Єдиний унікальний номер 725/6935/18
Номер провадження 3/725/259/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2019 року Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Іщенко І. В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління Західного офісу Держаудитслужби у Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працююча головним бухгалтером в ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги», який проживає за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 164-14 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно складеного протоколу, ОСОБА_1, на думку державного аудитора відділу контролю у сфері закупівель, під час ревізії фінансово-господарської діяльності ОКУ «Лікарні швидкої медичної допомоги» за період з 01.01.2015 року по 31.08.2018 року було виявлено здійснення закупівлі товарів без застосування визначених законодавством процедур закупівель протягом періоду з 16.01.2017 року по 31.08.2018 року, а саме: ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги» було укладено ряд договорів №16 від 24.01.2017 року, №17 від 24.01.2017 року; №14 від 26.01.2018 року та №15 від 26.01.2018 року про придбання дизенфекційних засобів в сумі 700000 грн. 00 коп., які оплачено в сумі 520452,61 грн., що є порушенням ч.7 ст.2 Закону України «Про публічні закупівлі». Вказане порушення є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.164-14 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнала. Пояснила суду, що вона, не мала права підписувати договір на закупівлю товару та не здійснювала цього. Просила закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інше.

Відповідно до ст. 164-14 ч.1 КпАП України, передбачена відповідальність за здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг без застосування визначених законодавством процедур закупівель; оцінка пропозицій конкурсних торгів (кваліфікаційних пропозицій), тендерних пропозицій не за критеріями та методикою оцінки для визначення найкращої пропозиції конкурсних торгів (кваліфікаційної пропозиції), тендерної пропозиції, що міститься в документації конкурсних торгів (кваліфікаційній документації), тендерній документації; укладення з учасником, який став переможцем торгів, договору про закупівлю за цінами і обсягами, що не відповідають вимогам документації конкурсних торгів (кваліфікаційної документації), тендерної документації; неоприлюднення або порушення порядку оприлюднення інформації про закупівлі відповідно до вимог законодавства; ненадання інформації, документів та матеріалів у випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначені Законом України «Про публічні закупівлі».

Цей Закон застосовується: до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень.

Відповідно до ч.7 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі» №992-VII від 25.12.2015 забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом. Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього Закону.

Як було встановлено судом, 24.01.2017 року між ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги» в особі головного лікаря ОСОБА_3 та ТОВ «ВІК-ХХІ ВІК» було укладено договір поставки №16 від 24.01.2017 року, згідно якого постачальник зобов'язався поставити замовнику товари: «Манорм-Екстра», «Медіоцид», «Екомент-форте», «Тентамін-Форте», «Унікор-Віго» на суму 155000 гривень.

Того ж дня між сторонами було укладено договір поставки №17, згідно якого постачальник зобов'язався поставити замовнику товар: «Санідез» на загальну суму 195000 гривень.

В подальшому, 26.01.2018 року між ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги» в особі головного лікаря ОСОБА_3 та ТОВ «ВІК-ХХІ ВІК» було укладено договір поставки №14 від 26.01.2018 року, згідно якого постачальник зобов'язався поставити замовнику товар: «Санідез» на загальну суму 195000 гривень.

Тоді ж між сторонами було укладено договір поставки №15 від 26.01.2018 року, згідно якого постачальник зобов'язався поставити замовнику товари: «Манорм-Екстра», «Медіоцид», «Екомент-форте», «Тентамін-Форте», «Унікор-Віго», «Септамін» на суму 155000 гривень.

Таким чином, судом встановлено, що рішення про укладення зазначених договорів приймалось головним лікарем ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги» та виключно ним підписувались.

Положеннями ст.9 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок). За допомоги такої характеристики, як склад адміністративного правопорушення, є можливість отримати його загальну характеристику.

Елементами складу адміністративного правопорушення є: суб'єкт, суб'єктивна сторона, об'єкт та об'єктивна сторона.

Однією з ознак адміністративного правопорушення як елементу складу адміністративного правопорушення у вигляді об'єктивної сторони є діяння - у цьому разі мова йде про те, що лише усвідомлювані особою акти поведінки, виражені як у діях, так і в бездіяльності, можуть уважатися адміністративним правопорушенням.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №13-31-0118/2018 від 19.12.2018 року, об'єктивною стороною даного конкретного правопорушення уповноваженим органом визначено: здійснення закупівлі товарів без застосування визначених законодавством процедур. Правочини, на підставі яких було здійснено закупівлю товарів підписувались виключно головним лікарем лікарні, який уповноважений розпоряджатися бюджетними коштами.

Отже, суб'єктом даного правопорушення може бути лише посадова особа, яка є керівником бюджетної установи яка виступає розпорядником бюджетних коштів.

Відповідно до Класифікатору професій ДК 003:2010 керівником закладу охорони здоров'я є головний лікар, що відображається у статуті установи (КЗОЗ ХОЦСК).

З огляду на п.47. ч.1 ст. 2 Бюджетного Кодексу розпорядник бюджетних коштів це бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань, довгострокових зобов'язань за енергосервісом та здійснення витрат бюджету.

Відтак, суб'єктом вказаного адміністративно правопорушення є спеціальний суб'єкт - керівник бюджетної установи, яка є розпорядником бюджетних коштів, тобто головний лікар який має право підпису одноособово, а отже особа, на яку складено протокол, яка обіймає посаду економіста, незважаючи на те, що є членом тендерного комітету, не є належним суб'єктом адміністративного правопорушення у розумінні ст. 164-14 КУпАП.

Також, суд зауважує, що обов'язковою ознакою суб'єктивної сторони є вина, що полягає у психічному ставленні особи до його діяння та його шкідливих наслідків.

Умисел при цьому має місце у правопорушенні тоді, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Необережність має місце у правопорушенні тоді, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

При цьому суд робить висновок, що вина у формі необережності при даному складі правопорушення виключається, оскільки здійснюючи закупівлю товарів за окремими угодами з різними на думку сторін правочинів предметами закупівлі, не можливо мати на меті мотивованого поділу цих предметів закупівлі, а відтак неможливо було б передбачити настання негативних наслідків.

Такий висновок суду ґрунтується на Порядку визначення предмету закупівлі, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №454 від 17.03.2016 року.

Зокрема, відповідно абз. 2 Розділу ІІ Порядку Предмет закупівлі товарів і послуг визначається замовником згідно з пунктами 17 і 32 частини першої статті 1 Закону та на основі національного класифікатора України ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник", затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23 грудня 2015 року № 1749 (далі - Єдиний закупівельний словник), за показником четвертої цифри основного словника із зазначенням у дужках конкретної назви товару чи послуги.

Основний словник ЄЗС установлює коди та назви продукції та послуг, що можуть бути предметом закупівель.

Додатковий словник ЄЗС установлює коди та описи призначеності чи додаткових характеристик продукції та послуг, що уточнюють предмет закупівлі.

Товари, які виступили предметом закупівлі за договорами №16 від 24.01.2017 року, №17 від 24.01.2017 року; а також за договорами №14 від 26.01.2018 року та №15 від 26.01.2018 року були класифіковані сторонами правочину у відповідності до ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» за різними кодами, зокрема товари: хлоросан, санідез за кодом 24455000-8 у розділі «Агрохімічна продукція» - дезинфікційні засоби», а товари: «Манорм-Екстра», «Медіоцид», «Екомент-форте», «Тентамін-Форте», «Унікор-Віго», «Септамін» за кодом 33631600-8 у розділі «Медичне обладнання, фармацевтична продукція та засоби особистої гігєни» - антисептичні та дизенфікційні засоби».

Суд зауважує, що зазначені товари мають різне призначення та використання, зокрема, товари хлоросан, санідез використовуються виключно для прибирання приміщень, а товари «Манорм-Екстра», «Медіоцид», «Екомент-форте», «Тентамін-Форте», «Унікор-Віго», «Септамін» використовуються як антисептик для рук, для знезараження медичного інструменту та апаратури, операційних та перев'язочних столів.

Також суд зазначає, що факт укладання договорів за заздалегідь відомими різними предметами, не маючи на меті їх завідомо неможливого розподілу, виключає суб'єктивну сторону адміністративного правопорушення у формі умислу.

Договори поставки про які йде мова, мають правову природу договору купівлі-продажу (поставки), а його предмет визначено у відповідності до ст.656 ЦКУ як наділений індивідуальними властивостями товар або майно.

Істотними умовами договору купівлі - продажу, за загальним правилом, є умови про предмет та ціну. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути окремі речі або їх сукупність (об'єкти природи або створені людиною матеріальні блага), а також певні зобов'язальні права, пов'язані з можливістю реалізації зафіксованих у них повноважень на отримання майнових вигод (зафіксованих, зокрема, у цінних паперах). З огляду на наведене, вказані договори є окремими та різняться як за ціною, так і за предметом який відрізняє предмети у них за способом використання та призначенням.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому суд виходить з вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи та дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до переконливого висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-14 КпАП України.

За таких обставин останню не може бути притягнуто до відповідальності, оскільки, відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП адміністративна справа підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення

Керуючись ст.ст.164-14, 247, 256, 278, 283 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1, за ст. 164-14 ч. 1 КпАП України закрити у зв'язку із відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. В. Іщенко