Справа № 583/4719/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 лютого 2019 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Сидоренко Р.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1, що не працює, що зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, 04.11.2018 року о 02.30 годині знаходячись в с. Грунь по пл. О.Вишні, Охтирського р-ну, керував транспортним засобом марки мопед Сузукі Летс2, державний реєстраційний номер б/н, в стані алкогольного спяніння, порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП .

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на його адресу направлялись судові повістки, які повернулись без вручення, про причини неявки не повідомив.

Суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду, однак він не з'явився та доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надав. Відповідно до положеньст.268 КУпАП визначний вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов'язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності заст. 130 КУпАП до таких не відноситься, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність особи що притягається до адміністративної відповідальності. Його право при цьому не порушується, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленим про розгляд справи він не з'явився, тобто уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці ОСОБА_2 Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності. Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність правопорушника.

Факт скоєння правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 04.11.2018 року серії БД №351538, висновком медичного огляду на стан спяніння, письмовими поясненнями понятих ОСОБА_3, ОСОБА_4, які, кожен окремо, пояснили, що у їхній присутності водій виявив бажання проходження медогляду на стан спяніння в медичному закладі. Після продуву трубки проба показала 1,6 проміле. У суду немає підстав ставити під сумнів зазначені письмові пояснення, таких доказів суду не надано.

При призначенні стягнення суд враховує характер скоєного, особу яка притягається до адміністративної відповідальності обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Суд враховує визнання вини особи яка притягається до адміністративної відповідальності, з урахуванням всіх обставин справи дійшов висновку, що наявні підстави для застосування стягнення у вигляді накладення штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортними засобами.

Відповідно до положень ст. 40-1 КпАПУ з особи яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.1, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) в прибуток держави, з позбавленням права керування всіма видами транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів рахувати з моменту вилучення водійського посвідчення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень в прибуток держави, що підлягає сплаті на рахунок: стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувач Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, р/о 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу судовий збір пункт 5.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайсуд шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_2