Провадження № 3/761/7344/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Трубніков Андрій Володимирович, за участю прокурора Київської місцевої прокуратури №10 Дяченко В.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з УЗЕ в м.Києві ДЗЕ НПУ, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, українки, громадянки України, тимчасово не працюючого, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , не є особою, звільненою від сплати судового збору , -

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного держави ревізора-інспектора відділу контролю за місцевими, ресурсними податками неподатковими платежами управління аудиту окремих об`єктів та категорій платників Департаменту аудиту Головного управління ДФС у м. Києві, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункт частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на як поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 даного Закону та з 09.01.2018 р. припинивши виконання функцій держави, 07.06.2019 несвоєчасно без поважних причин подала на офіційний веб - сайт Національного агентства з питань запобігання корупції в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнала, при цьому надала пояснення про те, що дане діяння вчинено нею було не умисно, оскільки перед звільненням у січні 2019 р. вона подала декларацію та помилково вважала, що на неї вже дія ЗУ «Про запобігання корупції» не поширюється. При такий обов`язок дізналась, коли їй зателефонували з УЗЕ, а тому одразу подала таку декларацію. У той же час будь-якого умислу на уникнення від декларування вона не мала, змін у її майновому стані не відбулось, а таке порушення відбулось внаслідок її неуважності.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , думку прокурора, який вказав на наявність підстав для визнання ОСОБА_1 винною та для її притягнення до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що відповідно до наказу Головного управління ДФС у м. Києві 17.08.2017 №811-о ОСОБА_1 , призначено на посаду головного держави ревізора-інспектора відділу контролю за місцевими, ресурсними податками неподатковими платежами управління аудиту окремих об`єктів та категорій платників Департаменту аудиту Головного управління ДФС у м. Києві. Даним наказом ОСОБА_1 підтверджено раніше присвоєне спеціальне звання. Наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 19.01.2016 №52-о Куксі С присвоєно спеціальне звання радника податкової та митної справи III рангу.

Постановою Кабінету Міністрів України №306 від 20 квітня 2016 року «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення і рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та інші-спеціальним званнями» визначено, що спеціальне звання радника податкової митної справи III рангу співвідноситься до 6 рангу державного службовця.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про державну службу» визначено, що до категорії «В» посад державної служби відносять інші посади держав служби, не віднесені до категорій "А" і "Б". Посада головного держави ревізора-інспектора не віднесена до категорії "А" і "Б" посад державної служби.

Статтею 8 Закону України «Про державну службу» визначено, що державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Г запобігання корупції» державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до статті 1 вказаного Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларації відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_1 обіймаючи посаду головного державного ревізора- інспектора відділу контролю за місцевими, ресурсними податками неподатковими платежами управління аудиту окремих об`єктів та категорій платників Департаменту аудиту Головного управління ДФС у м. Києві, відноситься до категорії «В» державної служби являється суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», як на державного службовця.

Наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 29.12.2017 №138» ОСОБА_1 , 09.01.2018 звільнено з посади головного державного ревізора- інспектора відділу контролю за місцевими, ресурсними податками неподатковими платежами управління аудиту окремих об`єктів та категорій платників Департаменту аудиту за власним бажанням відповідно до п. 1 ст. Закону України «Про державну службу» та ст. 38 КЗпП України.

09.01.2018 ОСОБА_1 ознайомлена із вимогами Закону України «Г запобігання корупції» в частині подання декларацій осіб, уповноважених виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі декларації суб`єкта декларування який припинив діяльність, пов`язану виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається до годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітнім роком, у якому було припинено таку діяльність.

Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установлено частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною 1 статті 45 даного Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцево самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, як припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцево самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в" пункті 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин і квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таї діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 груді включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Отже, ОСОБА_1 , 09.01.2018 припинивши діяльність пов`язану виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язана до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2019 року, подавати в установленому частино першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевої самоврядування, за минулий рік, шляхом особистого заповнення електронне форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру.

Відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої н виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік (після звільнення), лише 07.06.2019 о 15 год. 45 хв., а отже не своєчасно .

Таким чином, ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 даного Закону, 09.01.2018 фактично припинивши виконання функцій держави, несвоєчасно без поважних причин 07.06.2019 подала декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік (після звільнення).

При цьому як встановлено судом, моментом виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, вчиненого ОСОБА_1 , є 16.07.2019 р., а саме отримання пояснень від ОСОБА_1 щодо підстав несвоєчасного подання відповідної декларації.

При цьому слід зауважити, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, у даному випадку не є триваючим, а подія адміністративного правопорушення є разовою і строк для накладення такого адміністративного стягнення має обраховуватись з дня його виявлення, як це передбачено ч.3 ст.38 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Згідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

У зв`язку із зазначеним суд приходить до висновку, що оскільки з дня виявлення адміністративного корупційного правопорушення, а саме з 16.07.2019 року, минуло понад три місяці, то відповідно до ч.3 ст. 38 КупАП адміністративне стягнення на особу, яка притягується до відповідальності не може бути накладено, а провадження у справі у відповідності до ст.247 п.7 КУпАП підлягає закриттю.

Судовий збір, у зв*язку із закриттям провадження у справі, з винної особи стягненню не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 40-1, ч.1 ст.172-6, 221, 247, 279-280, 283-285 Кодексу України про Адміністративні правопорушення, Законому України «Про запобігання корупції», суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на час розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м.Києва протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В.Трубніков