Справа № 738/818/19 Головуючий у 1 інстанції Парфененко О. Я.
Провадження № 33/4823/419/19
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участі

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката - Гречко Н.О.,

потерпілого - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 05 червня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий в ТОВ «Райф», проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Також, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 384 грн. 20 коп.

Судом встановлено, що 29 квітня 2019 року о 13 год. 40 хв. ОСОБА_1 на автошляху Березна-Миколаївка, Менського району, Чернігівської області, керував автомобілем «AUDI A8», д.н.з. НОМЕР_1 та порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), а саме, під час руху не вибрав безпечного інтервалу в результаті чого відбулося зіткнення із автомобілем марки «MITSUBISHI LANSER» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 Автомобілі отримали механічні пошкодження, тілесних ушкоджень ніхто не отримав.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Рішення суду першої інстанції вважає помилковим і незаконним, та таким, що прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки викладені в ньому обставини не відповідають дійсності, та звертає увагу на те, що йому не було надано копії постанови про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовує апеляційні вимоги тим, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення поклав в його основу суперечливі пояснення свідка ОСОБА_3 , яка, на його думку, є зацікавленою особою, так як остання була пасажиром ОСОБА_2 , давала суперечливі свідчення, зокрема, що до кольору авто який рухався на зустріч, тобто вказала що автомобіль Ауді був білий, а не чорний, та звертає також увагу на те, що суд розглянув справу за його відсутності, в зв`язку з чим було порушено його право на захист.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Гречко Н.О., які підтримали вимоги викладені в поданій апеляційній скарзі, вислухавши пояснення свідків, потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи доводи сторони захисту про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими і на думку суду, є поважними причинами його пропуску, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався цього припису Закону.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ґрунтується на:

- даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №035682, згідно якого ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він 29 квітня 2019 року о 13 год. 40 хв. на автошляху Березна-Миколаївка, Менського району, Чернігівської області, керував автомобілем «AUDI A8», д.н.з. НОМЕР_1 та під час руху не вибрав безпечного інтервалу в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем марки «MITSUBISHI LANSER» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого порушив вимоги п. 13.1 ПДР України. Автомобілі отримали механічні пошкодження, тілесних ушкоджень ніхто не отримав (а.с. 3);

- даних схеми місця ДТП, доданою до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 6);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , відповідно до яких,

автомобіль Ауді, рухаючись їм на зустріч по середині дороги, допустив зіткнення автомобілів, в результаті якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 8).

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 вище вказані дані, викладені в письмових поясненнях, підтвердив в повному обсязі, та вказував на той факт, що саме ОСОБА_1 виїхав на зустрічну смугу з метою об`їзду перешкоди (ями).

Також, аналогічні пояснення в апеляційному суді були надані свідком ОСОБА_3 , яка вказала, що була пасажиром автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , та сидячи на задньому сидінні автомобіля бачила, як вони розминулись з зустрічним автомобілем, який їхав по середині дороги, та відчула поштовх, в результаті якого були пошкоджені дзеркала.

Проте, будучи допитаним в суді апеляційної інстанції особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказав, що він дійсно об`їжджав перешкоду, але з правої сторони, під самим узбіччям проїзної частини, а ОСОБА_2 їхав посередині дороги, також об`їжджаючи ями, і, не зменшивши швидкість, допустив зіткнення автомобілів. При цьому звернув увагу на те, що ОСОБА_2 не зупинився, а продовжив рух, а коли він наздогнав останнього близько 300-500 м. від місця зіткнення, то ОСОБА_2 спочатку визнав вину, а коли приїхали працівники поліції, то вже заперечив її.

Тотожні свідчення в апеляційній інстанції надав свідок ОСОБА_4 , який був пасажиром автомобіля Ауді, та підтвердив те, що ОСОБА_2 рухався на зустріч їхньому авто по середині дороги, при цьому не зменшуючи швидкість, внаслідок чого відбулось зіткнення.

Виходячи з наявних протиріч, які були встановлені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, слід вказати, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП зроблений без належного аналізу зібраних у справі доказів, не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується наступним.

З матеріалів справи вбачається, що суд поклав в основу свого рішення, як базові докази по справі, протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, та пояснення потерпілого ОСОБА_2 і свідка ОСОБА_3 ..

Проте, посилання суду на протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП та вищевказані пояснення, як на докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є неправомірними, оскільки як вбачається з пояснень сторін, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишили місце ДТП, а згодом викликали працівників поліції. Тобто, схема ДТП складена не одразу після вчинення ДТП та не відображає реального розташування транспортних засобів після її вчинення. Окрім того, схема місця ДТП може не відображати реальних пошкоджень транспортних засобів, оскільки водії залишили місце ДТП та пройшов певний проміжок часу, а також, в ній не були зображенні уламки розбитого дзеркала, що було наслідком зіткнення автомобілів.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що схема місця ДТП не є належним доказом у справі та не містить у собі достатніх даних, які б безпосередньо вказували на порушення ОСОБА_1 вимог п.13.1 ПДР України.

Не може вважатися належним доказом і протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він складений на підставі недостовірної інформації зазначеної в схемі ДТП та заявленої учасниками ДТП в письмових поясненнях.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суду не було подано належних та допустимих доказів, що підтверджують вину ОСОБА_1 у порушенні ним п. 13.1 ПДР України, а тому постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю за недоведеністю вини та відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Менського районного суду Чернігівської області від 05 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач