П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна,з участю особи,який притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який без реєстрації мешкає за адресою АДРЕСА_1 , зі слів не працює,ID-картка громадянина України № НОМЕР_1 330

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

26.11.2019 р.о 03.40 год. ОСОБА_1 керував автомобілем «FIAT DUCATO» р.н. НОМЕР_2 по вул.Богуна 120 в м.Запоріжжі у стані алкогольного сп`яніння,чим порушив вимоги п.2.9»а» ПДР України,за що передбачена відповідальність ст.130 ч.1 КУпАП.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 не визнав свою винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення та пояснив,що 26.11.2019 р.о 03.40 год.він дійсно керував автомобілем «FIAT DUCATO» р.н. НОМЕР_2 ,після проїзду світлофора на перехресті вул.Богуна та Молочної в м.Запоріжжі був зупинений,екіпажем патрульної поліції,як він вважає,безпідставно. Під час спілкування працівник поліції повідомив про виявлені ним у ОСОБА_1 явні ознаки алкогольного сп`яніння,з чим ОСОБА_1 не був згоден,та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер»,на що ОСОБА_1 погодився.В присутності свідків,яких запросили працівники поліції, ОСОБА_1 пройшов огляд на приладі «Драгер»,проте йому особисто його результат працівник поліції не показав,складав документи,копії яких ОСОБА_1 не вручали,пояснення у свідків відібрали формального змісту.З цих підстав вважає себе невинуватим у вчинені тих дій,які йому ставляться за провину.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням досліджених доказів,відеозапису,суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження ,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,що знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у рішенні по справі «Коробов проти України»,з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення по статті 130 ч.1 КпАП України становить керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол в даному випадку складений з підстав перебування особи, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння.

Як передбачено п.2.9»а» Правил дорожнього руху України(далі ПДР),водію транспортного засобу забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння,під впливом наркотичних або токсичних речовин.

Водієм згідно п.1.10 ПДР є будь-яка особа,що керує транспортним засобом,вершник,візник,погонич тварин,який веде їх за поводдя,прирівнюється до водія.Водієм є також особа,що навчає керуванню,знаходячись безпосередньо у транспортному засобі.

Згідно ч.1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами,огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен встановити особу,яка є водієм транспортного засобу,та запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, а у разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами-запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є процедурою,яка застосовується саме до водія транспортного засобу,який є суб`ектом виконання п.2.9 ПДР та,у разі його порушення,суб`єктом відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП.

Як передбачено ст.6 Конвенції

про захист прав людини і основоположних свобод,кожен маж право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти ОСОБА_2 »,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов*язана доводити свою невинуватість.

Як передбачено ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи встановлено та ОСОБА_1 не оспорювались ті обставини,що 26.11.2019 р.о 03.40 год.він керував автомобілем «FIAT DUCATO» р.н. НОМЕР_2 по вул.Богуна в м.Запоріжжі був зупинений екіпажем патрульної поліції.

На місці зупинки транспортного засобу у ОСОБА_1 працівником поліції були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння,які при перегляді відеозапису є очевидними,на питання працівника поліції,коли ОСОБА_1 востаннє вживав алкоголь,той відповів,що в обід.

В присутності свідків,перебування яких на місці події під час огляду ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом,за допомогою приладу Drager Alkotest 6810 останній пройшов огляд на стан сп`яніння,результат тесту позитивний 1,84%,що зафіксовано протоколом тестування та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 266132 від 26.11.2019 р.вбачається,що він складений у присутності ОСОБА_1 з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксовані не в автоматичному режимі,яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, відомості,викладені у протоколі,під час розгляду справи в суді знайшли своє підтвердження,тому протокол про адміністративне правопорушення суддя приймає до уваги як доказ при винесені постанови.

Під час дослідження відеозапису на ДВД-диску ДПР18№266132 встановлено,що до складання протоколу про адміністративне правопорушення ,працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про виявлені під час спілкування явні ознаки алкогольного сп`яніння,роз`яснив порядок проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та на вимогу ОСОБА_1 надав останньому документи на прилад Drager Alkotest 6810 з чинним сертифікатом строком до 09.10.2020 р.,після чого ОСОБА_1 в присутності свідків пройшов огляд та працівник поліції повідомив його результати усім присутнім, продемонструвавши інформацію на табло приладу.

ОСОБА_1 було роз`яснено,що у разі незгоди з результатами огляду цим приладом,він має право пройти огляд у медичному закладі,від чого ОСОБА_1 відмовився.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 результати огляду на стан сп`яніння не спростовані.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як вбачається з візуальної інформації з відеозапису під час оформлення адміністративного матеріалу, відеокамера була закріплена на форменому одязі працівника поліції, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Таким чином, відеофіксація правопорушення з відеокамери, закріпленої на форменому одязі працівника поліції,є належним доказом.

Наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні,відповідають вимогам достатності,допустимості та належності і підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9»а» ПДР України та,відповідно,наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 щодо невинуватості у вчиненні тих дій,які ставляться йому за провину,наповнені виключно формальним змістом про те,що йому не вручили копію протоколу,після відмови передати працівникам поліції документи застосували до нього примус,автомобіль залишався у його користуванні,висновків суду по суті порушення не спростовують.

Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КпАП України особі призначається адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гр.з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Як передбачено ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею)постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення,у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,тобто 384 грн.20 коп.,як це передбачено ст.4 ч.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33-35,124,130 ч.1,283-285 КУпАП,суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200(десять тисяч двісті)гривень

отримувач коштів УК у Шевч.р-ні м.Зап./Шевч./21081100

код отримувача (ЄДРПОУ) 38025367

банк отримувача Казначейство України(ЕАП)

розрахунковий рахунок (IBAN)UA7008009

код класифікації доходів бюджету 21081800

з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один)рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок

отримувач коштів УК у Шевч.р-ні м.Зап./Шевч./22030101

код отримувача (ЄДРПОУ) -38025367

банк отримувача Казначейство України(ЕАП)

розрахунковий рахунок(IBAN) UA6008009

код класифікації доходів бюджету 22030101.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП, у розмірі 20 400(двадцять тисяч чотириста)гривень;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015 року).

Суддя Ю.А.Галущенко