Провадження № 3/127/7034/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2019 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянки України, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Водій ОСОБА_1 21.10.2018 року о 05 год. 10 хв. в м. Вінниці по вул.Магістрацькій 106, в порушення вимог п. 2.9(а) ПДР України, керувала автомобілем НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння, не дотрималась безпечної швидкості, внаслідок чого здійснила зіткнення з освітленою електроопором №33. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку в КЗ ВОНД «Соціотерапія» із застосуванням приладу AlcotestDrager 6820. Прилад зафіксував результат 0,850/00, тобто проба позитивна. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 12.1, 2.9(а) Правил дорожнього руху, відповідальність за вказане правопорушення передбачена ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання, призначені на 03.12.2018 року о 09:30 год., 18.12.2018 року о 09:30 год., 10.01.2019 року о 09:30 год. та 21.01.2019 року о 09:30 год. правопорушник не зявлялась, повідомлена судом завчасно та належним чином, про що свідчать неодноразові заяви про відкладення розгляду справи.

Відповідно до положень ст.ст. 128, 131 ЦПК України днем вручення сувої повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку; у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене та те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлена, в судове засідання не зявилась, документів щодо причин неявки суду не надано, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1, оскільки у відповідності до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має сумлінно та добросовісно користуватися своїми правами під час розгляду справи відносно неї.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, п. 2.9. Правил дорожнього руху, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 р., вбачається, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 вищезазначеної Інструкції - встановлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №053608 від 21.10.2018 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №053609від 21.10.2018 року, висновком КЗ ВОНД «Соціотерапія» №2559 від 21.10.2018 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1, схемою місця ДТП від 21.10.2018 року, рапортом працівника поліції та довідкою поліції.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1. кваліфіковано вірно за ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння та за 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин що помякшують відповідальність правопорушника не встановлено, обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено, вказаним правопорушенням заподіяно майнової шкоди.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1, не зважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинила грубе, суспільно-небезпечне порушення Правил дорожнього руху, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражала на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволила собі керувати транспортом в стані алкогольного спяніння та вчинила пошкодження транспортного засобу, що свідчить про свідоме грубе порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню вчинення нею нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення, з урахуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП , оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 23, 33, ст. 124, ч.1 ст.130, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення, з урахуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384,20 грн. на користь держави.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя: