КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2019 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., з участю ОСОБА_1 , захисника Гайдая О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 10.06.2019 щодо ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 10.06.2019 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк сто двадцять годин.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 з 24.11.2015 по 17.04.2019 не сплачує на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуті на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.01.2016, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 46447 грн. 75 коп., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення складено неуповноваженою особою, оскільки відповідно до ст.255 КУпАП протокол про вчинення правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, може бути складено уповноваженою посадовою особою органів внутрішніх справ. Крім того зазначає, що від виплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він ніколи не відмовлявся та на даний час у нього немає заборгованості по аліментам за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.01.2016.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Гайдая О.Д., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, приходжу до таких висновків.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 уточнив, що у зв`язку з тим, що колишня дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 проживають на тимчасово окупованій території України - в місті Донецьк, у нього не було можливостей відвідувати їх за місцем проживання та у будь-який інший спосіб передавати їм аліменти, стягнуті з нього на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.01.2016. ОСОБА_2 не повідомляла його про наявність у неї розрахункового рахунку в банківських установах, на який би він міг перерахувати кошти. На даний час він вніс всю суму заборгованості по аліментам на депозитний рахунок Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва, однак ОСОБА_2 так і не отримала вказані кошти та не надала рахунок, на який їх можна перерахувати. Таким чином фактично він ніколи не ухилявся від сплати аліментів, а не міг їх сплатити внаслідок відсутності у нього можливості передати кошти особисто або перерахувати їх на вказаний ОСОБА_2 розрахунковий рахунок.

Старший державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Шавель О.В . в судовому засіданні апеляційного суду підтвердила факт внесення ОСОБА_1 всієї суми заборгованості по аліментам на депозитний рахунок Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва, та зазначила, що стягувач ОСОБА_2 , яка мешкає на тимчасово окупованій території, так і не отримала вказані кошти та не надала банківський рахунок, на який їх можна перерахувати.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, щоОСОБА_1 не сплачував аліменти на користь ОСОБА_2 з незалежних від нього причин через відсутність сполучення з тимчасово окупованою територією та неможливістю здійснення безготівкових розрахунків через банківські установи, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Наведене дає підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.183-1 КУпАП, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову на підставі п.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Водночас доводи апеляційної скарги про те, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення складено неуповноваженою особою є безпідставними, оскільки відповідно до п.1 і п.21 ч.1 ст.255 КупАП протоколи про вчинення адміністративного правопорушення за ст.183-1 КУпАП можуть складати як уповноважені посадові особи органів внутрішніх справ, так і державні виконавці.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 10.06.2019 щодо ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя