ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Бондаренко М.Є.

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 лютого 2019 року, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

встановив:

Згідно постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення 28 листопада 2018 року о 23 год. 30 хв., ОСОБА_1 здійснюючи рух вулицею Набережною в с. Осетрівка Очаківського району Миколаївської області, керував автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак «НОМЕР_1», перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Постановою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 лютого 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40грн

Не погодившись із зазначеним рішенням суду особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції при розгляді справи, на думку апелянта, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Зазначена обставина підтверджується поясненнями свідків та відеозаписом наданим патрульними поліцейськими.

Стверджує, що медичний огляд на стан сп'яніння в Очаківський ЦРЛ він пройшов вже після того, як залишив транспортний засіб біля будинку та після того дійсно вживав алкоголь, однак транспортним засобом після цього не керував.

Зазначає, що достатніх доказів наявності об'єктивної сторони правопорушення в частині діяння особи, щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння не має. Крім того, судом були проігноровані докази, які спростовують висунете обвинувачення щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався та в повному обсязі з'ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Як вбачається з матеріалів провадження, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 384652 від 28 листопада 2018 року, в якому він власноручно зазначив, що згоден з правопорушенням, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 листопада 2018 року, згідно з яким вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 28 листопада 2018 року о 02 год. 14 хв. становив 2,2 %, а також відеозаписом наданим патрульними поліцейськими.

Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно, не викликає сумнівів і правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки , як вбачається з матеріалів справи, 28 листопада 2018 року о 23 год. 30 хв., ОСОБА_1 здійснюючи рух вулицею Набережною в с. Осетрівка Очаківського району Миколаївської області, керував автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак «НОМЕР_1», перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, що вказує на вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в ході розгляду провадження в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження.

Доводи апеляційної скарги, про те що ОСОБА_1 не визнавав факт керування ним транспортним засобом є безпідставними, та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції з якого вбачається, що на час події біля автомобіля перебував ОСОБА_1 з явними об'єктивними ознаками сп'яніння. З працівниками поліції поводив себе зухвало. Крім того, в ході бесіди, зафіксованої нагрудною камерою поліцейського, між ним та ОСОБА_1, останній неодноразово підтвердив факт керування ним вказаним автомобілем.

Суд апеляційної інстанції знаходить доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, та про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - неприйнятними.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що у постанові місцевого суду, не зазначено будь-яких мотивів і обґрунтувань прийнятого рішення, тобто не повно досліджено обставини справи, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки вони об'єктивно нічим не підтверджуються і на думку суду апеляційної інстанції постанова місцевого суду є законною і обґрунтованою та достатньо вмотивованою.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови судді, суд апеляційної інстанції не знаходить.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.