Справа №592/5720/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Котенко О. А.
Номер провадження 33/816/306/19 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Олійник В. Б. , з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення - ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 1 липня 2019 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 .,

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 1 липня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, з застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобаів на строк 1 рік, за таких обставин.

3 квітня 2019 року, о 02 год. 20 хв., ОСОБА_1 , рухаючись у м. Суми по вул. Ковпака біля будинку № 67, керувала транспортним засобом - автомобілем марки «Toyota Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що встановлений за результатами обстеження з застосуванням технічного засобу - газоаналізатора «Drager «Alcotest 6810», у ході якого у водія ОСОБА_1 було встановлено 1,84 проміле алкоголю.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_3 у поданій апеляційній скарзі просить постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Апеляційні вимоги захисник ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , порушивши при цьому її право на захист під час розгляду справи в суді, оскільки, як вказує захисник ОСОБА_3, ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні, у зв`язку з чим вона не могла прийняти участь у судовому засіданні, що не було враховано судом першої інстанції.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що судом не було викликано та допитано ОСОБА_2 , яка, як стверджує захисник ОСОБА_3 ., здійснювала керування автомобілем на той час.

Зазначає захисник ОСОБА_3 і про те, що судом першої інстанції безпідставно не були взяті до уваги пояснення ОСОБА_1 , від 18 квітня 2019 року, так як первинні пояснення ОСОБА_1 під час відеозапису обставин події спростовуються зазначеними поясненнями, від 18 квітня 2019 року та показами наданими у суді.

Крім цього, захисник ОСОБА_3 наголошує, що оскільки факт керування автомобілем не доведений, а так само, і відеозапис не містить підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем, що було підтверджено і працівником поліції, який виявив транспортний засіб у нерухомому стані, то вбачається, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керувала, а отже в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_3 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Так, доводи апеляційної скарги про те, що суд, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу без участі ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції знаходить безпідставними.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , розгляд матеріалів справи про адміністративне правопорушення було призначено на 9 - у годину 18 квітня 2019 року (а. с. 1).

8 квітня 2019 року ОСОБА_1 уклала договір з адвокатом Пулинцем Б.А. про надання їй професійної правничої допомоги.

11 квітня 2019 року захисник ОСОБА_3 подав до канцелярії суду заяву про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, мотивуючи заяву тим, що оскільки дату судового розгляду було призначено на 9 - у годину 12 квітня 2019 року, про що йому стало відомо тільки 11 квітня 2019 року, то він був позбавлений можливості здійснити в повному обсязі свої обов`язки щодо захисту ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим судовий розгляд справи було відкладено на 10 год. 20 гхв. 8 травня 2019 року.

24 квітня 2019 року захисник ОСОБА_3 подав до канцелярії суду заяву про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з наданням йому щорічної відпустки.

У зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 10 год. 40 гхв. 29 травня 2019 року.

Двічі розгляд справи було відкладено у зв`язку із перебуванням судді Котенко О.А.у нарадчій кімнаті в складі колегії суддів з розгляду кримінального провадження. ( а. с. 44, 51), у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 9 - у годину 18 червня 2019 року.

13 червня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із заявою про відкладено розгляду справи у зв`язку із його участю в іншому кримінальному провадженні (а. с. 34), у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 10 год. 40 хв. 1 липня 2019 року, однак 1 липня 2019 року ОСОБА_1 у визначений час до суду не з`явилася.

Рекомендоване повідомлення, надіслане ОСОБА_1 судом першої інстанції про час та місце розгляду провадження про адміністративне правопорушення, повернулося до суду як невручене, із зазначенням причини повернення - у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Суд апеляційної інстанції вважає, що за наведених обставин організації судового розгляду справи,Ю суд правильно зробив висновок про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 , оскільки,як ОСОБА_1 , так і її захисник, зловживаючи своїми правами щодо заявлення клопотань про відкладення розгляду справи, затягували розгляд справи з метою досягти закінчення перебігу строків в період яких можливо застосування адміністративного стягнення, тим самим намагаючись забезпечення уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене.

З огляду на такі обставини, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для висновку, що суддя суду першої інстанції, здійснивши судовий розгляд справи без участі ОСОБА_1 , порушив її право на захист, оскільки ОСОБА_1 будучи повідомленою про час та місце судового розгляду справи належним чином, вживала заходів щодо уникнення нею участі у судовому розгляді з метою досягти закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, у період яких можливо застосувати адміністративне стягнення.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, виходячи з того, що ОСОБА_1 як особа, що керувала транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, від 3 квітня 2019 року (а. с. 1), результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , здійсненого із застосуванням спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Drager «Alcotest 6810», згідно яких, за тестом № 336, від 3 квітня 2019 року, у ОСОБА_1 було встановлено наявність алкоголю в організмі в розмірі 1,84 проміле (а. с. 2 - 3), поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та відеофіксацією обставин події з нагрудних камер поліцейського, від 3 квітня 2019 року.

Беручи до уваги зазначені докази, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП судом першої інстанції встановлена повністю.

Так, з відеозапису обставин події вбачається, що ОСОБА_1 визнала факт свого керування автомобілем марки «Toyota Yaris», а також факт вживання нею алкогольного напою ? пива, у кількості 0,5 літра за дві години до початку керування. При цьому, з файлів відеофіксації вбачається, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння, що було підтверджено при її огляді на стан сп`яніння, а тому будь - яких підстав вважати вказані докази, що є недопустимими на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування нею транспортним засобом, судом апеляційної інстанції, не встановлено.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції знаходить доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 про те, що автомобілем керувала подруга ОСОБА_1 ? ОСОБА_2 такими, що свідчать про обраний спосіб захисту з метою уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності, оскільки, ні під час події правопорушення, ні під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не вказувала, що автомобілем керувала ОСОБА_2 , як не зазначала про цей факт і сама ОСОБА_2 .

На думку суду апеляційної інстанції, безпідставними є апеляційні вимоги захисника ОСОБА_3 щодо необхідності виклику свідка ОСОБА_2 для підтвердження нею того, що саме вона на той час керувала транспортним засобом, оскільки ОСОБА_2 являється подругою ОСОБА_1 , і є зацікавленою особою у результатах розгляду справи судом.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя суду першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, беручи до уваги, що суддею дотримані вимоги ст. 33 КУпАП, при вирішенні питання про визначення відносно ОСОБА_1 виду та розміру стягнення, підстав для скасування та зміни постанови судді суд апеляційної інстанції не знаходить.

Керуючись ст. ст. 285, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 1 липня 2019 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у виді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуОлійник В. Б.