ПОСТАНОВА

Справа № 947/27483/19

Провадження № 3/947/7461/19

12.12.2019 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія АПР18 №198378 від 17.10.2019, складений ДОП СП Київського ВП в м.Одесі ГУНП Одеської області майором поліції Бондаренко В.С. щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштований, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 . 12.10.2019 з 22.00 год. до 06.00 год. 13.10.2019 був відсутній за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин, чим порушив правила адміністративного нагляду і обмеження встановлені щодо нього судом.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, від отримання судової повістки утримався, оскільки вона повернулася до суду за закінченням терміну зберігання, а засоби мобільного зв`язку в протоколі не зазначені.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 ознайомлений під розпис з протоколом про адміністративне правопорушення, будучи обізнаним про розгляд судом справи щодо нього, від отримання повістки утримався, сам до суду не прибув та не цікавився провадженням щодо нього, дійшов висновку про зловживання ОСОБА_1 правами з метою затягування строків розгляду справи або уникнення відповідальності. Подальше листування за таких умов буде явно не виправданим витрачання коштів державного бюджету. Виходячи з викладеного ОСОБА_1 вважається таким, що сповіщений належним чином про судове засідання і справу розглянуто без його участі.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не оспорює.

Винність ОСОБА_1 , крім його письмових пояснень, підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, копією ухвали суду про встановлення адміністративного нагляду тощо.

Оскільки ОСОБА_1 порушив правила адміністративного нагляду у виді зобов`язань і обмежень, встановлених ухвалою суду і передбачених ст.10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», а саме, заборони залишати місце проживання з 22.00 год. по 06.00 год., то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КпАП України.

Визначаючи міру відповідальності ОСОБА_1 враховується характер правопорушення, данні про особу винного.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КпАП України, на підставі якої піддати його штрафові в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 51 (П`ятдесят одна) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (Триста вісімдесят чотири)грн. 20 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу або з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення у разі оскарження постанови про стягнення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, де в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.