Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1800/19
Провадження № 3/273/1279/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року суддя Баранівського районного суду Новицький Є. А. розглянувши матеріали, які надійшли від Баранівського відділення поліції Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого на «Житлобуд Інвест» в м. Київ,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Баранівського районного суду Житомирської області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 15.09.2019 о 01.10 год в смт. Полянка по вул.. Вишневій, 3 керував автомобілем Мерседес с 180 з державними номерними знаками НОМЕР_1 ) в стані алкогольного сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

У судовому засіданні 25.11.2019 року ОСОБА_1 зазначив, що він не визнає провини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на те, що він не здійснював керування транспортним засобом, а просто сидів у авто та чекав на працівників поліції яких він викликав, так як відносно нього вчинялися неправомірні дії іншими невідомими особами, які його побили в барі. Факту перебування у стані алкогольного сп`яніння не заперечував, тому що в барі вживав спиртні напої, але після цього автомобілем не керував. Крім того, просив допитати свідків та працівників поліції.

Захисник в судовому засіданні просив закрити справу в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП оскільки він не здійснював керування транспортним засобом, а також визнати не допустимими доказами протокол про адміністративне правопорушення, так як вбачаються виправлення, чек драгеру - не містить номер протоколу, акт огляду на стан сп`яніння не значиться в додатках до протоколу, пояснення свідків, які відібрані в осіб що були учасниками бійки, а тому не можуть бути залучені як свідки щодо неупередженості, яких є сумніви, в поясненнях не значиться відносно кого проводилося освідування та дати складання цих пояснень, щодо відеозапису, то даний запис не підтверджує факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а тільки визнає, що ОСОБА_1 був побитий не відомими особами та визнаний потерпілим.

За клопотанням захисника, розгляд справи декілька разів відкладалися з метою виклику свідків, зазначених у протоколі та працівників поліції, які складали протокол та відбирали пояснення.

07.11.2019 року та 22.11.2019 року свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до суду не з`явилися, поштові конверти з викликом суду повернулися з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Працівники поліції теж в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином.

Таким чином, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його адвоката, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Частина ч.1 ст.130 Кодексу Українипро адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23грудня 2005року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З аналізу ст. ст. 251, 252КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 1 КпАП України, завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. За нормою ст.8Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282).

У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Отже, з метою встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні судом досліджено матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, покази приладу «Драгер», акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , відеозаписом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

Не зважаючи на викладене, жоден наданий суду доказ не підтверджує вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №004676 від 15.09.2019 року, як доказ скоєння ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає його недопустимим доказом адже відповідно до п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства охорони здоровя, Міністерства внутрішніх справ №1452/735 від 09.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, (далі Інструкція №1452/735 від 09.11.2015 року) огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №004676 від 15.09.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом по вул. Вешнева, 3, але сам факт керування спростовується поясненнями ОСОБА_1 та свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , останні які в своїх поясненнях не зазначили відносно кого проводилося освідування на стан алкогольного сп`яніння та кого вони зупиняли.

У відповідності до п. п. 6 та 7 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості, яких є сумніви.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, що також підтверджується поясненнями ОСОБА_1 та переглянутим відеозаписом, що зазначені свідки були неупереджинеми, бо до приїзду працівників поліції здійснювали неправомірні дії відносно ОСОБА_1 .

В судові засідання викликалися свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які зазначені в протоколі про адміністративні правопорушення та надавали свої пояснення. Ігнорування явки даних свідків в судове засідання, суд розцінює, як не повагу до суду та спростовують всі свідчення, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Також оцінюючи докази, суд вважає недопустимим доказом акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, у звязку з тим, що у порушення вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376, вищезазначений акт не зазначено в додатках до протоколу про адміністративні правопорушення передбачене ч.1 ст.130КУпАП відносно ОСОБА_1 серії ОБ №004676 від 15.09.2019 року.

Статтею 266КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів адміністративної справи, докази відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі відсутні, що в свою чергу не узгоджується з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

З урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті, а в даному випадку протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130КУпАП відносно ОСОБА_1 , складений з істотним порушенням вимог чинного законодавства, тобто протокол не відповідає вимогам ст.ст.256,266 КУпАП.

Отже, належні та допустимі докази наявні у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, на підтвердження керування транспортним засобом саме водієм ОСОБА_1 - відсутні.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016р.)

За таких обставин суд немає змоги на підставі одного лиш результату тесту про встановлення факту сп`яніння ОСОБА_1 притягнути його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.247 ч.1 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Співставивши наявні матеріали справи, зважаючи на те, що ОСОБА_1 своєї провини не визнав, а в матеріалах справи відсутні достатні докази для встановлення його вини, суд дійшов до висновку про обґрунтованість закриття провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 221, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом десяти днів з часу її винесення.

Суддя: Є.А. Новицький