Справа № 524/5367/19
Провадження 3/524/2067/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2019 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області Олейнікова Г.М. , за участю прокурора Романова Я.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області адміністративний матеріал, який поступив з Полтавського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, інваліда ІІ групи, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення, складеного 23 липня 2019 року старшим опероуповноваженим Полтавського ДВБ Національної поліції України підполковником поліції Солтан А.М. , зазначено , що ОСОБА_1 , (в ОВС 07.09.1998 - 17.06.2011, 11.09.2015 - 06.11.2015, в НПУ з 07.11.2015 - 19.03.2019) обіймаючи з 08.12.2016 по 19.03.2019 посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, будучи відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» - поліцейським, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч 2 ст.45 «Подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевою самоврядування» Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно подав декларацію перед звільненням.

ОСОБА_1 з 07.11.2015 року по 19.03.2019 року проходив службу в Національній поліції України.

Встановлено, що наказом начальника ГУНП в Полтавській області Національної поліції України генерала поліції третього рангу Беха О.В. № 445 о/с від 09.12.2016 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0102026) призначено на посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області.

07.11.2015 року ОСОБА_1 згідно ст. 64 ЗУ «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року прийняв присягу на вірність Українському народові.

06.03.2018 року ОСОБА_1 письмово ознайомився із зобов`язанням поліцейських, державних службовців та працівників поліції, як є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при прийнятті на службу.

Про ознайомлення ОСОБА_1 із Законом України «Про запобігання корупції» та вимог антикорупційного законодавства, свідчить підпис останнього у відповідній відомості.

Встановлено, що наказом начальника ГУНП в Полтавській області полковника поліції Замахіна А.Л. № 123 о/с від 19.03.2019 капітана поліції ОСОБА_1 (0102026) 13.03.2019 звільнено з посади оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 77 ЗУ «Про Національну поліцію України» (через хворобу).

19.03.2019 ОСОБА_1 при звільненні, під підпис ознайомився та отримав витяг з наказу та повідомлення з вимогами ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції». Також попереджений про адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання у встановленому порядку, без поважних причин декларації.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке Законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Згідно примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016 р. за № 3 «Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» роз`яснює суб`єктам декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Таким чином ОСОБА_1 звільнившись з на посади оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, будучи суб`єктом декларування, відповідно до підпункту «з» п. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» поліцейським, був зобов`язаний подати декларацію перед звільненням 19.03.2019 року.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 , був завчасно ознайомлений із нормами чинного законодавства щодо недопущення корупційних проявів, в яких також наголошувалося та роз`яснювалося щодо термінів та своєчасності подання декларації відповідно до ст. 45 ЗУ "Про запобігання корупції" та вимоги інших нормативно-правових актів з питань запобігання корупції, а також про відповідальність, передбачену за неподання, несвоєчасне подання та внесення недостовірних відомостей до електронної декларації.

Отже, ОСОБА_1 достовірно знав вимоги антикорупційного законодавства та інших нормативно-правових актів, в тому числі щодо фінансового контролю, а також усвідомлював про можливу кримінальну чи адміністративну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання декларації перед звільненням.

Відповідно до листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 12.03.2017 року № 93-05/4886 дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування » (далі - Реєстр) співпадає з фактичною датою подання суб`єктами декларування документів до реєстру.

Відповідно ч.1 ст.4 Закону України "Про запобігання корупції" Національне агентства з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Однак, згідно інформації, яка розміщена на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_1 подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію перед звільненням о 20 годині 15 хвилині 27.03.2019 року , тобто несвоєчасно.

Згідно листа Національного агентства з питань запобігання корупції №05/24722/19 від 05.04.2019 ОСОБА_1 , 19.03.2019 дії у реєстрі не здійснював.

ОСОБА_1 мав можливість своєчасно, тобто в установлений законом термін, подати електронну декларацію перед звільненням, перевірити її фактичну наявність у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визначене, як малозначне.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.

Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог статті 22 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 обіймаючи з 08.12.2016 року по 19.03.2019 року посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, будучи відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» - поліцейським, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 «Подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» , Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію перед звільненням о 20 годині 15 хвилині 27.03.2019 року, тобто після встановленого терміну (19.03.2018), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Датою вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією слід вважати дату граничного терміну подачі декларації перед звільненням а саме - 19.03.2019 року .

Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, слід вважати дату встановлення ознак адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , а саме:«__.07.2019.»

Місцем скоєння адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією вважати місце роботи ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у скоєному адміністративному правопорушенні визнав і пояснив, що він не міг подати декларацію вчасно, оскільки він відразу після звільнення потрапив у лікарню на стаціонарне лікування і тому в нього не було можливості подати декларацію. Після того, як він виписався із лікарні він відразу подав декларацію.

Прокурор в судових дебатах просив закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 172-6 ч.1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не подав декларацію перед звільненням з поважних причин, так як перебував у лікарні на стаціонарному лікуванні у період з 19.03.2019 року по 29.03.2019 року.

Суд заслухавши доводи прокурора, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків:

Згідно ст.1 Закону України « Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

На аркуші справи 20 є присяга ОСОБА_1 на вірність Українському народові із якого вбачається, що ОСОБА_1 07.11.2015 року прийняв присягу на вірність Українському народові.

На аркуші справи 23 є наказ начальника Головного Управління Національної поліції у Полтавській області полковника поліції Бех О.В. « По особовому складу» від 09.12.2016 року № 445 о/с із якого вбачається, що 09.12.2016 року лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0102026) призначено на посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області.

Із наказу № 123 о/с від 19.03.2019 року «По особовому складу» (а.с. 24) вбачається , що капітана поліції ОСОБА_1 (0102026) 19.03.2019 року звільнено з посади оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області відповідно до пункту 2 частини 1 статті 77 ЗУ «Про Національну поліцію України» (через хворобу).

З урахуванням викладеного , згідно вимог ст. 3 п.1 під. "з" Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом , на якого поширюється дія цього Закону, так як у період з 07.09.1998 року по 19.03.2019 року був державним службовцем.

Диспозицією ст. 172-6 ч.1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Об`єктивною стороною вищевказаного адміністративного правопорушення, яка має активну форму прояву , є несвоєчасне подання без поважних причин декларації.

Також , слід зазначити , що диспозиція ст. 172-6 ч.1 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно- правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно- правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Крім того, в ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов`язані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня». Разом з тим, у випадках, передбачених ч.2 ст.45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін законодавцем не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

Суд вважає , що посилання посадової особи у протоколі про адміністративне правопорушення , який був складений відносно ОСОБА_1 за ст. 172-6 ч.1 КУпАП на рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016 року №3 ( зі змінами) відносно "Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції " не заслуговують на увагу , так як вважає суд носять не обов`язковий , а рекомендаційний характер і відповідно до вимог ст. 11 ч.1 п. 15 Закону України "Про запобігання корупції "до повноважень Національного агентства належать: надання роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, тобто законодавцем чітко визначено , що Національне агентство з питань запобігання корупції надає роз`яснення з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, а не роз`яснення застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції"

Крім того , при розгляді справи суд враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України», яким визначено концепцію якості закону з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід, що знайшло своє відображення також у п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення) де відзначається принцип правової визначеності, який означає, що "обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки". А , як вище зазначав суд , частиною 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції» не встановлений кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи, які припинили здійснення діяльності зобов`язані подати декларацію, тобто суд вважає у даному випадку особа позбавлена змоги відокремити правомірну поведінку від протиправної.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч.1 КУпАП , не зазначена дата виявлення адміністративного правопорушення, а саме у графі «Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, слід вважати дату встановлення ознак адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 » зазначено «__.07.2019.», тобто не зазначений день місяця коли було виявлено адміністративне правопорушення, що позбавляє можливості суд суворо дотриматися строків розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачених ст.. 38 КУпАП і що є порушенням вимог ст. 256 КУпАП , а згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом приймається до уваги, й те що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у період з 19.03.2019 року по 29.03.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні у КНМП «Лікарня інтенсивного лікування Кременчуцька», що підтверджується випискою №1660 із медичної картки стаціонарного хворого, а тому ОСОБА_1 з поважних причин не подав декларацію так як перебував на лікуванні.

За таких обставин суд приходить до висновку , що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 172-6 ч.1 КУпАП, ст. 1, 3 , 45 ч.1, 2 Закону України «Про запобігання корупції» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.. 172-6 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником в Полтавський апеляційний суд ,через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Головуючий суддя: