Провадження № 3/761/8107/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Голуб О.А.

за участю прокурора - Пантюхова О.В.

особи, стосовно якої складено протоколи, - ОСОБА_1

захисника - Босого Ю.М.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, обіймала посаду начальника відділу документозабезпечення та контролю Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколами про адміністративне правопорушення № 597, № 598, № 599, складених 26.09.2019 року ОСОБА_3 - оперуповноваженим міжрайонного відділу № 3 Управління захисту економіки у м. Києві ДЗЕ Національної поліції України, ОСОБА_1 , обіймаючи з 18.03.2013 року посаду начальника відділу документозабезпечення та контролю Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3, примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону, без поважних причин не повідомила про суттєві зміни в майновому стані у десятиденний строк з моменту отримання: відповідно до договору купівлі-продажу № 1061 від 15.12.2017 року доходу від продажу Ѕ частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 106,1 кв .м, у розмірі 125 000 грн.; відповідно до договору купівлі-продажу № 1058 від 15.12.2017 року доходу від продажу Ѕ частки земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :35:005:0151, площею 0,1626 га, у розмірі 408 900 грн.; відповідно до договору купівлі-продажу № НМХ 914264 від 29.12.2017 року набула права власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська область Вишгородський район село Новосілки, кадастровий номер :35:025:6001, площею 0,1000 га, загальною вартістю 103 000 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а саме, не повідомила про суттєві зміни у майновому стані.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила обставини інкримінованого їй правопорушення, пов`язаного з корупцією, які викладено в протоколах про адміністративне правопорушення, складених стосовно неї, при цьому, зазначила, зокрема, що в щорічній декларації за 2017 рік, яку нею подано 04.01.2018 року, вона вказала інформацію щодо купівлі 29.12.2017 року земельної ділянки, а тому вважає, що в такий спосіб повідомила про суттєві зміни в майновому стані. Крім того, нею помилково не було здійснено повідомлення про суттєві зміни в майновому стані від продажу 15.12.2017 року Ѕ частини будинку та Ѕ частини земельної ділянки, так як на той момент вона не володіла інформацією щодо суми, при отриманні якої в неї виникав обов`язок здійснити таке повідомлення, однак умислу не повідомляти про суттєві зміни в майновому стані, вона не мала. Також вказала, що протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, стосовно неї складено неуповноваженою на те особою та за відсутності висновку НАЗК, який складається за результатами проведеної перевірки дотримання законодавства про запобігання корупції згідно з вимогами Закону України «Про запобігання корупції». Просила прийняти рішення у відповідності з законом.

Захисник Босий Ю.М. вважав, що справа про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в межах санкції цієї статті, оскільки вина ОСОБА_1 повністю доведена матеріалами справи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку захисника та прокурора, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступного висновку.

Як на докази вини ОСОБА_4 , особа, якою складено протоколи про адміністративне правопорушення, посилається на фотокопії: посадової інструкції начальника відділу документозабезпечення та контролю; наказу від 18.03.2013 року про переведення та переміщення працівників Концерну РРТ; ознайомлення з обмеженнями, що встановлені Законом України «Про запобігання корупції»; статуту радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (нова редакція); договору купівлі-продажу житлового будинку від 15.12.2017 року; договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.12.2017 року; договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.12.2017 року; Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта; щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік; положення про управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України; відповіді Національного агентства з питань запобігання корупції від 30.05.2017 року.

Відповідно до пункту 5.27 «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, що затверджено наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

У той же час, до протоколів, на підтвердження викладених у них обставин долучено незавірені належним чином копії згаданих вище матеріалів, при цьому, в матеріалах справи відсутні дані щодо джерела їх походження.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з положеннями ст. 252 КУпАП орган/посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Крім того, згідно з п. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак, Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальним діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення її вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Згідно зі статтею 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

А тому, враховуючи викладені приписи діючого законодавства слід зробити обґрунтований висновок про те, що докази на підтвердження вини ОСОБА_1 слід визнати недопустимими з підстав відсутності у суду даних про їх походження та неналежне їх оформлення.

Крім того, відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП настає у разі, зокрема, неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Приписами ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вказане випливає з аналізу ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати).

Зважаючи на те, що в диспозиції ч. 2 ст. 172-6 КУпАП не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку зобов`язаний повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Разом з тим, у зв`язку з не наданням у розпорядження суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 обіймала певну посаду та була суб`єктом декларування, відповідно до положень Закону України «Про запобігання корупції», суд прийшов до висновку, що не доведено події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Одночасно слід зауважити про те, що протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, стосовно ОСОБА_1 складено оперуповноваженим міжрайонного відділу № 3 Управління захисту економіки у м. Києві ДЗЕ Національної поліції України Малих А.О., однак у матеріалах справи відсутні відомості стосовно повноважень згаданої службової особи на складення протоколу стосовно ОСОБА_1 , а так само дані щодо підстав здійснення Управлінням захисту економіки в м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України збору доказів за даним фактом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 10, 11, 172-6, 247, 284 КУпАП України, ст. ст. 1, 52 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови або у разі її перегляду Київським апеляційним судом з дня винесення постанови Київським апеляційним судом.

Суддя