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_5строк на апеляційне оскарження постанови судді Іллічівського міського суду Одеської області від 29 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5- залишити без задоволення.

Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 29 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда