Справа № 466/6643/18 Головуючий у 1 інстанції: Федорова О.Ф.
Провадження № 33/811/535/18 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. у місті Львові, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 05 листопада 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 05 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнуто з ОСОБА_2 штраф у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави та позбавлено ОСОБА_2 права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) коп..

Згідно постанови суду, ОСОБА_2, 05.08.2018 року об 02 год. 11 хв. керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, у м. Львові на перехресті просп. Свободи - вул. Гнатюка в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком медичного огляду №100, чим порушив п.2.9а ПДР та скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вищевказану постанову 03 грудня 2018 року оскаржив ОСОБА_2

У апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м.Львова від 05 листопада 2018 року, скасувати таку постанову та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційний вимог про поновлення строку апеляційного оскарження, апелянт вказує, що не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому не не міг бути присутнім на судових засіданнях, які зокрема мали місце 22 жовтня 2018 року та 05 листопада 2018 року. А із оскаржуваного судового рішення вбачається, що судова повістка на 24 вересня 2018 року повернулась в суд «за закінченням терміну зберігання», на телефонограму ніхто не відповів; судова повістка на 22 жовтня 2018 року повернулася в суд із формулюванням «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення», а підтвердження про вручення рекомендованого повідомлення (судової повістки) на 05 листопада 2018 року суду не надійшло. Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 отримав із запізненням, а саме 23 листопада 2018 року.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, не проаналізував наявні у справі докази, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у ПДР України є необгрунтованим. Судом першої інстанції не взято до уваги всі обставини справи.

Стверджує, що в стані алкогольного чи іншого сп'яніння він не перебував, а порядок перевірки водіїв на стан сп'яніння передбачений ст.266 КУпАП, проведений з порушенням вимог цієї статті, відтак є недійсним. Крім того, складення протоколу про адміністративне правопорушення, що є єдиним доказом по цій справі, відбулося із грубим порушенням норм чинного законодавства.

На апеляційний розгляд ОСОБА_2 не з'явився та про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином телефонограммою, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали адміністративної справи №466/6643/18, доводи апеляційної скарги, вимоги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Із матеріалів справи вбачається, що справа призначалась до розгляду 24 вересня 2018 року (а.с.9, 10). Надалі, у зв'язку із неявкою особи, що притягається до адміністративної відповідальності розгляд справи було двічі відкладено на 22 жовтня 2018 року (а.с.12), та 05 листопада 2018 року (а.с.13).

Крім того, із наявних у матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень №844 (а.с. 11) та №366 (а.с.14), вбачається що судові повістки для ОСОБА_2, які направлялися на адресу: АДРЕСА_1 поверталися до Шевченківського районного суду м.Львова із зазначенням причин повернення «за закінченням встановленого строку зберігання» та «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення».

Отже, у матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_2 про судове засідання, яке мало місце 05 листопада 2018 року. Відтак апеляційні доводи у цій частині є підставними, строк на апеляційне оскарження слід поновити.

Разом з тим, згідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП вбачається, що відповідальність за таке адміністративне правопорушення настає у зв'язку із керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не є обґрунтованим і не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, із результату токсикологічного дослідження №100 (а.с.3) не видається можливим побачити кількість етанолу в крові ОСОБА_2, крім того таке дослідження проводилося о 10:00 год. 06 серпня 2018 року за межами двох годинного терміну, передбаченого ч.4 ст.266 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Відтак апеляційний суд вважає доводи ОСОБА_2 підставними і такими, що заслуговують на увагу.

Крім того, із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 серпня 2018 року вбачається що ОСОБА_2 «перебуває у стані сп'яніння клінічно сумнівно» (а.с.4).

Також, суддя оглянув відеозапис із нагрудних камер поліцейських, з якого неможливо чітко встановити, що саме відбувалося 05 серпня 2018 року на перехресті просп. Свободи - вул. Гнатюка у м.Львові, оскільки звук на такому відеозаписі повністю відсутній.

Отже, із матеріалів справи не вбачається наявність доказів, на основі яких можна встановити наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно із положенням ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Що і було апеляційним судом встановлено.

Враховуючи вище наведене, вважаю, що апеляційні доводи є підставними, обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення, а тому постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 05 листопада 2018 року слід скасувати, як прийняту з порушенням норм процесуального права, а провадження у справі слід закрити у зв'язку зі відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

постановив:

Поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 05 листопада 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.