ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/964/19 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Чопенко Я.В. за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , прокурора Гладуна Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 12 липня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1991 року народження, громадянин України, мешканець м АДРЕСА_1 , -

- визнаний винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Також з ОСОБА_1 , стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира взводу №1 роти №4 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 315-А, та відповідно до п.«з» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, 28.02.2019 року подав декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погодившись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати судову постанову,а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що матеріали справи не містять відносних та допустимих доказів його вини, судом було порушено норми матеріального та процесуального права, порушення ним граничного строку подачі декларації мало місце всього на кілька днів і не потягло за собою будь-яких негативних наслідків. Також, у цей період помер його батько та лишилась одна мати пенсійного віку, яка потребувала постійного догляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку своєї апеляційної скарги, заперечення прокурора Гладуна Д.В. проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Так, відповідно до витягу з наказу Департаменту Патрульної Поліції від 07.11.2018 року за № 1093 о/с ОСОБА_1 призначено командиром взводу №1 роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області (а.с.23).

Згідно з витягом з наказу Департаменту патрульної поліції від 20.02.2019 року за № 113 о/с ОСОБА_1 , командир взводу №1 роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області звільнений зі служби в поліції.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцейського поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», Законом України «Про Національну поліцію» та іншими законами України.

Таким чином, ОСОБА_1 дійсно є суб`єктом правопорушення ст. 172-6 КУпАП, як особа визначена Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до копії рекомендації для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби/роботи (а.с.31) ОСОБА_1 12.02.2019 року, під розпис, був повідомлений про те, що підпунктом 2 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням НАЗК 10.06.2016 року №3, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089 суб`єкт декларування подає декларацію не пізніше дня припинення діяльності в органах та підрозділах поліції, а якщо таке припинення відбулося з ініціативи роботодавця - не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли він дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 в порушення п.»з» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Враховуючи ці обставини суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Однак, ОСОБА_1 пояснював суду першої інстанції, що саме в період його звільнення з служби із поліції в нього помер батько та залишилась мати пенсійного віку, яка потребувала його догляду та допомоги.

Апеляційний суд переконаний, що суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку щодо неможливості розцінювати як поважні причини пропуску подачі декларації ОСОБА_1 , які були наведені останнім.

Між тим, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що дійсно подав електронну декларацію з пропуском встановленого терміну, однак це було обумовлено поважною причиною, а саме смертю його батька, що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть (а.с.95).

Вказав що після здачі ним справ і посади 26.02.2019 року в нього фактично залишилось сім годин для подачі декларації однак він намагався її подати.

Чорновик за 26.02.2019 року в електронному вигляді чи на папері в нього не зберігся і він не може довести своє намагання подати декларацію вчасно.

Також, ОСОБА_1 зазначив, що після смерті батька в нього лишилась мати пенсійного віку, що підтверджується фотокопією пенсійного посвідчення (а.с.96) і яка на той час потребувала догляду і його допомоги.

Крім того, ОСОБА_3 , зазначив, що після смерті батька перебував у негативному емоційному стані та не все усвідомлював.

ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, з місця роботи характеризується позитивно.

Аналіз матеріалів справи в їх сукупності, на думку апеляційного суду, свідчить про наявність об`єктивних поважних причин що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати декларацію при звільненні.

Судом першої інстанції не враховано, що з суб`єктивної сторони правопорушення передбачені ст. 172-6 КУпАП, може бути вчинено тільки умисно.

Дана стаття КУпАП бланкетна і склад правопорушення формальний.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Отже судом не враховано, що суб`єктивна сторона правопорушення характеризується б наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння наприклад через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судом не прийнято до уваги те, що об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивна сторона - має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Судом першої інстанції в недостатній формі виконано вимоги ст. 33 КУпАП і не враховано характер адміністративного правопорушення, зокрема не враховано, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності, під час звільнення із органів поліції поховав батька, займався ритуальними справами пов`язаними з похоронами батька, надавав допомогу матері пенсійного віку, яка потребувала догляду, має виключно позитивну характеристику з попереднього місця роботи.

Крім того, судом не враховано вимоги ст. 22 КУпАП згідно якої при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За наведених обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене та процесуальні повноваження регламентовані ст. 294 КУпАП апеляційний суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю адміністративного правопорушення та оголосити йому усне зауваження.

Згідно вимог ст. 284 КУпАП орган (посадова особа) у справі про адміністративне правопорушення виносить постанову про закриття справи при оголошенні усного зауваження.

Керуючись ст.ст. 22, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 12 липня 2019 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП скасувати.

Винести нову постанову, якою звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

Апеляційного суду Я.В. Чопенко