ПОСТАНОВА

іменем України

"21" березня 2019 р.

Справа № 414/801/19

Провадження № 3/414/182/2019

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Акулов Є.М., перевіривши справу про адміністративне правопорушення №2019/34 за протоколом без серії № 0006470 від 18 березня 2019 року, що надійшов з Управління Укртрансбезпеки у Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків не зазначений, паспорт серії номер також не зазначений, працює у ФОП Пазинич, мешкає вул. Богохонська, 18, м. Миргород, Полтавської області за ч.1 ст.164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 18.03.2019 року об 17.35 год. ОСОБА_1, знаходячись в м. Кремінна по вул. Донецькій, на автомобілі марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1, надавав послуги з перевезення вантажу без державної реєстрації як суб»єкт господарювання із зазначенням статті КУпАП за якою настає адміністративна відповідальність ч.1 ст.164 КУпАП.та ст 19,58 Господарського Кодексу України.

Суддя, перевіривши матеріал справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступного висновку.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП), у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення це документ, складений на відповідному бланку з неухильним дотриманням вимог щодо процедури та обєму заповнення, який містить склад інкримінованого особі діяння (адміністративного правопорушення), та в межах якого судом розглядається справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так диспозиція статті 164 ч.1 КУпАП передбачає, що порушення порядку провадження господарської діяльності це провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), а санкція передбачає альтернативне застосування конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому не зазначнено реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспорт серії номер особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як обов"язкові дані для виконавчого документа, якою є постанова суду в справі, та інші дані, які характеризують правопорушника, і які можуть бути використані судом як пом"якшуючи або обтяжуючи обставини про розгляді справи, не зазначено про наявність або відсутність повторність притягнення фігуранта до адміністративної відповідальності.

Крім того, протокол не містить посилання про долю виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, що в сукупності позбавляє суд прийняти законне і обґрунтоване рішення, а особу яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно та заздалегідь бути детально проінформованим щодо кваліфікації інкримінованого йому адміністративного правопорушення та мало наслідком порушення його права на захист.

Не зазначено прізвища, адреси свідків, якщо вони є.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (рішення у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000 вказано, що обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Слід також зазначити, що у своїх рішеннях, в тому числі і проти України, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Аналогічні за суттю порушення прав людини при розгляді адміністративних справ були встановлені зокрема у п.25 Рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України (N2)» (Заява N38789/04), Страсбург, 08 квітня 2010 року, п.п.60-63, 67 Рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» (Заява N 16347/02), Страсбург 09 червня 2011 року, та інших.

Згідно розяснень Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у Постанові від 17.10.2014 року № 11, строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК), Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення підготований неякісно, без дотримання вимог законодавства та його необхідно повернути для дооформлення.

Суд приймає до уваги ту обставину, що строки накладення стягнення ще не сплинули та у посадової особи є можливість привести протокол у відповідність до вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 276, 278, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення №2019/34 за протоколом без серії № 0006470 від 18 березня 2019 року, що надійшов з Управління Укртрансбезпеки у Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, повернути ініціатору для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Є.М. Акулов