Справа № 456/4146/19 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 33/811/1238/19 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Маліновської-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 листопада 2019 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винниму та призначено адміністративне стягнення за ч.2 ст. 123 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень) без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок).

Згідно постанови 18.10.2019 року о 18 год. 56 хв. на автодорозі Орів - Н.Стинава 17 км, Львівської області водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом « Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила руху через залізничний переїзд, а саме здійснив в`їзд на залізничний переїзд при увімкненому забороненому сигналі світлофора та звуковому сигналі.

Не погоджуючись з даною постановою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП.

В обґрунтування покликається на те, що вищенаведена постанова суду не відповідає вимогам закону, так як у такій відсутні докази його порушення, зокрема на відеофіксації, яка долучена до матеріалів справи не видно як його автомобіль виїжджає на переїзд на червоне світло світлофора, а також неможливо побачити початок залізничного переїзду. Крім цього, на вищенаведеному відео зображено, що інспектор поліції ОСОБА_2 , сказав, що йому не потрібні жодні докази, так як він все бачив.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 123 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення в`їзду на залізничний переїзд, у випадках, коли рух через переїзд заборонено.

Пунктом 20.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що для пропуску поїзда, що наближається, і в інших випадках, коли рух через залізничний переїзд заборонено, водій повинен зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією), дорожнім знаком 2.2 Знак 2.2 "Проїзд без зупинки заборонений", шлагбаумом чи світлофором так, щоб бачити сигнали, а якщо засоби організації дорожнього руху відсутні не ближче 10 м до найближчої рейки.

В суді першої та апеляційної інстанціях ОСОБА_1 заперечив вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, та зазначив, що він не порушував правила переїзду залізничних переїздів та не виїжджав на залізничний переїзд при увімкненому забороненому сигналі світлофора.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у порушенні вимог пунктів 20.3, 20.5 ПДР, така спростовується сукупністю зібраних, всебічно, повно й об`єктивно досліджених та перевірених судом доказів, яким надана вірна оцінка.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 324299 від 19.10.2019 року (а.с.2), повідомленням про запрошення до підрозділу патрульної поліції від 18.10.2019 року(а.с.3), рапортом інспектора Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області Мартинова С. від 19.10.2019 року (а.с.4) та відеозаписом на DVD диску, долученого до матеріалів справи (а.с.5).

На переконання апеляційного суду, в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які у своїй сукупності є логічними, послідовними та достатніми на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП, відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та не заслуговують на увагу.

Санкція частини другої статті 123 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., з оплатним вилученням транспортного засобу у його власника чи без такого або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року з оплатним вилученням транспортного засобу у його власника чи без такого або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб з оплатним вилученням транспортного засобу у його власника чи без такого.

Обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, урахував дані про особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, та в межах санкції ч.2 ст. 123 КУпАП призначив таке у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич