П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2019 Справа №607/25730/19

м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які направленні з УПП в Тернопільській області ДПП області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого,

-- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

-- за участю: захисника ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 жовтня 2019 року о 23 год. 12 хв. в м. Тернополі по вул. Шептицького,2, керував транспортним засобом марки «Фольксваген Пассат» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, під проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Алкотест» (повірка дійсна до 07.12.2019р.) та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився в категоричній формі у присутності двох свідків. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.10.2019р. серії ОБ №196255 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та притягується до адміністративної відповідальності за вчинене адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи. В попередньому засіданні надав пояснення, згідно яких він своєї вини у вчиненні правопорушення не визнає та просить закрити провадження в адміністративній справі за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, мотивуючи тими обставинами, що той факт, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння не створює складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП без доведення факту керування ним транспортним засобом. Він дійсно 27.10.2019р. у вечірню пору разом із своїм товаришем ОСОБА_3 перебували у закладі громадського харчування «Барбареско», що по вул. Шептицького,2, у м. Тернополі, до якого приїхали на його автомобілі марки «Фольксваген». Під час вечері вживали слабоалкогольні напої у невеликій кількості, а тому вирішив не сідати за кермо та товариш передзвонив до своєї дружини ОСОБА_4 , щоб вона прийшла до закладу і відвезла їх додому. Вийшовши із закладу близько 23 год. 10 хв. він сів в салон автомобіля, оскільки на вулиці було холодно і чекав товариша та його дружину. До припаркованого автомобіля, в якому він знаходився, під`їхала патрульна машина, підійшли поліцейські і попросили вийти із салону автомобіля, пред`явити посвідчення водія та документи на транспортний засіб. В цей час його товариша поруч не було, так як він затримався у закладі. Його пояснення, що він не здійснював керування автомобілем, а лише сидів у салоні, поліцейські не прийняли до уваги, а також пояснення товариша, який підійшов трішки пізніше щодо того, що автомобілем ніхто не їхав, а вони лише вийшли із закладу. Потім прийшла дружина його товариша ОСОБА_4 , яка і відвезла автомобіль. При вказаних обставинах він відмовився проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки вимога поліцейського була незаконною при відсутності підтверджуючих доказів керування ним автомобілем. Таким чином, поліцейський УПП в Тернопільській області передчасно і без достатніх доказів склав протокол про адміністративне правопорушення, який слід визнати як неналежним і недопустимим доказом в підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник Майка А.Б. просить закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки у ОСОБА_1 не виникав обов`язок проходити огляду на визнання стану алкогольного сп`яніння, так як ОСОБА_1 не керував автомобілем і матеріали справи не містять достовірних доказів керування автомобілем ОСОБА_1 . Долучені до матеріалів справи докази є неналежні та недопустимі, так як зібрані із порушенням вимог законодавства, і викладенні поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю спростовані наданими поясненнями ОСОБА_1 та свідків, допитаних в судовому засіданні. Покази свідка інспектора поліції ОСОБА_5 не слід брати до уваги, оскільки вона, як працівник поліції є зацікавленою особою та її покази не підтвердженні ніякими доказами. Долучений УПП в Тернопільській області електронний рапорт не слід брати до уваги, оскільки його дані суперечать рапорту поліцейського роти №2 ОСОБА_6 Т.В. від 28.10.20119р., а особа, яка здійснювала повідомлення на лінію «102» не була встановлена, не отримано від неї пояснень і для підтвердження викладених такою особою повідомлень, то її слід допитати в судовому засіданні в якості свідка події.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає при відмові особи, яка керує транспортним засобом пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Не зважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-- протоколом про адміністративне правопорушення від 27.10.2019р. серії ОБ №196255, яким зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП із викладеною фабулою;

-- поясненнями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 27.10.2019р., які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі.

-- рапортом поліцейського роти №2 ОСОБА_5 від 28.10.2019р., згідно якого на службовий планшет надійшло повідомлення «Порушення ПДР», що по вул. Князя Острозького в м. Тернопіль рухається автомобіль «Фольксваген Пассат» білого кольору із номером 4557. Даний автомобіль було виявлено та зупинено по вул. Шептицького,2, у водія ОСОБА_1 в ході спілкування та перевірки документів виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сп`яніння водій відмовився на місці зупинки та в медичному закладі.

-- оглянутим відеозаписом із нагрудних камер відеореєстраторів, на якому зафіксовано проведення огляду водія ОСОБА_1 та його відмова в присутності свідків від проходження огляду.

-- долученим електронним рапортом від 27.10.2019р., з якого встановлено, що невідома особа із номера мобільного телефону повідомила на лінію «102», що по вул. Князя Острозького в напрямку «Барбареско» рухається автомобіль «Фольксваген Пасат Б7» білого кольору номерний знак ** НОМЕР_2 * НОМЕР_3 , водій якого перебуває в стані сп`яніння.

-- показами свідка поліцейського роти №2 ОСОБА_5 , із яких встановлено, що вона в складі екіпажу здійснювала патрулювання, на службовий планшет надійшло повідомлення, що водій автомобіля «Фольксваген пасат» білого кольору рухається по вул. Князя Острозького із порушенням ПДР України. Даний автомобіль із орієнтовними номерними знаками був помічений на вул. Князя Острозького біля «Будинку Правосуддя», однак на тому місці проїзної частини не було змоги його зупинити, щоб не створювати перешкод для руху інших водіїв, вони супроводили даного водія на вул. Шептицького і біля закладу «Барбареско» зупинили автомобіль, який припаркувався біля закладу. Під час спілкування із водієм та встановлення всіх обставин, у нього виявили наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на місці, на що водій ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків та відмовився проходити такий огляд в медичному закладі. Потім прийшла жінка, яка забрала автомобіль і написала відповідну розписку. В салоні автомобіля при його зупинці крім водія нікого більше не було.

При вказаних доказах, які судом визнаються як належні і допустимі, попри заперечення захисника, суд приходить до висновку, що ними підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 27.10.2019р. в м. Тернополі по вул. Шептицького,2, наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння, що самим ОСОБА_1 не заперечується, правомірність зупинки водія, а відтак, і законність вимоги поліцейського пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння водію ОСОБА_1 , який повинен пройти такий огляд, або ж відмовитися, що і було зроблено ОСОБА_1 .

Тому, посилання ОСОБА_1 та його захисника на ту обставину, що він не керував транспортним засобом, покази свідка ОСОБА_3 , що ОСОБА_9 не здійснював керування автомобілем у вказаний в протоколі час, а лише перебував в салоні і даний автомобіль був припаркований біля закладу тривалий проміжок часу, судом оцінюються критично, так як вони повністю спростовуються дослідженими вище доказами і є ніщо іншим, як надання свідомо суперечливих матеріалам справи даних для можливості уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Виклик особи, яка здійснила повідомлення на лінію «102», що відображено в електронному рапорті і про що клопоче захисник, суд при встановлених обставинах вважає недоцільним, так як матеріали справи, на думку суду, містять достатньо доказів для підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактів.

Покази свідка ОСОБА_10 судом оцінюються критично, оскільки вона не була очевидцем керування ОСОБА_9 автомобілем, а лише приїхала на місце події, щоб забрати автомобіль, де вже були присутні учасники справи.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, за яких було вчинено дане правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави із позбавленням права керування всіма транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя Дзюбановський Ю.І.