Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/2/19
Провадження № 3/280/23/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2019 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 03.01.2019 від Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №089274 від 30.12.2018 ОСОБА_1 30.12.2018 о 21 годині 30 хвилин в місті Коростишів по вулиці Семінарська керував автомобілем «ВАЗ-21154», номерний знак НОМЕР_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, пояснив, що вживав спиртне після того як залишив автомобіль на паркувальному місці, автомобілем в стані алкогольного спяніння не керував, отже, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки 30.12.2018 близько 18-19 години останній рухався на автомобілі ВАЗ-21154 в місті Коростишів по вул. Семінарська, алкоголь не вживав, був тверезий, зупинився біля магазину, щоб придбати продукти, однак у зимовий час його автомобіль має проблеми з акумулятором він не тримає напруги і він не може завезти автомобіль. ОСОБА_1 пояснив, що автомобіль він залишив біля будинку №85 по вул. Семінарська, так як, у будинку горіло світло, він зайшов до нього, щоб запитати у господарів чи автомобіль не буде заважати виїзду з двору, якщо стоятиме до ранку, з дозволу господині ОСОБА_3 він залишив там автомобіль та пішов до свого знайомого ОСОБА_4, який живе поруч, де вони почали вживати алкогольні напої. Ключі від автомобіля, як вказує ОСОБА_1, він залишив у друга, щоб не загубити їх, після кількох годин він збирався йти додому, вирішив перевірити чи на місці автомобіль, однак коли підійшов до авто, то виявив, що не має ключів, намагався відчити нити двері без них. У цей час до нього підійшли працівники поліції та запропонували пройти обстеження на стан спяніння, оскільки, на їх думку, він керував авто пяним, запитали про водійські документи, на що ОСОБА_1 пояснив, що дійсно пяний, але авто не керував, а припаркував його завчасно до вживання алкоголю, документи не зміг надати, оскільки вони були в автомобілі, а ключів від нього він не мав, оскільки забув їх у свого знайомого ОСОБА_4 Працівники поліції продовжували наполягати на тому, що він керував авто пяний, з його згоди завезли до приймального відділення, де лікар засвідчив перебування його в стані спяніння, з чим він погоджувався, потім оформили протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 заперечує те, що він робив запис в протоколі, оскільки був пяний та йому було важко писати взагалі, також запис не відповідає дійсності, оскільки він не приховував, що вживав алкоголь, проте ніяк не пиво. Наступного дня 31.12.2018 ОСОБА_1 вказує, що забрав ключі у знайомого, подякував ОСОБА_3 та зателефонував до знайомого дня відбуксування автомобіля додому. ОСОБА_1 також пояснив, що звертався до кафе «Ойкумена» для надання запису з камер відео спостереження для підтвердження вказаних ним обставин, однак запису з камер не збереглося.

Захисник ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №089274 від 30.12.2018, який надійшов до суду, додано висновок №106 від 30.12.2018 /а.с.2-3/.

За змістом положень статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статі 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини пом'якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна шкода, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що десь 30 грудня минулого року ввечері перед Новим роком близько 19 години до нього прийшов його знайомий ОСОБА_1, який живе неподалік, він часто до нього приходиться у гості, вони випивали спиртне, пройшло близько години й він пішов, залишив ключі від свого автомобіля, він часто залишав у нього свої речі, оскільки мав звичку їх губити, наступного ранку прийшов по ключі, розповідав, що коли перевіряв свій автомобіль, то біля нього були працівники поліції.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, перед Новим роком 30 грудня десь за четверть о сьомій прийшов ОСОБА_1 В, та запитав чи не буде заважати їй автомобіль, який стоя поблизу її двору, оскільки він не може його завезти, так як має проблеми з акумулятором, пообіцяв забрати вранці, машина стояла біля двору до ранку, ніхто не забирав її, близько 8 години ранку наступного дня ОСОБА_1 забрав автомобіль, розповідав, що працівники поліції приходили до автомобіля, однак особисто свідок цього не бачила.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У вищевказаному протоколі відсутні відомості про свідків, які можуть підтвердити, що ОСОБА_1 30.12.2018 о 21:30 годині керував транспортним засобом. У матеріалах справи також відсутні докази на підтвердження вказаної обставини, натомість, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтвердили обставини, викладені ОСОБА_1

Відповідно до положень частини 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

У звязку з чим, враховуючи сукупність інших досліджених доказів, керуючись у тому числі ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити у звязку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження.

Керуючись статтями 7, 9, 130, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 30.12.2018 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко