П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" січня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

13 листопада 2018 року о 02 год 21 хв ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai», н/з НОМЕР_1 по вул. Набережна Русанівська, 6 у м. Києві, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, занадто рухлива поведінка, яка не відповідає обстановці, яка склалась, поблідніння обличчя. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в лікаря нарколога водій категорично відмовився в присутності свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 правил дорожнього руху України.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився на адресу суду неодноразово направляв клопотання про відкладення судового засідання у зв'язку із перебуванням у відрядженні.

Зважаючи на ту обставину, що судові засідання неодноразово відкладались у зв'язку з відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також враховуючи ту обставину, що існує загроза спливу строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя вважає за доцільне розглянути дану справу без участі ОСОБА_1

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні письмові заперечення ОСОБА_1 В даних запереченнях зазначається про те, що у бланках пояснень свідків від 13 листопада 2018 року не зрозуміло свідками чого вони були. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп'яніння 13 листопада 2018 року о 02 год 21 хв, протокол оформлено того ж дня о 02 год 30 хв, у зв'язку із чим просить вважати недопустимим доказ, а саме відео з камер працівників поліції, оскільки воно здійснене 13 листопада 2018 року о 02 год 31 хв, після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Також зазначається про те, що працівниками поліції у протоколі зазначив одну ознаку наркотичного сп'яніння, яка не передбачена чинним законодавством. Також у зазначених запереченнях ОСОБА_1 зазначає, що пройшов огляд на стан наркотичного сп'яніння у якій підтверджується факт відсутності у нього наркотичного сп'яніння. Із зазначених підстав ОСОБА_1 просить направити матеріали до Управління патрульної поліції у м. Києві для належного оформлення, або закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 13 листопада 2018 року серії БД № 425191, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 2.5 правил дорожнього руху України та письмовими поясненнями свідків в поєднанні з відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції, записаному на СД диск.

Відповідно до протоколу від 13 листопада 2018 року №425191, встановлено, що 13 листопада 2018 року о 02 год 21 хв ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai», н/з НОМЕР_1 по вул. Набережна Русанівська, 6 у м. Києві, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, занадто рухлива поведінка, яка не відповідає обстановці, яка склалась, поблідніння обличчя. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в лікаря нарколога для встановлення стану наркотичного сп'яніння водій категорично відмовився в присутності свідків.

Даний протокол складений уповноваженою на те особою та за своїм змістом відповідає вимогам ст. ст. 255, 256 КУпАП.

Суддя критично ставиться до тверджень ОСОБА_1, що даний протокол не відповідає вимогам КУпАП та потребує повернення до Управління патрульної поліції для належного оформлення з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція) огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Суддя вважає, що при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками патрульної поліції належним чином визначено ознаки наркотичного сп'яніння, які виявлені у ОСОБА_1 та надавали їм підстави для проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Щодо недопустимості як доказу відеозапису із нагрудної камери працівника поліції, то слід зазначити таке. Відеозапис здійснений 13 листопада 2018 року о 02 год 31 хв. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 оформлено 13 листопада 2018 року о 02 год 50 хв, як вбачається з даного документу.

Тому твердження ОСОБА_1 про те, що відеофіксація відмови його від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, здійснювалась після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, не відповідає дійсності та спростовується вище зазначеним протоколом.

Відповідно до п. 6 розділу ХІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно із п. 1 розділу ІІ Інструкції протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються, письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан сп'яніння у разі проведення огляду на стан сп'яніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 13 листопада 2018 року вбачається, що вони підтверджують ту обставину, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп'яніння та від підпису матеріалів.

Суддя вважає, що твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності заслуговують на увагу, з тих підстав, що з вище зазначених письмових пояснень свідків, не вдається за можливе встановити свідками чого саме вони були.

Проте в даному випадку суддя звертає увагу на ту обставину, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено відеозапис із нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається однозначна відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Враховуючи те, що жодних вимого до письмових пояснень свідків адміністративного правопорушення чинним законодавством не визначено, тому суддя вважає, що письмові пояснення свідків у поєднанні з відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції є доказами, які у сукупності підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Також ОСОБА_1 у письмовому клопотанні зазначає, що він самостійно пройшов огляд на стан наркотичного сп'яніння, який засвідчив про відсутність наркотичних засобів у відібраній у нього біологічній речовині. Проте жодних підтверджень цього судді не надано.

Також слід зазначити, що клопотання ОСОБА_1 є різними за своїми вимогами та характером, у зв'язку із чим не вдається за можливе однозначно визначити, якого саме результату намагається він досягти. Дані обставини у взаємозв'язку з постійними клопотаннями про відкладення судового засідання останнім можуть свідчити про те, що зазначені клопотання подані з метою затягування розгляду справи про адміністративне правопорушення та в подальшому її закриття у зв'язку із закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 130, 245, 251, 252, 256, 267, 280, 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн 00 к. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 к. на користь держави.

Роз'яснити ОСОБА_1, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Суддя: В.Б. Левко