Справа № 405/1595/19
Провадження №3/405/349/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2019 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі: головуючого судді Іванової Л.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючогов ТОВ «Фарммаш», наладчик, РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

01.03.2019 Кропивницьким ВП ГУНП в Кіровоградській області направлено до Ленінського районного суду м. Кіровограда протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №290498 від 11.02.2019 року, згідно з яким 11.02.2019 о 21 год. 00 хв. ОСОБА_1 , за адресою свого проживання АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї відносно ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, які полягали у висловленні на адресу останньої нецензурною лайкою та погроз насильством, штовханням. Вказані вище дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , який про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визнав, щиро розкаявся у скоєному. Справу просив розглянути за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою, в якій просить не притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку із примиренням.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР №290498від 11.02.2019; довідкою про результати проведеної перевірки за заявою ОСОБА_2 по факту сімейного насильства з боку ОСОБА_1 ; рапортом за повідомленням та подією вчинення домашнього насильства від 11.02.2019 року №6994;

письмовою заявою та поясненнями ОСОБА_2 від 11.02.2019, в яких остання зазначила, що вчинення ОСОБА_1 відносно неї домашнього насильства, а саме про те, що останній висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичним насильством.

Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ч.2, 3 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП встановленоадміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, то в діях ОСОБА_1 є склад вказаного адміністративного правопорушення.

При цьому, враховуючи, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення хоча й за своїм змістом є протиправною, винною дією, але не становить значної суспільної небезпеки, психічному здоров`ю потерпілої шкоди завдано не було, враховуючи також відсутність претензій з боку потерпілої, про що останньою зазначено в поданій до суду заяві, суд приходить до висновку, що дане правопорушення є малозначним.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до положень ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову, зокрема, про закриття справи, яка виноситься, крім іншого, при оголошенні усного зауваження.

За таких обставин, суд вважає за можливе відповідно до вимог ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 283, 284, 287 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Оголосити ОСОБА_1 зауваження.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2КУпАП, - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова