Справа № 265/3537/19
Провадження № 3/265/1603/19
П О С Т А Н О В А

08 серпня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Шиян Вікторія Володимирівна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який згадно протоколу про адміністративне правопорушення проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 184 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

Стаття 150 Сімейного Кодексу України містить обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, серед яких зокрема, виховування дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка до самостійного життя; повага до дитини; заборона будь-яких видів експлуатації батьками своєї дитини; заборона фізичних покарань дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

ОСОБА_1 , будучи батьком неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 29 травня 2019 року, приблизно о 15-00 годині, у дворі будинку АДРЕСА_2 , будучи у нетверезому стані, залишив дитину без догляду, що могло негативно вплинути на безпеку його життя та здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП України, тобто невиконання обов`язків щодо виховання дітей.

ОСОБА_1 повістки надсилались рекомендованими листами із повідомленнями за адресою його проживання, зазначеною у протоколі про адміністиративне правопорушення, однак конверти повернуті суду без отримання адресатом, за закінченням строків зберігання.

Матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких він зазначив, що 29 травня 2019 року, о 15-00 годині він узяв дитину - ОСОБА_3 , та пішов з ним на вулицю гуляти. Син побачив машину та захотів підійти до неї ближче. У цей час він відволікся та втратив дитину з поля зору. Також зазначив, що у час прогулянки вжив 250 грамів (чого саме не зазначив), після чого пішов шукати сина. Але побачив, що дитину привезли працівники поліції.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , який знав про складення відносно нього даного протоколу та повідомлена про те, що справа розглядатиметься Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя, однак станом розгляду не цікавився.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема,

даними протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовані обставини порушення;

даними електронного рапорту Лівобережного ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області щодо виявлення дитини;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; матері дитини ОСОБА_4 ;

відеозаписом, що міститься на доданому диску.

Таким чином, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджена наведеними вище доказами.

Призначаючи ОСОБА_1 стягнення, суддя враховує дані про проступок, особу порушника, ступінь його вини, та вважає необхідним покласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ст. 184 ч. 1 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

На підставі ст. 184 ч. 1 КУпАП, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП та покласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Шиян В.В.