Справа №753/9729/19 Головуючий в суді І інстанції - Просалова О.М.
Провадження №33/824/3384/2019 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Шимка А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на посаді завідуючого господарством ТОВ «Інфокс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн. 00 коп. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 04.05.2019 року о 23 год. 05 хв. по вул. Здолбунівській в м. Києві він керував транспортним засобом «Мерседес-Бенц Е-300» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість обличчя. Від проходження тесту на стан сп`яніння, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 02.08.2019 року, прийняти нову постанову, якою закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що судом першої інстанції справа була розглянута з грубим порушенням основних засад судочинства, а постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Районним судом проігноровано вимогу закону щодо всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів, їх достовірності, а також щодо аналізу взаємного зв`язку доказів у їх сукупності. Висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Він не був належним чином повідомлений про розгляд справи. Крім того, апелянт звертає увагу, що протокол складено за ч.2 ст.130 КУпАП, однак йому вручено протокол, в якому зазначено ч.1 ст.130 КУпАП, вказані обставини свідчать про вчинення працівниками поліції службового підроблення. При цьому його клопотання про повернення матеріалів справи до УПП м. Києва ДПП було відхилено судом першої інстанції. Заявлений судді Просаловій О.М. відвід був залишений без задоволення, однак він вважає її необ`єктивною та упередженою при розгляді справи відносно нього.

ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подавав. Разом з цим, забезпечив явку у судове засідання свого захисника, адвоката Шимка А.О.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, апеляційний суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, та за участю її захисника.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника Шимка А.О. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У суді першої інстанції ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень.

У суді першої інстанцій захисник Шимко А.О. посилався на необхідність повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення до УПП в м. Києві для належного оформлення.

Однак, зазначені доводи захисника Шимка А.О. оцінюються апеляційним судом критично, адже вони повністю спростовуються матеріалами провадження.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №308537 від 04.05.2019, ОСОБА_1 04.05.2019 року о 23 год. 05 хв. по вул. Здолбунівській в м. Києві керував транспортним засобом «Мерседес-Бенц Е-300» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість обличчя. Від проходження тесту на стан сп`яніння, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а.с.1).

ОСОБА_1 факт роз`яснення прав та обов`язків підтвердив власним підписом. Будь-яких заперечень з приводу викладених в протоколі обставин вчинення адміністративного правопорушення не зазначив (а.с.1).

При цьому, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.2).

Як вбачається з витягу бази «Армор» (а.с.4) та копії постанови Дарницького районного суду м. Києва від 16.01.2019 року ОСОБА_1 було визнано винним у чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. Вказані обставини свідчать про повторність вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.2 ст.130 КУпАП є обґрунтованими.

Доводи захисника ОСОБА_4 про вчинення працівниками поліції, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України підлягають перевірці уповноваженими особами ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, під час здійснення досудового розслідування, а не під час розгляду апеляційної скарги.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Доказів на спростування висновків районного суду апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Із огляду на вищезазначене, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль