Справа № 352/2075/19
Провадження № 3/352/990/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Гургула В.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26 вересня 2019 року №0001004 ОСОБА_1 26.09.2019 в 11 год. 40 хв. по вул. Надвірнянська 86 в с. Черніїв Тисменицького району на автомобілі ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював провадження господарської діяльності, а саме перевозив пасажирів без державної реєстрації та ліцензії на вид діяльності з розпізнавальним знаком таксі, чим порушив ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Лютан З.Й., який діє в інтересах ОСОБА_1 , заявив клопотання про закриття провадження у даній справі мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 у письмових поясненнях зазначив, що виховує 5-ро дітей і при цьому не займається підприємницькою діяльністю. Зелену фару, яку інспектор ідентифікував, як знак таксі, граючись прикріпив його 10-ти річний син, коли ОСОБА_1 сідав в автомобіль, то не помітив цього. Також, з пояснень вбачається, що того дня жодних пасажирів ОСОБА_1 не перевозив, а їхав в лікарню до Івано-Франківська, щоб забрати сина. Останній зазначав, що під час зупинки інспектор при ньому жодних процесуальних документів не складав, тільки зробив фото свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, тому відповідно від підпису та надання пояснень по суті правопорушення він не відмовлявся. Адвокат Лютан З.Й. наголошував, що в матеріалах справи є фото машини ОСОБА_1 з якого видно, що у салоні автомобіля не має жодного пасажира, а тому послуги по перевезенню пасажирів він не надавав. Будь-яких інших доказів (покази свідків, фото-, відеофіксація) матеріали адміністративної справи не містять.

У звязку із вищевикладеним, адвокат Лютан З.Й., який діє в інтересах ОСОБА_1 , зазначив, що таким чином матеріали справи не містять достатніх, належних та допустимих доказів, які спростовують вищевказані доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та які б вказували на те, що ОСОБА_1 дійсно займався підприємницькою діяльністю з перевезення пасажирів без отримання відповідних дозвільних документів та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім власних показів ОСОБА_1 його вина у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин спростовується також і сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, даними, які містяться в матеріалах справи.

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які дозволяють встановити конкретні факти здійснення ОСОБА_1 перевезення пасажирів та надання відповідних послуг щодо пасажирських перевезень, встановити оплатний та систематичний характер таких послуг.

Зокрема, перевезення пасажирів на автомобілі за плату, можуть кваліфікуватись як заняття господарською діяльністю, тільки у тому разі, коли вони носять систематичний характер, оскільки підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 ГК України).

В матеріалах даної справи не має доказів та не можливо встановити, як одноразового, так і систематичного надання ОСОБА_1 послуг з перевезення пасажирів.

Отже, дослідивши матеріали справи та беручи до уваги проведений аналіз доказів, суд вважає звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення таким, що не знайшло свого підтвердження в суді.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 245, 247, 251, 255, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч. 1 за ст.164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Суддя Гургула В.Б.