Дата документу Справа № 310/6574/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/6574/19 Головуючий в 1 інст. Маринін О.В.
Провадження №33/807/639/19 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , його представника - адвоката Мастерова О.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 4 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою, 22.08.2019 року о 00 год. 59 хв. по вул. Жемчужна, 2 в м. Бердянську ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105 н/з НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, що встановлено висновком КУ «БПНД» ЗОР» № 942 від 22.08.2018 року), чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні. Зазначає, що процедура виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння була порушена як з боку поліцейського так і з боку працівників медичної установи. Так, в порушення вимог Інструкції та ч. 2 ст. 266 КУпАП поліцейський одразу направив його до закладу охорони здоров`я, не запропонувавши пройти огляд на місці. Вказує, що інспектор поліції безпідставно зупинив автомобіль, фактично спровокував конфлікт, вирвавши з його рук документи, та наказав їхати до Бердянського психоневрологічного диспансеру. Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення був складений через три хвилини після відбору проби сечі на аналіз, отже фактично лікар не дотримався вимог інструкції щодо часу очікування результату аналізу, що ставить під сумнів висновок щодо перебування його в стані наркотичного сп`яніння. Просить постанову скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвокатаМастерова О.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 060732 від 22 серпня 2019 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП, про що він засвідчив своїм особистим підписом (а.с. 3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння відносно ОСОБА_1 від 22.08.2019 р. та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 22.08.2019 року № 942, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння (а.с. 4,5) та даними відео фіксації.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було ознайомлено із його змістом, що останній підтвердив власним підписом із зазначенням про відсторонення його від керування транспортним засобом.

Суд першої інстанції дослідив наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Доводи апеляції щодо порушення порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки не запропоновано пройти огляд на місці зупинки є необґрунтованими та спростовуються наступним.

Відповідно до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.12 згаданої вище Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Оскільки, як слідує із направлення на огляд (а.с. 4), були виявлені ознаки того, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного спяніння, поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.7 розділу 3 зазначеної Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу є обов`язкове, і саме тому, ОСОБА_1 поліцейські пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, що відповідає вимогам цієї Інструкції.

Таким чином, ОСОБА_1 було доставлено до КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР з метою проведення огляду на стан сп`яніння.

У наявному в матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції № 942 від 22.08.2019 року зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, про що останнього було ознайомлено під підпис (а.с. 5).

Посилання сторони захисту щодо недостатньої кваліфікації лікаря ОСОБА_2 , який проводив медичний огляд ОСОБА_1 є лише припущеннями, оскільки суд першої інстанції належно перевірив дану обставину з посиланням на відповідні документи і не встановив наявності сумнівів у кваліфікації лікаря.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що лікар не дотримався вимог Інструкції при проведенні тесту неспроможні, оскільки був проведений цитотест, який показав позитивний результат.

Також зі змісту акту медичного огляду (а.с. 23) вбачається, що лікар прийшовши до висновку про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, провів візуальний огляд ОСОБА_1 і зазначив про розширення зіниц ока у останнього, їх млявої реакції на світло, хаотичність рухів, пониження уваги, підвищена потреба у розмові, тощо.

Не містить апеляційна скарга і доказів безпідставної зупинки транспортного засобу та незаконність дій працівників поліції, які в установленому Законом порядку не оскаржувалися, крім того, відповідно до заяви ОСОБА_1 , останній претензій до співробітників поліції не має (а.с. 6).

Більш того, обставина зупинки транспортного засобу в контексті змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не має значення.

Наданий адвокатом аудіо-запис із розмовою ОСОБА_1 на підтвердження адекватності мови ОСОБА_1 апеляційний суд не вважає таким, що заслуговує на увагу, оскільки такий запис, за наявності інших переконливих доказів, не здатний спростувати висновків місцевого суду за наслідками розгляду відповідного протоколу.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 4 листопада 2019 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник