Справа №591/6712/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська
Номер провадження 33/816/71/19 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. ,за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника Лопаткіна О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 26 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню за правилами ст.36 цього Кодексу у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановив суд, ОСОБА_2, 31.10.2018 о 18-42 грн., керуючи транспортним засобом Audi ALLROAD д.н. НОМЕР_1, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, поданою за допомогою гучномовця, маячків синього та червоного кольору та сирени, не зупинився, був затриманий шляхом переслідування на службовому автомобілі TOYOTA Prius н.з. 3109, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР України.

Крім цього, ОСОБА_2 31.10.2018 о 18-42 год. по вул. Петропавлівська, буд.105 в м. Суми керував транспортним засобом Audi ALLROAD д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку на місці за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6810, проба позитивна 2,29 %, чим порушив п.2.9 а ПДР України.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП.

В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що оскаржувана постанова суду є незаконною, прийнятою з порушенням права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист та справедливий суд у розумінні положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, норм процесуального права та недотриманням норм матеріального права, неповним з`ясуванням фактичних обставин справи, без дослідження та надання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

Так, вважає необгрунтованою відмову суду першої інстанції у задоволенні клопотання сторони захисту про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та працівника поліції, дії якого, на думку ОСОБА_2 були неправомірними, а також витребування документів в підтвердження відповідності спеціального технічного засобу, за допомогою якого він проходив огляд на стан алкогольного сп'яніння вимогам чинного законодавства, ставлячи під сумнів існування чинного сертифікату відповідності на даний прилад.

Вбачає в діях працівників поліції порушення вимог порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння, посилаючись при цьому на те, що наполягав на проходженні такого огляду в закладі охорони здоров'я через незгоду з результатами огляду на місці зупинки, в якому йому було безпідставно відмовлено, що, на думку апелянта, залишилося поза увагою суду. Також вказує на допущені інспектором роти №4 БУПП в Сумській області ОСОБА_6 порушення вимог ст.266 КУпАП та нормативно-правових актів, які регулюють порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп'яніння, їх направлення для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння з підстав відсутності його підпису в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та підпису працівника поліції ОСОБА_6, у зв'язку із чим, заявляв клопотання про її виклик в судове засідання.

На думку ОСОБА_2, дані відеозапису, дослідженого в судовому засіданні повністю підтверджують, що він зупинився на вимогу поліцейського, тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП. Крім того, звертає увагу на те, що зміст складеного відносно нього протоколу за ст.122-2 КУпАП не відповідає вимогам ст.256 КУпАП з підстав відсутності в ньому запису про час вчинення правопорушення, що не було враховано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови. Серед іншого зазначає, що положення ст.ст.55,56,59 Конституції йому не роз'яснювалися працівниками поліції, не містить таких відомостей і складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Стверджує, що суд першої інстанції, провівши судовий розгляд адміністративних матеріалів без участі сторони обвинувачення, перебрав на себе функцію обвинувачення, чим на думку апелянта, не дотримався вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушив його право на захист.

Також, в підтвердження порушення його права на захист зазначає, що не мав достатньо часу для підготовки свого захисту та отримання правової допомоги під час судового розгляду, права, передбачені ст.268 КУпАП, ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України йому не роз'яснювалися.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Лопаткіна О.В., які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Із матеріалів справи убачається, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним, обґрунтованим та підтвердженим наявними у справі доказами, які суд перевірив і дав належну оцінку у їх сукупності.

Так, вина ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 443338 від 31 жовтня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2, 31.10.2018 о 18-42 год. по вул. Петропавлівська, буд.105 в м. Суми керував транспортним засобом Audi ALLROAD д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку на місці за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6810, проба позитивна 2,29 % в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9 а ПДР України.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення винуватість ОСОБА_2 підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.13), з якого вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу поліцейським був проведений огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння за допомогою Alkotest 6810 Drager № 0810 в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, результат огляду на стан сп'яніння - позитивний 2,29 %, що також підтверджується їх письмовими поясненнями (а.с.14-15) та роздрукованим висновком газоаналізатору «Драгер» (а.с. 10).

Пояснення даних свідків підтверджуються даними відеозапису з нагрудних камер працівників Управління патрульної поліції в Сумській області, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення та повністю підтверджують обставини, викладені у протоколі складеному відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Ставити під сумнів результат газоаналізатору «Драгер», за допомогою якого був проведений огляд ОСОБА_2 з підстав зазначених в його апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає, оскільки до проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу апелянт не заперечував, що вживав спиртне, що підтверджується даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських, дослідженого в судовому засіданні.

Крім того, як вбачається з даного відео (файл ), після проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, оформлення акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_2 забажав пройти огляд в закладі охорони здоров'я. Однак, під приводом закрити своє авто та прослідувати з поліцейськими до медичного закладу, ОСОБА_2 сів в свій автомобіль та, не дивлячись на попередження патрульних, покинув місце зупинки.

Після чого, був зупинений поліцейськими біля свого будинку та доставлений у відділення поліції, де і був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в присутності свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_4, які, як вбачається з відеозапису (файл ), переглядали дані відеозапису, на яких зафіксований огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу в присутності двох свідків.

Викладене, спростовує доводи ОСОБА_2 щодо безпідставної відмови патрульних у проведенні його огляду на стан алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я через незгоду з результатами такого огляду на місці зупинки.

Крім того, слід зазначити, що в ході огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Драгер» працівники поліції роз'яснили ОСОБА_2 його права, що підтверджується даними відеозапису (файл ), тому посилання апелянта на порушення його права на захист з цих підстав є необгрунтованим.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду оскаржуваної постанови і посилання ОСОБА_2 на порушення його права на захист з підстав відсутності достатнього часу для підготовки свого захисту та отримання правової допомоги під час судового розгляду, оскільки з наданих матеріалів справи вбачається, що судовий розгляд адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2 неодноразово відкладався, в тому числі і з підстав задоволення його клопотання про відкладення судового розгляду у зв'язку із необхідністю отримання правової допомоги. В ході судового розгляду мав захисника, будь-яких обмежень у часі для здійснення свого захисту не мав. Права, передбачені ст.268 КУпАП суддею суду першої інстанції були роз'яснені ОСОБА_2, що підтверджується протоколами судових засідань від 15.11.2018, 05.12.2018, 26.12.2018 (а.с.26, 32, 37).

Отже, з огляду на обставини, за яких був проведений огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння та складався протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає невідповідності змісту складеного відносно нього протоколу вимогам ст.ст. 256, 266 КУпАП, що стали б підставою для скасування постанови суду та істотних порушень положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 за №1452/735, Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Постановою КМУ від 17.12.2008 за №1103, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395, як про це зазначає в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої Палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Не може погодитися апеляційний суд і з доводами його апеляційної скарги з приводу того, що суд необгрунтовано відмовив у допиті свідків, заявлених стороною захисту, чим, на думку апелянта, допустив неповноту судового розгляду, оскільки в апеляційній скарзі таких доводів не обґрунтував, зокрема, що саме ці свідки могли додаткового повідомити суду, аніж вказано в наданих ними письмових поясненнях та що саме повинен пояснити працівник поліції, який складав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, і як такі пояснення могли вплинути на законність прийнятого рішення, з огляду на те, що надані ними письмові пояснення узгоджуються з дослідженими в суді першої інстанції даними відеозаписів з нагрудних камер та відеореєстратора поліцейських, змістом складеного відносно нього протоколу.

З огляду на це, відхилення судом першої інстанції клопотання сторони захисту про допит свідків не є такими порушенням вимог КУпАП, які тягнуть за собою скасування постанови суду.

Що стосуються доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, то такі також спростовуються дослідженими в судовому засіданні даними відеореєстратора патрульних, з яких вбачається, що він не виконав вимог поліцейських про зупинку транспортного засобу, поданою за допомогою гучномовця, маячків синього та червоного кольору та сирени.

До того ж, складений відносно ОСОБА_2 протокол за ст.122-2 КУпАП містить відомості про час вчинення даного адміністративного правопорушення, а саме 18-42 год. (а.с.1), наявність яких заперечується апелянтом.

Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколами про адміністративні правопорушення, дійшов обгрунтованого висновку, що дії ОСОБА_2 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП - невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

При цьому, місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку всім доказам по справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, що спростовує твердження апелянта про однобічність з'ясування фактичних обставини справи.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному перегляді справи, не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 висновків суду першої інстанції не спростовують та не є такими, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Судом першої інстанції накладено адміністративне стягнення за ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП з дотриманням вимог ст.36 КУпАП.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та скасування постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки зазначена постанова є законною і обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 грудня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.

.