КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/3789/2019 Суддя 1 інстанції - Отвіновський П.Л.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шмарова О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 352 гривень 40 копійок.

Постановою суду встановлено, що 29 липня 2019 року о 05 год. 15 хв. ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, керував автомобілем "Форд" д.н. НОМЕР_1 на вул. Почайнинська, 25/49 в м. Києві. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Шмаров О.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва № 758/10213/19 від 09 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано невинним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

За доводами апелянта, постанова суду першої інстанції є незаконною.

Захисник стверджує, що працівники поліції здійснили безпідставну зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 , оскільки поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначеної у ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Апелянт зазначає, що з нагрудної камери поліцейського вбачається те, що за словами інспектора поліції свідкам роз`яснено, що водія ОСОБА_1 зупинили за порушення ПДР, при цьому не зазначають якого саме порушення. Разом з тим, в матеріалах адміністративної справи міститься постанова про накладання адміністративного стягнення по справі серія ЕАБ № 1373978 в якій зазначено, що 29.07.2019 року о 05: 19 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом без чинного полісу обов`язкового страхування, проте протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ДПР18 №307402 вказано, що водія ОСОБА_1 було зупинено 29.07.2019 року о 05:15 год., що, на думку апелянта, підтверджує незаконну зупинку транспортного засобу, а відтак, виходячи з того, що поліцейськими не були виконані вимоги ч. 1 ст. 35 Закону України "Про поліцію", дають підстави для висновку про те, що у поліцейських не було законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 о 05:15 год. і за таких обставин, слід визнати і безпідставною вимогу поліцейського до ОСОБА_1 . ПРО проходження огляду на стан сп`яніння.

Щодо порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП апелянт зазначає, що Відповідно до п. 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Захисник вказує на те, що водій ОСОБА_1 на протязі двох годин пройшов у вказаному вище закладі охорони здоров`я огляд на стан сп`яніння, про що свідчить довідка з КМНКЛ «Соціотерапія», про що суд першої інстанції зазначає у своїй постанові та підтверджує такі факти, а тому, на думку апелянта, факти наведені у протоколі, що водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України не відповідають дійсності.

Щодо процедури огляду адвокат Шмаров О.В. зазначає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я

Апелянт вказує на те, що з запису з нагрудної відеокамери поліцейського вбачається, що водію не запропоновано в присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тим більше не було отримано відмови про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Перед початком процедури поліцейський роз`яснює не водію, а свідкам про те, що буде пропонувати водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Драгер», але цього під час процедури не зробив, та відмови на огляд за допомогою «Драгер» не отримав, а так як водієві процедуру такого огляду не роз`яснили, тому він повідомив, що бажає самостійно пройти медичний огляд на визначення стану сп`яніння.

На переконання захисника, відеофайли та матеріали справи не дозволяють дійти висновку про те, що поліцейськими дотримано процедуру притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки окрім вищевказаного, водію не було запропоновано отримати направлення на самостійне проходження огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шмарова О.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення інспектора патрульної поліції - ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як убачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР1 №307402 від 29.07.2019 року, відповідно до якого 29.07.2019 року о 05 год. 15 хв. ОСОБА_1 на вул. Почайнинській, 29/49 в м. Києві керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.07.2019 року, в якому ОСОБА_1 власноруч зазначив, що відмовляється їхати з працівниками поліції до лікаря-нарколога для проходження огляду на стан сп`яніння;

- у письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 29 липня 2019 року на вул. Почайнинській, 29/49 в м. Києві від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 3),

- на відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП 29 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 (а.с. 5), де також зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому в протоколі повно та правильно викладено суть правопорушення; виходячи з характеру вчинених дій, указані ознаки наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 та його дії щодо ухилення від огляду; є вказівка на порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол підписаний особою, яка його склала - інспектором 4 роти 4 батальйону 1 полку УПП в м. Києві Кураксою І.В. та безпосередньо ОСОБА_1 , при цьому, зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі не вказав (а.с. 1)

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння - нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, виявлені працівниками поліції 29.07.2019 року у ОСОБА_1 в розумінні п.1, 3, 4 розділу 1, п. 1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 29.07.2019 року о 05 год. 15 хв. він керуючи автомобілем "Форд" д.н. НОМЕР_1 на вул. Почайнинська, 25/49 в м. Києві був зупинений працівниками поліції, які йому пояснили, що причиною зупинки стало те, що не працювала лампа підсвічування заднього номерного знаку, проте через 5 хв. дане порушення було усунено. Інспектори поліції запропонували надати їм посвідчення водія та документи на автомобіль. Він пред`явив документи на вимогу поліцейський, проте в руки їм вищевказані документи не надав, у зв`язку з чим між працівниками поліції і ним виник конфлікт. Під час розмови з працівниками поліції, останні повідомили йому, що вбачають ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, проте він відмовився від проходження такого огляду та повідомив, що має намір самостійно поїхати до медичного закладу та пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 зазначив, що звертаючись до свідків працівник поліції хоч і повідомив, що буде пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер» так і у медичному закладі, проте безпосередньо під час пропозиції, висловленої йому працівник поліції запропонував лише пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 повідомив, що дійсно відмовився від проходження огляду, запропонованого поліцейським, проте, згодом на протязі двох годин він самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння у КМНКЛ «Соціотерапія» та отримав висновок про відсутність у нього будь-якого стану сп`яніння, який був наданий суду під час розгляду справи у Подільському районному суді м. Києва, проте даний висновок не був суддею взятий до уваги.

Разом з тим, такі пояснення ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження іншими дослідженими під час апеляційного розгляду доказами.

Так, за клопотанням захисника, в судовому засіданні в судді апеляційної інстанції було допитано інспектора поліції - Кураксу І.Л., яким було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інспектор поліції пояснив, що 29.07.2019 року о 05 год. 15 хв. під час патрулювання у складі екіпажу, ними було виявлено автомобіль марки «Форд», який рухався без включеної підсвітки заднього номерного знаку. Вказаний автомобіль, відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліції», було зупинено, водієві було повідомлено причину зупинки та запропоновано надати посвідчення водія та документи на автомобіль. Під час перевірки документів у водія також було виявлено відсутність полісу обов`язкового страхування, за що було виписано постанову. Під час спілкування з водієм, у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, у зв`язку з чим було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі, проте водій відмовився від проходження будь-якого огляду. В подальшу ОСОБА_1 було виписано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому він власноруч написав, що відмовляється їхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Після цього на водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також інспектор поліції зазначив, що водія було відсторонено від керування, а його транспортний засіб було передано гр. ОСОБА_5 , який зобов`язався доставити автомобіль марки «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 на паркомісце, про що у останнього було відібрано розписку.

Такі пояснення інспектора патрульної поліції повністю узгоджуються з дослідженим відеозаписом із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, які 29 липня 2019 року здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , з якого вбачається, що інспектор в поліції, в присутності ОСОБА_1 , повідомляє свідкам, що було зупинено водія за порушення ПДР України. Працівник поліції як в присутності свідків, так і присутності ОСОБА_5 пояснив, що при спілкуванні з останнім, було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, та зазначає, що у присутності свідків водієві буде запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», або у лікаря-нарколога. Після цього інспектор поліції пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, проте водій відмовився від проходження огляду, та пояснив, що самостійно пройде огляд у медичному закладі. Працівник поліції пояснив водієві, що у такому разі на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження, у встановленому законом порядку, огляду на стан сп`яніння та роз`яснив наслідки.

Вищенаведеними доказами спростовуються доводи апеляційної скарги з приводу того, що ОСОБА_1 не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». Більш того, з матеріалів справи вбачається, що не заперечував зазначених обставин і сам ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої інстанції, адже, у своїх власноручних письмових поясненнях від 09.09.2019 р. на адресу судді Подільського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 пояснив, що він на місці зупинки відмовлявся від огляду на стан сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер», так і у лікаря-нарколога (а.с. 12).

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про безпідставність зупинки працівниками поліції транспортного засобу ОСОБА_1 , оскільки згідно пояснень інспектора поліції, автомобіль ОСОБА_1 було зупинено через відсутність підсвітки номерного знаку, більш того, зазначеної причини зупинки транспортного засобу не заперечував і сам ОСОБА_1 ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду, та зазначив, що вказана неполадка ним була усунута майже відразу після зупинки. Наведене свідчить про те, що вимога працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 була законною та з дотриманням вимог ст. 35 ЗУ «Про Національну поліції». При цьому, винесення в подальшому працівниками поліції постанови про накладання адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 за керування транспортним засобом без чинного полісу обов`язкового страхування не спростовує наведену підставу для зупинки транспортного засобу та ніяким чином не впливає на наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що суддя місцевого суду безпідставно не взяв до уваги висновок медичного огляду Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія» від 29 липня 2019 року №006768, відповідно до якого ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння, то вони не заслуговують на увагу, оскільки, перш за все, згідно з вимогами ст. 266 КУпАП, огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, а окрім того, наявність такого висновку не впливає на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за викладених у протоколі обставин, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього складено за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, тобто, відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за порушення п. 2.9 а ПДР України - керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, про що вірно зазначив суддя суду першої інстанції у постанові Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня 2019 року.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, доходжу висновку, що твердження ОСОБА_1 щодо своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а тому апеляційним судом розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови судді, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, вважаю, що постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня 2019 року є законною та обґрунтованою, отже, апеляційну скаргу адвоката Шмарова О.В. в інтересах ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Шмарова О.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал