Провадження № 33/4808/58/19
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду від 16 січня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

року народження, жителя АДРЕСА_1 громадянин України,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 дохід бюджету судовий збір в розмірі 384 грн.20 коп.

З оскаржуваної постанови суду слідує, що 21.12.2018 року о 22 год. 28 хв. водій ОСОБА_2 в м. Івано-Франківську по вул. Надрічна, керував транспортним засобом "ЗАЗ 110307 " д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан алкогольного сп'яніння в законному порядку зі згоди водія проводився за допомогою газоаналізатора "Драгер' в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9 А Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржуючи вказану постанову ОСОБА_2 вважає її незаконною, вказує, що суд при прийнятті рішення не взяв до уваги ряд пом'якшуючих обставин, передбачених ст.34 КУпАП, які суттєво впливають на ступінь відповідальності та накладеного адміністративного стягнення, а саме що він раніше не притягався до адміністративної відповідальності, вину у вчиненому визнав повністю.

Таким чином вважає, що позбавлення його права керування транспортними засобами строком на один рік є надто суворим у зв'язку із втратою можливості використовувати транспортний засіб.

Просить змінити постанову Івано-Франківського міського суду від 16.01.2019 року відносно нього, накласти стягнення не пов'язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

В судове засідання апелянт не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Справа неодноразово відкладалась з клопотань апелянта, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи (а.с.1) ОСОБА_2 порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив фактичні обставини справи і його висновок про винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Такий висновок судді відповідає фактичним обставинам справи підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові суду доказами, яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії БД №294246 від 21.12.2018 року (а.с.1), результат тест на алкоголь за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alkotest 6810, прилад 0664, тест №1011, результат позитивний - 0,25 проміле, акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4., які підтвердили що в їхній присутності вказаний водій погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу "Драгер", актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів .

Наведені докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та встановленими законом способами, будь які сумніви їх достовірності відсутні..

Таким чином інспектором поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення був дотриманий порядок виявлення у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння.

Згідно з вище зазначеним вважаю, що огляд проведено відповідно до вимог ст.266 КУпАП.

Крім того апелянт визнав свою вину у вчиненому, та не заперечив факту з приводу вживання алкоголю.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі щодо призначення стягнення не пов'язаного з позбавленням права керуванням транспортними засобами є безпідставними. Оскільки стаття 130 ч.1 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керуванням транспортними засобами на строк один рік. Іншого виду стягнення чинним кодексом не передбачено.

Суддя, розглядаючи справу, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_2 містять ознаки правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та наклав стягнення яке відповідає статті 130 ч.1 КУпАП.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст. 245,252,280 КУпАП всебічно, повно та об'єктивно з'ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам в їх сукупності і виніс законну і обґрунтовану постанову.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду від 16.01.2019 року відносно нього - без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз