Справа № 629/602/19
Номер провадження 3/629/152/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 року м. Лозова

Суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Мицик С.А., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, керівника ТОВ «Моллозагро», мешкаючого за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул.Лозовського, буд.12, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за ч.1 ст.163-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №1/20-40-55-05-23 від 13 лютого 2019 року ОСОБА_1, перебуваючи на посаді керівника ТОВ «Моллозагро», яке знаходиться за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Березовського, буд. 60, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-2 КУпАП, а саме несвоєчасне подання посадовою особою підприємства платіжного доручення на перерахування належних до сплати сум ПДВ по декларації за листопада 2018 року, термін сплати 30.12.2018 року, фактично сплачено 03.01.2019 року в сумі 32281 грн. Факт порушення встановлено актом про результати камеральної перевірки від 07.02.2019 року № 79/20-40-55-05-09/40486934.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення повісток за місцем проживання, проте 05.03.2019 року, 26.03.2019 року ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, повістки про виклик повернуті з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Судові повістки направлялися за адресою мешкання, вказаною у протоколі, в якому зазначено про повідомлення особи про розгляд адміністративної справи за викликом Лозівського міськрайонного суду Харківської області, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений, що підтверджено підписом в графі «Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності».

Із зазначеного вище вбачається, що ОСОБА_1 достеменно знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд його судом. Однак незважаючи на викладене, у судові засідання не з'являвся, будь-яких заяв та клопотань не надавав, до суду за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не звертався.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 §1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв'язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого строку, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Вказані обставини свідчать про ухилення правопорушника від отримання поштової кореспонденції з метою уникнення належної адміністративної відповідальності.

Аналіз викладених вище обставин, неявки в судове засідання ОСОБА_1 05.03.2019 року, 26.03.2019 року про що його було повідомлено про розгляд відносно нього даної справи та доставлено за адресою його мешкання повідомлення про необхідність з'явитися на пошту для отримання судової повістки, яку він не забрав з пошти, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, та свідчить про умисне уникнення від явки до суду та затягування судового розгляду даної справи з метою уникнення відповідальності.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи вказані рішення ЄСПЛ та вимоги ст.268 КУпАП, зважаючи на те, що судом вичерпано усі можливі засоби для належного повідомлення притягуваного про дату, час і місце розгляду справи, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст.277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, суд визнає причини неявки притягуваного у судові засідання неповажними та вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що відповідає приписам ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП визначено, що орган(посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати:чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу,а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.163-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_1 у правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.163-2 КУпАП, що підтверджується доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №1/20-40-55-05-23 від 13 лютого 2019 року; копією акту про результати камеральної перевірки від 07.02.2019 року № 79/20-40-55-05-09/40486934.

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення враховує дані про особу правопорушника, відсутність тяжких наслідків. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Окрім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст.33-38,163-2,283,284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, і.п.н., визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 85 (вісімдесят пять) гривень (Отримувач Лозівське УК/мЛозова/21081100, , Казначейство України (ЕАП) МФО 899998, р/р 0015, код класифікації доходів бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1, і.п.н., судовий збір на користь держави у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, рахунок № 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з моменту її постановлення через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя С.А. Мицик