Провадження № 3/638/353/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Семіряд І.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності зач. 1статтею 130 КУпАП,-

встановив:

28.12.2018 до Дзержинського райсуду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_2, по факту скоєння правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, в якому зазначено, що 23.12.2018 о 03.17 год.. у м. Харкові по вул. Сумська, біля будинку 45 ОСОБА_2, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком № 2637 складеного лікарем наркологом КЗОЗ ХОНД. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомого газоаналізатора Драгер Алкотест 6820 відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, чим порушив п. 2.9А та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч 1 ст. 130 КУпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_2, пояснив, що в той день він не вживав спиртних напоїв, а вживав днем раніше, про що він також зазначав в протоколі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_2, у скоєнні правопорушення, передбаченогост. 130 ч. 1 КУпАП не знайшла своє підтвердження, тому провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком ) визнається протиправна та лише винна (умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 279,280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення суддею проводиться в межах тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті » від 23.12.2005 звертається увага суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до приписів ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ОБ № 195539, складеного 23.12.2018 уповноваженою особою патрульної поліції, про вчинення ОСОБА_2, правопорушення, передбаченогост. 130 ч. 1 КУпАП, вбачається, що зазначений протоком було складено у звязку з відмовою ОСОБА_2Г, від проходження відповідно до встановленного порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також в звязку з перебуванням його в стані алкогольного спяніння ( а.с. 1 ).

З протоколу про адміністративне праовопрушення вбачається, що ОСОБА_2, відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки, однак в матеріалах справи міститься акт огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_2, проведений за допомогою алкотестеру Драгер ARBN -0616, без зазначення марки такого приладу, також зазначено про те, що ОСОБА_2, з результатами такого огляду згоден, однак самого результату огляду в цьому акті не відображено. В цьому акті також зазначено, що при огляді були присутні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_3, в той час як в протоколі зазначені ті ж самі свідки, які були присутні під час відмови ОСОБА_2, від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки, отже відомості відображенні в протоколі про адміністративне правопорушення є протилежними відомостям зазначеним в акті огляду на стан спяніння .

Відповідальність за ч.1ст.130 КпАП України передбачена у зв'язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 (а)ПДРУкраїни передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (даліполіцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно достатті 266 КУпАП.

Відповідно до частин 2, 3статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Отже, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, пункту 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_2, відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки, в звязку з чим йому запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров'я.

Однак, у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відсутні відомості про промілі в крові ОСОБА_2, а тільки зазначено про перебування його у стані алкогольного спяніння, крім того у висновку відсутній підпис ОСОБА_2, та у разі його відмови від підпису, відсутній запис про це.

Також суд критично ставиться до письмових пояснень свідка оскільки відповідно до почерку яким виконанні ці пояснення вбачається, що вони написані одночасно двома різними особами, причини такого оформлення письмових пояснень в матеріалах справи відсутні.

Окрім того, відповідно до вимогст.7 Закону України «Про національну поліцію»під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно ст.18 Закону Поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Це повністю узгоджується з вимогамист.19 Конституції України.

Згідно з частиною першою ст. 268 КупАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Право на правову допомогу гарантовано ст.59 Конституції України.

Вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

З переглянутого відеозапису вбачається, що поліцейським не було розяснено правопорушнику його прав та обовязків у відповідності до ст. 268 КУпАП при складанні протоколу саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто, суд приходить до висновку, що співробітниками поліції було порушено право на захист, яке гарантованеКонституцією України.

Зазначені порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є суттєвими, тому суд вважає, що вказаний протокол про вчинення адміністративного правопорушення, складено з грубим порушенням приписівст. 256 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що при складанні протоколу не зазначено причину зупинку водія, а також в протоколі не зазначено про те, що до матеріалу додається відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

При таких обставинах справи, суд вважає, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_2, правопорушення, передбаченого ч.1ст.130КУпАП.

Згідно ч. 3ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов'язано суди застосовувати при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумція факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа « Коробов проти України » № 39598/03 від 21.07.2011 ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), щоКонституція Українивизначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, вважаю, що в судовому засіданні не доведено факт керування або відмова від проходження огляду на стан спяніння ОСОБА_2, транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, у звязку з чим відсутні підстави для притягнення , до адміністративної відповідальності заст. 130 ч. 1 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, так як, відповідно до приписів зазначеної статті, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,245,247,251-252,256,266,279-280 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, - закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Судя: ОСОБА_5