Справа №145/1027/18 Головуючий в суді І інстанції: Бурбела Ю.С.
Провадження № 33/824/130/2019 Доповідач в II інстанції: Авраменко М.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду АвраменкоМ.Г.,

за участю:

особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києвіматеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Цією ж постановою вирішено питання щодо процесуальних витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови ОСОБА_3 03.06.2018 в м. Вінниця вул. Замостянська, 23 керував автомобілем ВАЗ-21154, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився у КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія». Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.9(а) ПДР України.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 серпня 2018 року ОСОБА_3визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись з рішенням першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Вказує, що автомобіль використовується ним у робочих цілях і позбавлення права керування автомобілем на рік поставить ОСОБА_3 в скрутне матеріальне становище, оскільки він має доньку 2 років, дружину в декреті.

Зазначає, що 03.06.2018 перестало працювати ближнє світло, після чого ОСОБА_3 вирішив припаркувати автомобіль, а сам пішов в кафе «Вінницькі Куркулі». Сідати за кермо більше не планував. Проте, коли повернувся до автомобіля почув жіночі крики про допомогу. З парку вибігла дівчина, її переслідували 3 особи чоловічої статі, які наближались до автомобіля. ОСОБА_3 посадив дівчину в автомобіль і з крайньої необхідності, для усунення небезпеки, вирішив від'їхати від місця. Недалеко від парку його зупинили працівники поліції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

ОСОБА_3 неодноразово був повідомлений про дати судових засідань, проте не з`явився на останні три судові засідання, які відбулися 23.11.2018, 14.12.2018 та 25.01.2019. Клопотань про відкладення від останнього до канцелярії Київського апеляційного суду не надходило.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом БД №045561 про адміністративне правопорушення від 03.06.2018 року;

- висновком, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.06.2018, згідно якого ОСОБА_3 перебував станом на 03.06.2018 у стані алкогольного сп'яніння;

- рапортом поліцейського роти БУПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Шемчука І.М;

- іншими матеріалами справи.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про достатність вказаних доказів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, огляд було запропоновано водію транспортного засобу - ОСОБА_3, оскільки щодо нього у працівників поліції були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у медичному закладі КМНКЛ «Соціотерапія». Згідно висновку, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.06.2018, ОСОБА_3 станом на 03.06.2018 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Доводи ОСОБА_3, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення жодних заперечень та пояснень надано не було, протокол був власноручно підписаний, керування в стані алкогольного сп'яніння визнав, та власноруч зазначив прохання до суду винести попередження.

Доводи ОСОБА_3 викладені в апеляційній скарзі про те, що він керував автомобілем з крайньої необхідності не звільняють його від відповідальності та не можуть бути підставами для скасування постанови суду. Доказів, які б підтвердили відсутність факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом під час судового засідання надано не було.

Інші доводи ОСОБА_3, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано обрав міру покарання відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи особу правопорушника, відсутність обставин, які пом'якшують покарання, зокрема, не визнання вини та відсутність каяття, характер вчиненого правопорушення, дані, що характеризують особу, ступінь та доведеність його вини, тому вважаю за необхідне залишити обране судом стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, як законної, обґрунтованої та вмотивованої, та залишає апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 серпня 2018 року якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г. Авраменко