Справа № 404/8333/19
Номер провадження 3/404/2656/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , українця, громадянина України, фізичної особи-підприємця, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , який згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 05.11.1999 року є фізичною особою-підприємцем, проводячи підприємницьку діяльність у магазині «Оптика» по вул.К.Попова, 20, ринок «Перлина» у м.Кропивницькому, порушив вимоги ст.ст.21, 24 КЗпП України щодо укладення трудових договорів, Порядку повідомлення Державної фіскальної служби та її територіальних органів про прийняття працівника на роботу, затвердженого Постановою КМУ від 17.06.2015 року №413, щодо оформлення трудового договору.

У ході інспекційного відвідування 12.11.2019 року о 14 год. 00 хв. в магазині «Оптика» на ринку «Перлина» по вул.Попова, 20 у м.Кропивницькому встановлено, що на робочому місці за прилавком виконувала посадові обов`язки продавця ОСОБА_2 , яка під час відвідування прибирала товар (окуляри), що були розміщені на виносному лотку на вулиці, розкладала його на вітрині в магазині та заходила до підсобного приміщення. ОСОБА_2 в усній формі повідомила, що працює у ФОП ОСОБА_1 та надала його номер мобільного телефону для зв`язку. Документи, які посвідчують особу не надавала, в письмових поясненнях ОСОБА_2 вказала, що працює у ФОП ОСОБА_1 з 01.07.2018 року на посаді продавця з режимом роботи з 08 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. без перерви та отримує заробітну плату 3000 грн.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 13.11.2019 року ОСОБА_2 працює в магазині на ринку «Перлина» без оформлення трудового договору з 10.08.2019 року.

Вищевказане свідчить про використання неоформленої найманої праці ОСОБА_2 , яке мало місце з 01.07.2018 року по 14 год. 15 хв. 12.11.2019 року.

Таким чином у протоколі про адміністративне правопорушення стверджується, що ОСОБА_1 вчинив фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, що на його думку перевірку додержання законодавства про працю, яка була розпочата 12.11.2019 року, і стала підставою складання протоколу про адміністративне правопорушення, проведено із порушенням вимог законодавства, вказував, що за збігом тяжких сімейних обставин, пов`язаних із лікуванням близьких людей, підписав пояснення, долучені до справи, надавши суду низку медичної документації про хворобу матері та догляд за хворою дитиною (а.с.23-33). Стверджує, що порушення, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, а ОСОБА_2 з 15.09.2019 року допомагала йому оформити магазин та налагодити роботу в ньому, не виконуючи функцій продавця на момент перевірки. Про те, хто мав працювати продавцем у магазині він мав визначитися на початку 2020 року.

Свідок ОСОБА_2 під час судового розгляду надала пояснення аналогічні за змістом поясненням ОСОБА_1 , вказуючи, що пояснення під час перевірки підписала, оскільки була налякана діями перевіряючих, які почали проводити зйомку та вона сильно розхвилювалася.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердила, що працює головним державним інспектором управління Держпраці у Кіровоградській області та залучалася до перевірки ФОП ОСОБА_1 , під час якої відбирала пояснення у ОСОБА_2 та підписувала акт інспекційного відвідування із встановленими порушеннями, яке було розпочате 13.11.2019 року. Вказує, що її службове посвідчення дійсно відсутнє в реєстрі Держпраці, оскільки вона нещодавно поновилася на роботі.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, працівниками Управління держпраці у Кіровоградській області направлено такі докази, які досліджені під час розгляду справи: протокол про адміністративне правопорушення №КР4148/1124/АВ/П/ПТ від 14.11.2019 року (а.с.2-5); акт інспекційного відвідування №КР4148/1124/АВ від 14.11.2019 року (а.с.6-8); фотозображення (а.с.9-12), копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.13), копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 (а.с.14), письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.15, 16).

Крім цього ОСОБА_1 у судовому засіданні були долучені наступні документи: копії свідоцтва про шлюб та про народження дитини ОСОБА_4 , довідки про потреби дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді, свідоцтва про народження та розлучення, медичних документів про лікування матері (а.с.23-33), які досліджені під час розгляду справи.

Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, виходячи із такого.

Так, долучені до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.15-16), правомірність отримання яких та зміст оспорюється останніми, не беруться судом до уваги, оскільки вони отримані з істотним порушенням їх прав без роз`яснення положень ст.63 Конституції України, про що вказують також останні. У поясненнях ОСОБА_1 не зазначено особу, яка їх відбирала, що унеможливлює належну перевірку її повноважень та правомірність дій при цьому. При цьому письмові пояснення ОСОБА_2 , фактично є бланком-анкетою із завідомо сформульованими відповідями, у яких необхідно заповнити графи, а не поясненнями особи, а також їх зміст поставлено під сумнів безпосередньо у суді ОСОБА_2 . Крім того, пояснення ОСОБА_2 складено інспектором Царенко Г.Л. 12.11.2019 року, у той час як згідно з актом інспекційного відвідування воно проводилося з 11 год. 00 хв. 13.11.2019 року до 11 год. 00 хв. 14.11.2019 року, тобто до початку інспекційного відвідування.

Відповідно акт інспекційного відвідування, який суперечить дослідженим під час судового розгляду доказам та ґрунтується на поясненнях, які не беруться судом до уваги, не може бути визнаний допустимим та достатнім доказом у справі.

Таким чином судом встановлено, що у справі немає достатніх достовірних доказів, які доводили б те, що ОСОБА_1 допустив ОСОБА_2 до роботи у магазині продавцем, визначив їй певний обсяг трудових обов`язків, зобов`язав підкорятися правилам внутрішнього трудового розпорядку, сам зобов`язався виплачувати їй заробітну плату, забезпечувати умови праці.

Крім цього, на переконання суду будь-яке обмеження прав та захід примусу мають бути належно обґрунтовані, а відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №823 від 21.08.2019 року (далі Порядок) заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів. Інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження).

Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці. Держпраці веде реєстр виданих службових посвідчень інспекторів праці (далі - реєстр). Службове посвідчення, щодо якого відсутня інформація в реєстрі, вважається недійсним.

Також, відповідно до пунктів 9, 11, 14 Порядку під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно без попереднього повідомлення мають право: наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення ; фіксувати проведення інспекційного відвідування, у тому числі з питань виявлення неоформлених трудових відносин, засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та матеріали, необхідні для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування. Під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право: перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі відсутності службового посвідчення.

Судом з пояснень свідка ОСОБА_3 та шляхом перевірки інформації в реєстрі виданих службових посвідчень інспекторів праці, який веде Держпраці, встановлено, що у вказаному реєстрі відсутні відомості про службове посвідчення головного державного інспектора управління Держпраці у Кіровоградській області Царенко Г.Л., тому її залучення до інспенкційного відвідування, отримання нею пояснень до початку такого відвідування 12.11.2019 року у ОСОБА_2 , суперечить вимогам раніше вказаного Порядку, який визначає повноваження осіб, які проводять інспекційні відвідування та збирають необхідні докази, тому отримані під час такого інспекіційного відвідування докази та складений акт, який також підписано ОСОБА_3 , визнаються судом недопустимими і з вказаних підстав.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Раніше вказані досліджені безпосередньо у суді докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, за обставин, зазначених в протоколі, оскільки достатні та допустимі докази цього у справі відсутні.

З огляду на викладене суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

З огляду на викладене, керуючись ч.3 ст.41, ст.247 п.1, ст.ст.283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло