№ 637/100/19
№ 3/637/38/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 січня 2019 року с.м.т. Шевченкове

Суддя Шевченківського районного суду Харківської області Островська Н.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Шевченківського ВП Купянського відділу поліції ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, с.м.т. Шевченкове, пров. Перемоги, буд. 10,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

розяснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 144747 від 19.01.2019 року, 19 січня 2019 року близько 19.00 год. ОСОБА_1 по вул. Парковій в с.м.т. Шевченкове здійснив злісну непокору працівникам поліції, а саме висловлювався нецензурною лайкою.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, що 19 січня 2019 року близько 19.00 год. він керував автомобілем НОМЕР_1, білого кольору, по вул. Парковій в с.м.т. Шевченкове Харківської області у напрямку с. Раївка. Крім нього, в автомобілі знаходилася його співмешканка ОСОБА_2. Під час здійснення руху, навпроти адмінбудівлі Шевченківського районного центру зайнятості, його автомобіль був зупинений працівниками поліції, які мотивували зупинку тим, що не працює підсвітка заднього номерного знаку автомобіля. Він запропонував працівникам предявити службові посвідчення, на що працівник предявив посвідчення на прізвище ОСОБА_3. Працівники поліції запропонували йому вийти з автомобіля та надати документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на автомобіль. На пропозицію працівників поліції він не відреагував, не вийшов з автомобіля та наполягав на наданні йому доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. Однак, працівники поліції вели себе зухвало, намагалися залізти через напіввідчинене вікно до автомобіля. Пояснив також, що зі спливом неякого часу, оскільки він не вийшов із машини, працівниками поліції було застосовано перцовий балончик до салону вказаного автомобілю, внаслідок чого у нього та його співмешканки миттєво проявилась його дія, а саме, дія пекучого перцю та сильний дратівливий і сльозогінний вплив. Дію балончику працівники поліції застосували декілька разів до салону автомобіля, де знаходився він та співмешканка ОСОБА_2, яка є годуючою матір"ю чотиримісячної дитини.

Згодом, після того, як він вийшов з автомобіля, відносно нього працівники поліції знов застосували перцовий балончик, після чого застосовали наручники, хоча він не здійснював злісної непокори вимогам працівникам поліції, а лише був дратівливий внаслідок дії балончику та висловлювався взагалі на те, що відбувалось, нецензурною лайкою. По приїзду ОСОБА_4, який забрав співмешканку, щоб відвезти до дитини, працівники поліції знов застосували до нього балончик, після чого посадили до патрульного автомобіля та повезли до відділення поліції скласти протокол та оформити затримання. Пояснив, що увесь час він на собі відчував сильну дію балончика. Оформивши документи, повезли до Шевченківської лікарні, як пояснили, для огляду на стан наркотичного сп"яніння вніслідок почервоніння очей. Зазначив, що розуміючи дію балончика, а саме, його сильний дратівливий та сльозогінний вплив, зокрема, на очі та руки, він відмовився від проходження огляду.

Зазначає, що протокол було складено безпідставно та необґрунтовано, а під час складання вищезазначеного протоколу працівниками поліції було допущено ряд грубих суттєвих порушень норм законодавства, як Конституції України, так і Кодексу про адміністративні правопорушення, Закону України «Про поліцію», а також інших законів та нормативно - правових актів. Просив провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та вжити заходів до працівників поліції з огляду на викладене.

Суддя, вислухавши правопорушника, свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 19 січня 2019 року близько 19.00 год. ОСОБА_1 по вул. Парковій в с.м.т. Шевченкове здійснив злісну непокору працівникам поліції, а саме висловлювався нецензурною лайкою.

Допитані в судовому засіданні працівники поліції Шевченківського ВП Куп"янського відділення поліції ГУНП України в Харківській області ОСОБА_5, ОСОБА_3 пояснили, що 19.01.2019 року о 19 годині ними було зупинено автомобіль «ВАЗ-2109» під керуванням ОСОБА_1, за порушення ПДР України, а саме, відсутність підсвітки номерного знаку. В зв"язку з тим, що водій відмовився вийти з автомобіля, поводив себе агресиво, вчинив злісну непокору працівникам поліції, а саме, виражався нецензурною лайкою, його було затримано, доставлено до Шевченківського ВП та складено протокол за ст. 185 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2, яка 19.01.2019 року близько 19 години їхала з ОСОБА_1 у вказаному автомобілі , підтвердила пояснення останнього, чітко чула слова поліцейського :"Будемо застосовувати балончик!", наполягала на його застосуванні у салон автомобіля працівниками поліції. Зокрема, в судовому засіданні вона впевнено вказала на застосування балончику ОСОБА_5. Скаржилась на негативні наслідки перцового балончику і на даний час, враховуючи що вона є годуючою матір"ю.

Свідок ОСОБА_4, який 19.01.2019 року приїхав на місце події забрати ОСОБА_2 і відвезти до дитини пояснив, що спостерігав біля години як працівники поліції: ОСОБА_5, ОСОБА_3, Гук, ОСОБА_1 оточили авто під керуванням ОСОБА_1, наполягали вийти його з машини, світили ліхтарем, а працівник поліції ОСОБА_5 застовував балончик в обличчя ОСОБА_1, а після того як останній вийшов з автомобіля, наділи на нього наручники, заломали руки та затримали його, оскільки ОСОБА_1, з огляду на небезпечну дію балончику, висловлювався нецензурною лайкою. Помістивши ОСОБА_1 до патрульної машини, доставили його у відділення поліції, склали протокол затримання, та в зв"язку з сильним почервонінням очей повезли до Шечвенківської ЦРЛ для огляду на стан наркотичного сп"яніння. Логічно, що ОСОБА_1, за таких обставин, відмовився його проходити. Пояснив також, що навіть він на собі відчував негативну дію перцового балончику .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпроАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналізуючи чинний КУпАП зі змінами, вбачається, що з 14 липня 2015 року важливим елементом складу адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП є об'єктивна сторона правопорушення, яка виражається у злісній непокорі, тобто відмові виконати законне розпорядження або вимогу поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку (формальний склад).

Так, дане правопорушення обовязково передбачає наявність законної вимоги співробітника саме поліції. Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України (далі поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо самої непокори, то слід зауважити, що відповідно до рішення Конституційного суду України по справі N 1-28/2011 від 11 жовтня 2011 року N 10-рп/2011, відповідно до пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями… Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника … у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 «постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Необхідність зясування суті розпорядження працівника поліції, з метою надання оцінки його законності, випливає, зокрема, і з рішення (Постанови) Верховного Суду України від 03 березня 2014 року по справі №5-49к13, прийнятого, внаслідок постановлення Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року (Заява № 20372/11, статус остаточного 11 липня 2013 року).

Також, з урахуванням п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2011 року №10-рп/2011 по справі (№ 1-28/2011), необхідним є зясування суті непокори для надання висновку про її злісність.

Системний аналіз норм Кодексу дає підстави для висновку, що в ньому встановлена відповідальність лише за злісну непокору законній вимозі працівника поліції.

Відповідно до змісту зазначеного протоколу не вказано, на підставі яких приписів та якого саме закону ґрунтується вимога (розпорядження) працівника поліції, крім того, в ньому фактично не зазначено суть адміністративного правопорушення, тобто не вказано яке законне розпорядження було не виконано ОСОБА_1, та не зазначено у відношенні кого із співробітників поліції була спрямована «злісна непокора» і в чому саме непокора виявилася. Відомості, що свідчили б про злісну непокору ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, як наслідок порушення закону, в матеріалах адміністративної справи відсутні, а пояснення та рапорти працівників поліції не є тими доказами, що можуть усунути неповноту даних протоколу про адміністративне правопорушення і не містять достатньої об'єктивної інформації про зазначені події.

В силу ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи викладене, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 144747 від 19.01.2019 року працівниками поліції допущено ряд грубих порушень вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 185 КпроАП України, що є підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього, з підстав встановлених п.1 ст. 247 КпАП України.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Між тим, відповідно до ч.2 ст. 7 КУпроАП провадження, в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Законність рішення суду визначається також законністю дій посадових осіб що складали протокол про адміністративне правопорушення.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпроАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 7, 247, 256, 279, 280, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд Харківської області.

Суддя

ОСОБА_6