ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/25/19 Справа № 209/1815/18 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року

Дніпровський апеляційний суд, в особі судді Коваленко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі, за участю адвоката Долгова О.О., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, апеляційну скаргу адвоката Долгова О.О. на постанову Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 серпня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто судовий збір з ОСОБА_2, на користь держави у розмірі 352 ( гривні 40 копійок.

ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він о 10 год. 30 хв. 02 червня 2018 року, в м. Костянтинівка Донецької області по вул. Ємільянова біля АЗС "АНП", керував автомобілем Mersedes Benz р/з НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від обстеження за допомогою алкотестера "Alkotest 6810" та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі:

- адвокат Долгов О.О. просить поновити строк оскарження вказаної постанови, як пропущений з поважних причин, постанову скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження по справі, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є необґрунтованим. Зазначає, що дійсно, ОСОБА_2 о 10.30 годин 02.06.2018 року в м. Костянтинівка Донецької області по вул. Ємільянова біля АЗС "АНП" керував автомобілем Mersedes Benz р/з НОМЕР_1. Він був зупинений працівниками поліції для перевірки документів, потім між ним та працівниками поліції виник конфлікт з приводу того, що ОСОБА_2 відмовився відкривати кабіну автомобіля, де знаходився товар, який він перевозив. Кабіна була опломбована. Потім, працівник поліції перевірив документи водія і він поїхав далі, ніяких протоколів складено не було. Вважає, що йому ніхто не пропонував пройти обстеження за допомогою алкотестера та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння. Вважає, що пояснення до протоколу БД № 264362 від 02.06.2018 року ОСОБА_2 не писав та його не підписував. Вважає, що його підпис підроблено. ОСОБА_2 стверджує, що він не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Апелянт вважає, що водійське посвідчення у ОСОБА_2 працівниками поліції вилучено не було, від керування його не було відсторонено, що на його думку, свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Крім того, зазначає, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан сп'яніння.

Щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, апелянт вказує, що копія постанови була отримана в канцелярії суду лише 30.10.2018 року, а тому вважає причину пропуску процесуального строку поважною.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 та адвокат Долгов О.О. не з'явилися, повідомлені належним чином про місце, час та дату слухання справи.

Адвокат Долгов О.О. надіслав на адресу апеляційного суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності.

Враховуючи, що відповідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпного переліку за якими обов'язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, та враховуючи, що ОСОБА_2, будучи належно повідомленим про час та місце слухання справи, двічі не з'явився, та виходячи з вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, та у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_2 та його адвоката Долгова О.О. стосовно пропуску процесуального строку оскарження, а також те, що копія постанови своєчасно йому не направлялась, з метою дотримання принципу доступу особи до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Вважаю за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Судом першої інстанції належно встановлені обставини скоєння ОСОБА_2 даного адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про перебування останнього у стані алкогольного сп'яніння, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції було надано належну оцінку, зокрема: даними, кі містяться в протоколі серії БД №264362 від 02.06.2018 року про адміністративне правопорушення; власними поясненнями ОСОБА_2 зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме про те, що напередодні ввечері він випив 0,5 л. пива, 02.06.2018 року керував вказаним автомобілем. Від проходження огляду за допомогою алкотестера та від медичного огляду він відмовився. Протокол було складено у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно якого огляд проводився у зв'язку з виявленими у водія ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота).

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в протоколі та поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не забезпечив виклику свідків, та не роз'яснив це право про подання клопотання про виклик свідків, є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи, судом здійснювалися виклики вищевказаних свідків, однак останні до суду не з'явились.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що суд не перевірив протокол на відповідність вимогам Закону, оскільки працівники поліції не забрали у ОСОБА_2 водійське посвідчення та не відстороняли від керування, є безпідставними, оскільки судом вимог Закону було виконано належним чином.

Так, судом було встановлено та досліджено обставини скоєння ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, на підставі яких суд дійшов висновку про наявність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, в основу доведеності вини яких, суд поклав саме дані протоколу про адміністративне правопорушення, який складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та уповноваженою особою, в якому належно викладені обставини, час та місце скоєння адміністративного правопорушення.

Як слідує із приписів вимог ч.2 та ч.3 ст. 266 КУпАП, огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків і тільки у разі незгоди на проведення такого огляду або незгоди з його результатом, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Проте, ОСОБА_2 відмовився від проходження такого огляду в порядку, передбаченому ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, п. 8 Інструкції, у зв'язку з чим направлення не видавалось і поліцейські не забезпечували його доставку до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відповідно до абз. 2 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року №14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в ньому розкрито повністю об'єктивну сторону правопорушення, його суть, зазначено ознаки алкогольного сп'яніння (різький запах алкоголю з порожнини рота), зафіксовано відмову порушника від проходження медичного огляду в присутності двох свідків. Протокол підписано вказаними свідками. Жодних зауважень до протоколу ОСОБА_2 не зазначено.

Згідно положень ч. 1 ст. 130 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що у ОСОБА_2 документи не вилучалися, тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами він не отримував.

На переконання суду, вказане вище не може свідчити про необґрунтованість на незаконність протоколу про адміністративне правопорушення, та бути доказом невинуватості ОСОБА_2 в інкримінованому правопорушенні.

В апеляційному суді було перевірено доводи апелянта про те, що підпис ОСОБА_2Л .в протоколі про адміністративне правопорушення підроблено працівниками поліції.

За клопотанням адвоката Долгова О.О., в інтересах ОСОБА_2, постановою апеляційного суду від 03 січня 2019 року по справі було призначено судову почеркознавчу експертизу підпису та пояснень ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення від 02.06.2018 року, серії БД №264362.

07 лютого 2019 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання експерта про надання порівняльного матеріалу, а саме: вільних зразків підпису та почерку ОСОБА_2 в оригіналах документів до 2018 року, а також експерементальних зразків почерку та підпису ОСОБА_2 Експертом було встановлено строк для цього- 45 днів.

Копію зазначеного клопотання експерта, ОСОБА_2 отримав 01 березня 2019 року, під розписку. Проте, до цього часу, незважаючи на численні нагадування, про необхідність виконання законних вимог, ОСОБА_2 їх не виконав, посилаючись то на зайнятість, то на інші надумані причини, які не можна вважати поважними.

Отже апеляційним судом використано всі можливості для перевірки доводів апеляційної скарги щодо підробки його підпису, самому ОСОБА_2 було реально надано можливість надати зразки почерку для експертизи, але він вказане проігнорував, що свідчить про те, що ОСОБА_2 своїми процесуальними правами скористався недобросовісно, адже діючим законодавством закріплено загальне положення, згідно з яким особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. В даному випадку ОСОБА_2 фактично ухилився від можливості проведення експертизи.

Враховуючи викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів належно встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вказану постанову, - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката Долгова О.О. про поновлення строку апеляційного оскарження даної постанови, - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Долгова О.О., подану в інтересах ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 серпня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду В.Д.Коваленко