Справа № 616/857/19
Провадження № 3/616/258/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року смт.Великий Бурлук

Суддя Великобурлуцького районного суду Харківської області РИКОВ М.І., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби Вільхуватка Харківського прикордонного загону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ірбейськ, Ірбейського району Красноярського краю Російської Федерації, громадянина України, українця, військовозобов`язаного, освіта вища, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.204-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 180387 від 16.10.2019 р., прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» 16 жовтня 2019 року о 17 год. 30 хв. на напрямку населеного пункту «Крейдяна» (Україна) населеного пункту «Кисельове» (РФ) в районі ІПЗ № 424, в 30 метрах від державного кордону України був виявлений біля транспортного засобу громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за спробу перетину державного кордону, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , наданих в судовому засіданні, він не згоден з даним протоколом і не визнає себе винним, оскільки не мав умислу на незаконне перетинання державного кордону. В судовому засіданні пояснив, що він по яру збирав гриби та помітив на краю поля автомобіль, поруч з яким знаходився інспектор прикордонної служби, який покликав його до себе. На вимогу інспектора надав свій паспорт, після чого інспектор повідомив, що його затримано, так як він знаходився поряд з державним кордоном України. ОСОБА_2 добровільно згодився поїхати до відділу прикордонної служби в с.Вільхуватка для з`ясування обставин.

В подальшому у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, згідно положень ст.268 КУпАП. Судову повістку отримав особисто 28.11.2019 року (а.с.40), за викликом до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, виходячи з вищезазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе продовжити розгляд справи у його відсутність.

Згідно до вимог ст.ст. 245, 252 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення і обов'язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Докази, на основі який встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, цей орган оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.ч.1, 3, 8 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про державний кордон України», яка передбачає відповідальність за порушення законодавства про державний кордон України, особи, винні в порушенні або спробі порушення режиму державного кордону України, прикордонного режиму або режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, у незаконному переміщенні або спробі незаконного переміщення через державний кордон України вантажів, матеріалів, документів та інших предметів, а також в інших порушеннях законодавства про державний кордон України, несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством України.

Так, ч.1 ст.204-1 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_2 , передбачає адміністративну відповідальність, за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до пояснень, які долучені до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, свідок ОСОБА_3 зазначив, що 16 жовтня 2019 р. о 17 год. 30 хв. в ході перевірки Державного кордону було виявлено ознаки порушення Державного кордону на напрямку населеного пункту «Крейдяна» (Україна) населеного пункту «Кисельове» (РФ), в районі інформаційного покажчика № 424, а саме: доріжка слідів через КСС, вал та рів в бік РФ та зворотньо. В ході огляду місця події було виявлено автомобіль «TOYOTA LC 80», державний номер НОМЕР_2 , біля якого знаходився ОСОБА_2 , який пояснив, що він приїхав красти кукурудзу. Транспортний засіб знаходився близько 25 метрів від Державного кордону, ОСОБА_2 не належав. В салоні транспортного засобу ніяких речей не було виявлено.

Відповідно до пояснень, які долучені до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, свідок ОСОБА_4 письмово зазначив, що 16.10.2019 р. він перебував в «Прикордонному патрулі». Отримавши вказівку від старшого лейтенанта ОСОБА_3 прибути на місце затримання ОСОБА_2 , та по прибуттю, ОСОБА_4 побачив громадянина ОСОБА_2 біля автомобіля «TOYOTA», який стояв близько 50 метрів від лінії державного кордону України. Разом з ОСОБА_2 був старший лейтенант ОСОБА_3 . Транспортний засіб стояв без переднього колеса.

Однак, до протоколу про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 180387 від 16 жовтня 2019 року не додано відповідних документів, які підтверджують факт спроби перетинання ОСОБА_2 державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Натомість, викладені у вказаному протоколі факти спростовуються поясненнями ОСОБА_2 , наданими під час судового розгляду.

Окрім того слід зазначити, що відповідно до пояснень, які надані свідками у справі, також не можливо встановити наявність адміністративного правопорушення, об`єктивну чи суб`єктивну сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, за що ОСОБА_2 повинен нести адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під час судового розгляду вказаного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не встановлено ні об`єктивної, ні суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, за що він повинен нести адміністративну відповідальність.

Таким чином, матеріали справи не містять будь-яких даних про протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність ОСОБА_2 , яка посягає на громадський порядок чи власність, права і свободи громадян і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 р. за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_2 з кваліфікацією його дій за ч.1 ст.204-1 КУпАП є сумнівною, оскільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п.161, SeriesA заява № 25).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин суддя вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні аміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, в судовому засіданні не встановлена і тому на підставі п.1 ст.247 КУпАП справа відносно нього підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.204-1, 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ірбейськ, Ірбейського району, Красноярського краю, Російської Федерації за ч.1 ст.204-1 КУпАП, закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд.

Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області М.І.РИКОВ