Справа № 357/4023/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2019 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №51190210 від 22.03.2019 вбачається, що ОСОБА_1 , не сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості за період з 10.03.2016 по 22.03.2019 в сумі 12781,79 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, чим порушує ч. 12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень до суду не надав. Суддя, виходячи з норм статтей 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутності. ЇЇ неявка навіть в одне судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст. 183-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи завдано матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 183-1 КУпАП вбачається, що державним виконавцем, який склав даний протокол не вказано суб`єктивної сторони правопорушення, зокрема не обґрунтовано наявність чи відсутність вини та умислу особи щодо несплати аліментів, що вказує на поверхневе та шаблонне ставлення до з`ясування обставин справи.

Крім того, на відсутність умислу щодо несплати аліментів вказує те, що ОСОБА_1 сплачував на користь стягувача аліменти, зокрема за 2018 рік в розмірі 8172 грн., за січень, лютий, березень 2019 року 2000 грн., що підтверджується довідкою розрахунком заборгованості.

Крім того, законодавство встановлює принцип рівності прав та обов`язків як батька, так і матері у здійснення батьківських прав та обов`язків відповідно до інтересів дітей, а прожитковий мінімум для дитини віком дo 6 років з 1 січня пo 30 червня 2018 становив 1492 гpивень, з 1 липня пo 30 листопада 1559 гривень, з 01 пo 31 грудня 1626 гpивень, з 01 січня пo 30 червня 2019 - 1626 гривень.

Виходячи з принципу рівності участі батьків в утриманні дитини, можна зробити висновок, що ОСОБА_1 не мав умислу ухилятися від сплати аліментів на неповнолітню дитину, однак сплачував їх у меншому розмірі, ніж призначено рішенням суду.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 мав умисел на вчинення правопорушення, щодо несплати аліментів на утримання неповнолітню дочку, в його діях відсутній склад адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Оцінивши всі докази по справі, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, провадження по справі слід закрити.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, то, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 183-1, п. 1 ст. 247, 252, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків для накладення адміністративного стягнення - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. В. Ларіна