Справа № 946/8321/19 Провадження № 3/946/2252/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі судді Пащенко Т.П., за участю секретаря судового засідання Топтигіної О.М., прокурора Дупанової А.В., притягуваного ОСОБА_1 , розглянув справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Вінницький обл., Іллінецький район, с.Китайгород, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого (працював у Головному управлінні Держпродспоживслужби в Одеській області на посаді заступника начальника управління-начальник відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Ізмаїльського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області - звільнений 16.07.2018 року відповідно до наказу про звільнення № 290-к від 12.07.2018 року), -

за ч.2 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення №339/2019, складеного 24.04.2019 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника управління-начальника відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Ізмаїльського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, являючись суб`єктом декларування та відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з п.п. «в» п.1 ч. І ст. З Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) та примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону, пункту 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та п.п.2 ч.5 Розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016, письмово не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши, що письмово не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, а саме, придбання автомобілю, вчасно, оскільки хворів та лікувався. Крім того, зазначив, що у нього не було умислу на вчинення адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього документи, заслухавши висновок прокурора Дупанової А.В. про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та про необхідність закриття справи про адміністративне правопорушення з таких підстав.

Так, винуватість ОСОБА_1 у несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни у майновому стані особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1726 КУпАП, повністю доведена, сукупністю досліджених судом доказів.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення №339/2019 від 24.04.2019 р., ОСОБА_1 порушив ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», а саме своєчасно, без поважних причин, не повідомив про суттєві зміни у майновому стані (а.с. 1 10).

04.05.2000 року ОСОБА_1 прийняв присягу державного службовця.

01.05.2016 року ОСОБА_1 присвоєно 6 ранг категорії «Б» державного службовця відповідно до наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 10.06.2016 року №893-к.

01.03.2016 року ОСОБА_1 , ознайомлений під підпис з попередженням про обмеження, встановлені Законом України «Державну службу», «Про запобігання корупції» обмеженнями під час прийняття на службу та її проходження (а.с.17).

Наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 30.11.2017 року ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника управління-начальника відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Ізмаїльського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (а.с.16).

Відповідно до положень п/п «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, особами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці. Таким чином, на ОСОБА_1 поширюються вимоги ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», якими покладений обов`язок у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме, отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у шестиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це НАЗК. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному сайті НАЗК.

Тому ОСОБА_1 входить до кола осіб, які згідно Закону зобов`язані заповнити та подати письмове повідомлення ро суттєві зміни у майновому стані шляхом заповнення та подачі електронної декларації на офіційному веб-сайті НАЗК.

Однак, ОСОБА_1 письмово не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, які виникли у нього у зв`язку із придбанням цінного рухомого майна транспортного засобу марки: HYUNDAI, модель: Santa FЕ, рік випуску: 2008, VIN код: НОМЕР_1 , оціночною вартістю 243000 грн., чим порушив вимоги ч.2 ст.52 Закону.

Дані досліджених судом доказів повністю узгоджуються як з поясненнями притягуваного ОСОБА_1 , даними ним в судовому засіданні, так і зі змістом письмових пояснень ОСОБА_1 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з якими останній пояснював, що він не міг повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані в зв`язку з проходженням лікування. Доказів проходження лікування в цей час суду надано не було.

Тому суд критично оцінює пояснення притягуваного ОСОБА_1 про те, що він не міг повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, оскільки відсутні об`єктивні причини, які б унеможливлювали йому вчасно повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані та відправити у встановленому порядку.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність непереборних перешкод, незалежних від волі притягуваного ОСОБА_1 , для виконання ним обов`язку своєчасно повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, а також про відсутність поважних причин несвоєчасного повідомлення ним про суттєві зміни у майновому стані.

Також є непереконливими аргументи ОСОБА_1 про те, що у нього не було умислу на вчинення правопорушення, у зв`язку з чим його вина не доведена.

Відповідальність за це адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП, яка розташована у Главі 13-А «Адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією». Тому це правопорушення слід відрізняти від корупційного правопорушення, тобто діяння, що містить ознаки корупції, для якого, виходячи зі змісту абзаців 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», і є обов`язковою наявність вини у формі умислу.

Абзацом 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією, визначене як діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Отже, виходячи зі змісту вказаних абзаців 5, 6, 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», а також з формулювання диспозиції ч. 1 ст. 1726 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Законом України «Про запобігання корупції» передбачені вимоги фінансового контролю, а відповідальність за його порушення настає незалежно від форми вини, причин та мотивів. В даному випадку для вирішення питання про наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, має значення лише наявність або відсутність поважних причин несвоєчасного подання декларації. А як було встановлено судом ОСОБА_1 несвоєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані без поважних причин, що свідчить про наявність у нього вини у вчиненні цього адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.1726 КУпАП.

Стаття 48 Закону України «Про запобігання корупції» встановлює загальні положення щодо контролю та перевірки декларацій. При цьому контроль декларації слід відрізняти від її перевірки (повної перевірки). Вказана норма передбачає такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення, та 3) логічний та арифметичний контроль.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

Однак, суд вважає, що провадження у цій справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити, виходячи з такого.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 16414, 21215, 21221 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Днем виявлення правопорушення є день, коли спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції (ними є і НАЗК, і органи Національної поліції), що уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, встановив несвоєчасне повідомлення ОСОБА_1 Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» о/у УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України О.С.Платонов 24.04.2019 року (а.с.11) повідомив начальника УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України про те, що встановлено не повідомлення ОСОБА_1 НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Таким чином, днем виявлення правопорушення є день, коли о/у УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України О.С.Платонов повідомив начальника УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України про несвоєчасність подання ОСОБА_1 декларації, отже 24.04.2019 року.

Днем виявлення правопорушення не може бути день складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки у вказаному повідомленні чітко зазначено про встановлення факту неповідомлення ОСОБА_1 . НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, та вже станом на 24.04.2019 р. було встановлено неповідомлення ОСОБА_1 НАЗК про суттєві зміни у майновому стані. А після цього Департамент захисту економіки Національної поліції здійснювало лише збирання доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи, що адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, було виявлене 24.04.2019 року, тому на час розгляду справи 12.12.2019 року строки накладення адміністративного стягнення вже сплинули, у зв`язку з чим у відповідності до наведеного п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по цій справі за ч. 1 ст. 1726 КУпАП слід закрити.

При цьому при розгляді цієї справи про адміністративне правопорушення, суд виходить як з положень ст.247, так і з положень ст.280 КУпАП.

Так, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний спочатку з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, і тільки після цього чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Крім того, логічне розташування п.7 в ч.1 ст.247 КУпАП після п.1 в цій же частині, який передбачає можливість закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, вказує на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення спочатку слід встановити наявність чи відсутність події і складу адміністративного правопорушення та у разі їх відсутності закрити провадження, а вже після цього вирішувати питання, чи закінчились на момент розгляду справи строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Також, як було вище зазначено, ст.38 КУпАП встановлює строки накладання адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, отже для застосування її положень слід спочатку встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення. Якщо ж буде встановлено, що адміністративне правопорушення не було вчинено, то, відповідно, відсутні і підстави для застосування цієї норми. Саме тому, суд, приймаючи рішення згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП про закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, спочатку вирішив питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

При цьому, при вирішенні вказаного питання суд також врахував правовий аналіз п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, зробленого Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, та наведеного у його постанові від 16.04.2019 р. у справі за № 927/623/18, згідно якому застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 38, 221, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Повний текст постанови виготовлений 12 грудня 2019 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т.П.Пащенко