Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді - Ковальчук Н.М.,

з участю ОСОБА_1, захисника - адвоката Яреми С. В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Яреми Світлани Василівни, на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2018 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Не погодившись з постановою суду,ОСОБА_1 через свого захисника подав апеляційну скаргу в якій вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства, прийнята з порушенням норм матеріального права. Суд першої інстанції виніс постанову в порушення вимог ст. 280 КУпАП, яка вимагає, що справи про адміністративні правопорушення мають бути розглянуті у присутності особи, що притягується до адмінвідповідальності. Суд позбавив права заперечити в судовому засіданні вину, надати будь-які пояснення. Ст. 245 КУпАП, вимагає всебічного, повного та об»єктивного з»ясування всіх обставин у справах про адміністративні правопорушення, вирішення їх у точній відповідності із законом та у присутності особи, що притягується до адмінвідповідальності. Недотримані роз»яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Пояснює, що 7 листопада 2018 року його зупинили працівники поліції за 700 метрів після Решутська, повідомивши, що причиною зупинки є перетинання подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки. Поліцейські запідозрили його у вживанні алкоголю, однак він не погодився і наполягав проїхати у медичний заклад - наркодиспансер що по вул. Князя Романа в м.Рівне. Черговий лікар не виявив у нього алкогольного сп»яніння. Працівники поліції склали на нього адмінпротокол за ч.1 ст 130 КУпАП та винесли постанову за ч.1 ст.122 КУпАП. Не зрозуміло чому поліцейський у своєму рапорті зазначав, що стан алкогольного сп»яніння визначався за допомогою газоаналізатора ДРАГЕР «Alcotest № 6820» і результати газоаналізатора ДРАГЕР «Alcotest № 6810» складають 1,33 проміле.

Протокол складено в порушення Порядку проходження огляду на стан сп»яніння, встановлений ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом № 1452/735 від 9.11.2015 року.

З огляду на зазначене, просив скасувати постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2018 року, провадження у справі закрити у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Окрім цього, в апеляційній скарзі зазначив, що про притягнення його до відповідальності згідно постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2018 року взнав 29 листопада 2018 року і з цих підстав просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено: 8 листопада 2018 року о 00 годині 05 хвилин ОСОБА_1 на автодорозі Н-25 Городище-Рівне-Староконстянтинів 143 км керував транспортним засобом марки «Шевролет Авео», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп»яніння, чим порушив п. 2,9(а) Правил дорожнього руху України, тобто своїми діями скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції вірно послався на докази, наявні в матеріалах справи, і які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 252292 від 08.11.2018 року, ОСОБА_1 цього дня о 00 год. 05 хв. на автодорозі Н-25 Городище-Рівне-Староконстянтинів 143 км керував транспортним засобом марки «Шевролет Авео», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп»яніння, що підтверджується медичним висновком № 921 від 8 листопада 2018 року.

Протокол свідками не підписано. Ппри складанні протоколу у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія ВХТ 192758 року та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Відповідно до результатів освідування, проведеного в медичному закладі лікарем ОСОБА_3, і зазначених у Висновку від 24.08.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного на підставі акту медичного огляду особи № 921 о 1 год 10 хв. 08.11.2018 р. ОСОБА_1 на час огляду перебував у стані алкогольного сп»яніння.

Висновок підписано ОСОБА_1, зауважень останнім не зазначено.

Об»єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного/наркотичного сп'яніння.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння чим порушив п. 2.9(а) ПДР, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що матеріали справи, на які посилається у своїх висновках суд першої інстанції, не містять неналежних та допустимих доказів, які були б зібрані відповідно норм законодавства. Однак доказів, які підтверджували б такі доводи, ОСОБА_1 до апеляційної скарги не долучив.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні 23 листопада 2018 року, оскаржувану постанову отримав29 листопада 2018 року, а тому пропущений ним строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Керуючись ст. ст. 283,284,289, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2018 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду Ковальчук Н.М.