КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2018 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2018 року справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На вказане судове рішення 17.01.2019 року ОСОБА_2 як інший учасник дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 06.11.2018 року, подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2018 року та постановлення апеляційним судом нового рішення про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження вказаної постанови судді від 21.12.2018 року з тих підстав, що про постанову суду йому стало відомо 09.01.2019 року, коли він після святкових та вихідних днів особисто звернувся до суду щодо отримання інформації про результати розгляду справи. Вважає причину пропуску строку на оскарження поважною.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та доводи клопотання ОСОБА_2 на обґрунтування поважності причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2018 року, апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення цього строку відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновлення строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 був обізнаний про те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 06.11.2018 року за участю керованого ним автомобіля НОМЕР_1 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, працівниками поліції на місці пригоди відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи (а.с. 6), однак в судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав та поставився до цього питання байдуже і апеляційну скаргу на оскаржувану постанову судді від 21.12.2018 року подав лише 17.01.2019 року, тобто поза межами строку, визначеного ст. 294 КУпАП, якою регламентовано порядок і строки апеляційного оскарження рішень судді у справах про адміністративні правопорушення, при цьому не навів об'єктивних причин, які б перешкоджали йому реалізувати своє право на апеляційне оскарженні постанови судді у визначений законом строк.

Враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні справи «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03), «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року та «Трух проти України», заява № 50966 від 14.10.2003 року), апеляційний суд вважає, що посилання ОСОБА_2 на його необізнаність про прийняте судом рішення як на причину пропуску строку на апеляційне оскарження, яка на його думку є поважною, є безпідставними, а інших обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для оскарження судового рішення у передбачений термін, останній в апеляційній скарзі не навів, а тому у поновленні пропущеного строку слід відмовити.

Оскільки з апеляційною скаргою на постанову судді від 21.12.2018 року ОСОБА_2 звернувся лише 17.01.2019 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на її оскарження, то у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, які її подала, якщо у поновленні цього строку відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2018 року, якою справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення та повернути ОСОБА_2 його апеляційну скаргу на цю постанову разом з доданими до неї матеріалами.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/824/880/2 019 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.