Справа № 159/3768/19
Провадження № 3/159/2650/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. Логвинюк Ірина Миколаївна, розглянувши, у присутності захисника Півня Г.В ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , матеріали, що надійшли від Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, раніше не піддавалась адмінстягненню,

за ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 о 20 год. 40 хв. 24.06.19 р., перебуваючи за місцем свого проживання, а саме: за адресою: АДРЕСА_1 « АДРЕСА_2 , висловлювалась нецензурною лайкою на адресу свого колишнього зятя потерпілого ОСОБА_2 , намагалась виштовхнути останнього з будинку, чим вчинила домашнє насильство та правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адмінвідповідальності, свою винуватість у вчиненні правопорушення не визнала, в суді пояснила, що о 20 год. 40 хв. 24.06.19 р. до її будинку прибув потерпілий. Але так як ОСОБА_2 Голобською селищною радою Ковельського району Волинської області визначено інші дні для спілкування з його дітьми її онуками, а ОСОБА_2 перебував у нетверезому стані, то вона та її співмешканець його не впустили в будинок, випхали з прихожої на вулицю, стримуючи, щоб він не зайшов до кімнати, де були його діти. Припускає, що в ході сварки вона таки виражалась нецензурними словами. Перед цим колишній зять по телефону її обзивав, ображав. Конфлікт між ними є давнім та триваючим. Поліцію викликала її дочка. Своєї винуватості вона не визнає. Вважає, що колишній зять не має права заходити на її приватну власність. Він тоді з криками прийшов. Вона зателефонувала до матері потерпілого, щоб та владнала ситуацію і саме тоді потерпілий попросив свідка привезти матір.

Однак винуватість особи у вчиненні правопорушення доведена поясненнями потерпілого, свідка, іншими матеріалами справи.

Так потерпілий 17.12.19 р. в суді пояснив, що за годину до подій йому повідомили, що його дитина перебуває у гіпсі. Тому він вирішив побачити дитину та у якому вона стані. Для цього він попросив свідка відвезти його до будинку колишньої тещі, щоб побачити дітей, хоча для побачень із дітьми йому було встановлено інші дні. Однак ОСОБА_3 його не впустила, вона виражалась на його адресу нецензурними словами. В даний час він її простив, будь - яких претензій до неї він не має, так як заяви на колишню тещу, співмешканця останньої та колишню дружину він написав під впливом емоції.

Свідок ОСОБА_4 в суді 17.12.19 р. пояснив, що коли він відпочивав з друзями, до нього на мопеді під`їхав потерпілий та попросив відвезти його до будинку колишньої тещі, так як він дізнався, що його дитина зламала руку, щоб побачити дитину. Він відвіз потерпілого на його прохання. Коли потерпілий пішов у двір колишньої тещі, а він залишився на вулиці, то почув сварку між потерпілим та ОСОБА_3 .. Він не бачив, чи зайшов потерпілий у будинок, але бачив, що з двору ОСОБА_3 потерпілого випихала. Вона та потерпілий обопільно виражались нецензурною лайкою. Ініціатором конфлікту виступив потерпілий. Він бачив, що ОСОБА_3 била потерпілого вудками по спині. Потерпілий попросив привезти його матір, що він і зробив.

Також винуватість ОСОБА_3 доводиться матеріалами справи: копією заяви потерпілого від 24.06.19 р., якою стверджуються об`єктивно пояснення потерпілого, надані в суді з приводу того, що ОСОБА_3 виражалась нецензурними словами на його адресу під час його візиту по місцю її проживання 24.06.19 р.; копією заяви ОСОБА_5 від 24.06.19 р., яка є дочкою ОСОБА_3 та колишньою дружиною потерпілого, з якої слідує, що конфлікт між ОСОБА_3 як власницею будинку та потерпілим 24.06.19 р. мав місце у зв`язку з проживанням його колишньої дружини з їх дітьми у будинку ОСОБА_3 ; копією постанови Волинського апеляційного суду від 18.10.19 р. у справі про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 173 2 КУпАП, з якої слідує, що конфлікт між учасниками справи 24.06.19 р., дійсно, пов`язаний з домашнім насильством та мав місце між особами, які підпадають під дію Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Доводи ОСОБА_3 у тій частині, що вона виражалась нецензурними словами на адресу потерпілого тому, що він 24.06.19 р. прибув на її приватну власність; її ображав попередньо, на увагу не заслуговують та спростовуються поясненнями як потерпілого, так і свідка, а частково самої ОСОБА_3 у тій їх частині, що остання виражалась нецензурними словами на адресу потерпілого саме тому, що він вимагав побачити дитину у невстановлений для цього Голобською селищною радою Ковельського району Волинської області день.

Ту обставину, що вона намагалась виштовхнути потерпілого з будинку, щоб він не зайшов у кімнату та не побачив дитину, ОСОБА_3 прямо визнала у своїх поясненнях.

Разом з тим, вважаю таким, що знайшло своє ствердження в суді покликання ОСОБА_3 на те, що потерпілий в момент візиту до її домоволодіння був у нетверезому стані, так як ця обставина встановлена судовим рішенням - постановою Волинського апеляційного суду від 18.10.19 р. у справі про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 173 2 КУпАП, у якій потерпілою значиться колишня дружина потерпілого ОСОБА_5 ..

Тому приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена у повному обсязі та враховую її особу, а саме: що вона раніше не притягалась до адмінвідповідальності; ступінь її винуватості, а саме: що вона розуміла, що потерпілий хоче побачити дитину у невизначений для цього день у будинку, тобто, на території її домоволодіння саме з огляду на травмування дитини, а не з метою порушити графік, встановлений Голобською селищною радою Ковельського району Волинської області для побачень його з дітьми, чи порушити її приватну власність; але останній, дійсно, перебував у нетверезому стані; а також враховую, що термін, визначений ст. 38 КУпАП для накладення адмінстягнення сплив.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

На даний час строк накладення адмінстягнення закінчився.

Керуючись ст. ст. 7, 38, 221, 247, 283, 284, 294, 268, ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП закрити в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ковельського міськрайонного судуІ. М. Логвинюк