ПОСТАНОВА

іменем України

16 грудня 2019 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Качаленка Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Федорцової І.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Торецька Донецької області, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Торецьким МВ 02.12.2016,

за ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі матеріалів, які надійшли від Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 180548, складеним 08.11.2019 року, ОСОБА_1 не забезпечує належного виховання своєму неповнолітньому сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 26.10.2019 року вчинив домашнє насильство відносно своєї матері - ОСОБА_1 , а саме - сварку, в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, не визнала. В наданих суду письмових поясненнях обґрунтувала це тим, що 26.10.2019 року вона звернулась за захистом та допомогою до Торецького ВП з заявою про вчинення насильства в сім`ї, де вона є постраждалою особою, а її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є кривдником. Сварка між нею та сином виникла у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 вимагав від неї грошей на нову зимову куртку, не дивлячись на те, що необхідними сезонними речами він був забезпечений. Син кричав на неї, сварився та погрожував. Вважає, що протокол відносно неї складено незаконно та працівниками поліції грубо порушеноЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Стаття 9 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дії, вчиненні неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно своєї матері - ОСОБА_1 , а саме - сварка, в ході якої він висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, складають категорію домашнього насильства, відповідальність за яке передбачена ст.173-2 КУпАП.

Так, диспозиція частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Однак, стаття 12 КУпАП передбачає, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку. А тому неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не може нести відповідальність за адміністративні правопорушення.

Водночас, варто врахувати, що КУпАП містить дві статті (173-4 та 184), які визначають випадки, коли за вчинення конкретних правопорушень малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, адміністративні стягнення застосовують до батьків або осіб, які їх замінюють.

Так, згідно ч.3 ст.184 КУпАП - вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, за вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративного правопорушення слід накладати стягнення на батьків.

Разом з тим суд переконаний, що застосування такого підходу у даній справі не відповідатиме завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення - стаття 1 завданнями визначає охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Так, відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року його метою є захист прав та інтересів осіб, які постраждали від домашнього насильства.

Згідно ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» :

1) дитина-кривдник - особа, яка не досягла 18 років та вчинила домашнє насильство у будь-якій формі;

3) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

8) особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно встановлених судом обставин 26.10.2019 неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_1 .

Тобто, ОСОБА_2 в розумінні Закону є дитиною-кривдником, а ОСОБА_1 - постраждалою особою.

У статті 4 Закону закріплено такі засади запобігання та протидії домашньому насильству:

- гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини;

- повага та неупереджене і небайдуже ставлення до постраждалих осіб з боку суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, забезпечення пріоритетності прав, законних інтересів та безпеки постраждалих осіб під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Стаття 5 Закону визначає основними напрямами реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству:

3) надання допомоги та захисту постраждалим особам, забезпечення відшкодування шкоди, завданої домашнім насильством;

4) належне розслідування фактів домашнього насильства, притягнення кривдників до передбаченої законом відповідальності та зміна їхньої поведінки.

За таких обставин, накладення стягнення на постраждалу особу ОСОБА_1 за вчинення дитиною-кривдником ОСОБА_2 домашнього насильства по відношенню до неї самої, не відповідатиме вимогам законності, гуманності, верховенства права і здорового ґлузду.

Розглядаючи під таким кутом зору досліджувану ситуацію, суд доходить висновку, що дії постраждалої ОСОБА_1 неможливо кваліфікувати як адміністративне правопорушення в розумінні ст.9 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити у відповідності до ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 3 ст. 184, п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст.184 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд.

Суддя Є.В. Качаленко