Справа № 168/854/19
Провадження № 3/168/205/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області, головуючий суддя Назарук О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Старовижівського ВП Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, несудимого, до адміністративної відповідальності не притягався,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 15 вересня 2019 року о 03 год. 30 хв. по вул. Центральній в с. Любохини ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21093, з номерним знаком НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, факту перебування у стані алкогольного сп`яніння не заперечив, однак зазначив, що транспортним засобом не керував та пояснив, що в ночі 15 вересня 2019 року він разом зі свою неповнолітньої племінницею їхав до будинку культури в с. Любохини, однак по дорозі у автомобіля виникли технічні несправності, а тому він припинив керування транспортним засобом. Вказав що вживав спиртні напої біля будинку культури. Після того, як вони з племінницею повернулись до автомобіля, до них під`їхали працівники поліції на службовому автомобілі та почали процедуру оформлення адміністративної справи.

Адвокат особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що матеріали справи не містять доказів того, що його довіритель керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції, звертав увагу на те, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського не містить інформації про рух автомобіля, а починається з моменту коли його довіритель стоїть біля автомобіля. Крім цього вказував на порушення порядку освідчення в медичній установі, звертав увагу на різницю в часі на відеозаписі з відомостями, які зазначені у протоколі та вказував на те, що відео з нагрудної камери не є безперервним. Просив закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу правопорушення.

В судове засідання з`явилась неповнолітня ОСОБА_3 , племінниця ОСОБА_1 , яка в присутності свого батька повідомила суду наступні обставини. Вона разом зі своїми батьками 14 вересня приїхали на свято до ОСОБА_4 , вночі з 14 на 15 вересня вона захотіла до будинку культури с. Любохини, і, з дозволу батьків, поїхала разом із дядьком ОСОБА_1 на дискотеку, однак у автомобіля виникли технічні несправності, зокрема зникло світло фар, а тому вони залишили автомобіль і пішли до будинку культури. Пробули там не довго, орієнтовно 15-20 хв., оскільки заклад зачинявся. Коли вони прийшли до автомобіля, до них приїхали працівники поліції і пояснили, що її дядько керував технічно несправним автомобілем, виявили ознаки алкогольного сп`яніння і почали процедуру оформлення адміністративних матеріалів. З метою проведення огляду на стан сп`яніння, працівники поліції повезли її дядька в лікарню. ОСОБА_5 пояснила, що вона разом із її знайомим ОСОБА_6 , який також є неповнолітнім, з дозволу працівників поліції поїхали додому на несправному автомобілі дядька і потрапили в ДТП.

Допитаний в судовому засіданні інспектор Старовижівського ВП Жолоб С.В. суду пояснив, що він разом із інспектором ОСОБА_7 вночі 15 вересня виконували свої професійні обов`язки з патрулювання. Під час несення служби в с. Любохини близько 03 год. ночі був помічений автомобіль, який рухався їм назустріч без включеного світла фар, у зв`язку з чим був зупинений шляхом включання проблискових маячків червоного кольору. При спілкуванні з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння і останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. За бажанням водія такий огляд був проведений в медичному закладі, а саме НКП «Старовижівська ЦРЛ». Інспектор ствердив, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 для керування стороннім особам не передавася. Також ОСОБА_8 пояснив, що в автомобілі перебувала дівчина, яка назвалася племінницею ОСОБА_1 та вказала, що проживає недалеко і в змозі самостійно добратися додому, а тому їй були передані ключі від автомобіля.

Суд, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 15 вересня 2019 року серії ДПР18 № 218472; висновок щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння; постанови про накладення адміністративного стягнення; відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції, пояснення учасників справи та ОСОБА_3 , приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_1 та неповнолітньої ОСОБА_3 спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого убачається, що під час спілкування з працівниками поліції, ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_3 не повідомляли працівників поліції, що автомобіль не рухався, а навпаки звертали увагу на незначну швидкість і тривалий водійський стаж ( ОСОБА_1 ) та незначну кількість випитого спритного та, як причину, свято в селі ( ОСОБА_3 ). Також суд враховує, що ОСОБА_1 на запитання суду про те, чому він при спілкуванні з працівниками поліції не зазначав про ту обставину, що він не керував транспортним засобом, а лише під час судового розгляду повідомив про це, від останнього була здобута відповідь, що йому не давали говорити і він не хотів говорити з працівниками поліції, що спростовується відеозаписом, з якого встановлено, що діалог між працівниками поліції та ОСОБА_1 тривав і останній у своє виправдання робив посилання на багато обставин, за виключенням обставини некерування ним транспортним засобом. Тому такі пояснення суд розцінює як намагання порушником уникнути відповідальності, при цьому суд бере до уваги родинні відносини між особою, яка притягається до відповідальності та неповнолітньою ОСОБА_3

Посилання адвоката на порушення порядку освідчення в медичній установі, не береться до уваги судом, оскільки з відеозапису убачається, що його довіритель в лікарні двічі продував в прилад, і лікар був присутній у кабінеті при другому продуванні, висновок щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння заповнювався лікарем.

Що стосується різниці в часі на відеозаписі з відомостями, які зазначені у протоколі, то в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечив того факту, що відеозапис проводився 15 вересня 2019 року, в тому місці і за тих обставин, які зазначені в протоколі.

Інші посилання учасників справи не впливають на висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

На підставі наведеного, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що на ОСОБА_9 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Згідно із пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладене таке стягнення сплачується судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 27, 33, 40-1, 130, 256, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення - штраф у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити сплати штрафу: UA 9003001, код отримувача 38009371.

У разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови після набрання нею законної сили, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, відповідно до частини 2 статті 308 КУпАП у ході примусового виконання постанови суду штраф стягується у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА6026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О. В. Назарук