Провадження № 33/824/3565/2019 Доповідач - Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В.,

за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 серпня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 серпня 2019 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 22 липня 2019 року о 01 год. 31 хв., в м. Києві, по п-ту. Броварському (виїзд до метро «Чернігівська»), керував автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT» д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат тесту склав 2,68‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить її скасувати та провадження по справі закрити.

В обґрунтуванні вказує, що протокол працівниками поліції було складено з порушенням вимог Коституції України та ст.256 КУпАП, під час його складення йому не було роз`яснено положення вимог ст.63 Коституції та ст.268 КУпАП, також в ньому не вказано місце скоєння правопорушення.

Звертає увагу, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський не проінформував його про порядок застосування спеціального технічного засобу та на його вимогу не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що підтверджується відсутністю копій вказаних свідоцтв в матеріалах справи, вважає, що технічний засіб «Драгер 6820» №0495, який використовувався працівниками поліції, не має свідоцтва про державну реєстрацію та свідоцтва про його повірку на відповідність показників.

Зазначає, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції до протоколу не долучався, з ним він не знайомий, що обмежило його в доступі до правосуддя, стверджує, що з відеозапису буде видно, що він не керував автомобілем, а змінював колесо автомобіля.

Заслухавши доповідь судді,думку ОСОБА_1 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону судом першої інстанції в повній мірі дотримано не було.

Так, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього.

При розгляді справи в апеляційній інстанції, з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що винним себе у інкримінованому правопорушенні він не визнав, стверджував, що 22 липня 2019 року о 01 год. 31 хв., в м. Києві, по п-ту. Броварському (виїзд до метро «Чернігівська») автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT» д/н НОМЕР_1 не керував, ним керувала його знайома ОСОБА_2 , яка під час руху пошкодила переднє колесо автомобіля, у зв`язку з чим зупинила його та вийшовши з автомобіля вони вдвох побачили, що пошкоджено переднє колесо та автомобіль рухатись далі технічної можливості не має, тому ОСОБА_1 викликав ОСОБА_2 таксі, а сам залишився чекати в салоні автомобіля на евакуатор, який також викликав, коли чекав в автомобілі до нього під`їхали працівники поліції та виявили застереження про перебування його з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 повідомив, що дійсно вживав алкогольні напої, але автомобілем не керував, однак працівники поліції на його слова не реагували та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, так як він не знав правил проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, довіряючи працівникам поліції, пройшов огляд, результат якого виявився позитивним.

За клопотанням ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції надала свої пояснення свідок ОСОБА_2 , яка підтвердила обставини справи, на які вказував ОСОБА_1 , зокрема те, що 22 липня 2019 року приблизно 01 год. 31 хв., в м. Києві, по п-ту. Броварському (виїзд до метро «Чернігівська») вона керувала автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT» д/н НОМЕР_1 та після його поломки, поїхала на викликаному таксі, а ОСОБА_1 залишився біля автомобіля чекати евакуатор.

З метою перевірки пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення та свідків, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, однак на неодноразові виклики до суду апеляційної інстанції останні не з`явились, а нормами КУпАП не передбачено їх примусовий привід.

На підтвердження, чи спростування пояснень ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції досліджено відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, що не підтверджує факт керування останнім транспортним засобом, та який розпочинається з моменту розмови між працівниками поліції та ОСОБА_1 , що спростовує письмові пояснення свідків про те, що останній керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Інших доказів на спростування пояснень ОСОБА_1 матеріали справи не містять, а ставити їх під сумнів у суду немає підстав.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, матеріали справи не містять беззаперечних доказів на спростування пояснень ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT» д/н НОМЕР_1 , а обставини, зазначені у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду, а саме лише перебування особи біля припаркованого автомобіля, навіть в стані алкогольного сп`яніння, не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки суб`єктом даного адміністративного правопорушення є особи, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі -закриттю, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: