ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1205/19 Справа № 199/3158/19 Суддя у 1-й інстанції - Воробйов В. Л. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, та провадження по справі закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

за участю:

потерпілого ОСОБА_1 ,

представника потерпілого Грищенка В.В.,

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ,

захисника Ільїна І.Д.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року ОСОБА_2 07 квітня 2019 року приблизно о 20-30 годині в м.Дніпрі, вул. Донецьке шосе, 9а, керуючи автомобілем «Мерседес» № НОМЕР_1 , при повороті ліворуч не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Лексус» № НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, визнати ОСОБА_2 винним та закрити провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КупАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального закону, справу розглянуто однобічно та необ`єктивно. Вказує, що суд, помилившись в оцінці дій ОСОБА_2 , пославшись на висновок експертизи, відповідно до якого не вбачається порушення ОСОБА_2 п.13.1 ПДР, що інкримінується останньому. Вказує, що оцінка дій ОСОБА_2 на відповідність вимог п. 13.1 ПДР не потребувала спеціальних знань в області автотехніки, а тому призначення експертизи було не обов`язковим. Звертає увагу, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та підлягає перевірці за внутрішнім переконанням суду.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Таким чином, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону суд першої інстанції виконав та постановив рішення, яке може вважатися обґрунтованим, оскільки містить вказівку на докази та висновки суду з цього приводу.

Висновки суду, викладені у постанові щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, є обґрунтованими, вмотивованими і не викликають сумнівів щодо їх правильності.

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та надав свої пояснення щодо події ДТП.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, схему та фотознімки місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , висновок судової автотехнічної експертизи № 11/10.1/520, 11/10.4/521 від 26 липня 2019 року, відповідно до якого дії ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.10.1, 10.4, 8.7.3 (підпункт з) ПДР, врахувавши положення ст. 62 Конституції України та рішення ЄСПЛ у справі Малофеєва проти Росії, а також те, що суд розглядає справу лише в межах викладених у протоколів про адміністративне правопорушення обставин, суддя дійшов обгрунтованого висновку, що ОСОБА_2 не вчинялось порушень п.13.1 ПДР, які у відповідності до протоколу складають об`єктивну сторону правопорушення, що інкримінувалось останньому.

Твердження про те, що оцінка дій ОСОБА_2 на відповідність вимог п. 13.1 ПДР не потребувала спеціальних знань в області автотехніки, не заслуговують на увагу, оскільки враховуючи вимоги ст.ст. 251, 273 КУпАП призначення експертизи є прерогативою суду та його правом.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та підлягає перевірці за внутрішнім переконанням суду, то слід зазначити, що судом у відповідності до вимог ст.ст. 248, 249, 251, 252 КупАП оцінено усі докази по даній справі за внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У зв`язку з цим, апеляційні вимоги потерпілого ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки зібрані у справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, схема ДТП, пояснення ОСОБА_2 , фотознімки, а також висновок судової автотехнічної експертизи № 11/10.1/520, 11/10.4/521 від 26 липня 2019 року в своїй сукупності не давали підстав суду першої інстанції для визнання винуватим ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 13.1 ПДР України.

Викладений в постанові суду висновок про відсутність належних і об`єктивних доказів, які б могли обґрунтовано і однозначно вказати на наявність порушень вимог п.13.1 ПДР України в діях водія ОСОБА_2 , є законними та обґрунтованими.

Таким чином, при наявності саме такої сукупності обставин, які є істотними для прийняття рішення, суд не має достатніх підстав для визнання, поза розумним сумнівом, винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Отже, з наведених обставин вбачається, що в матеріалах справи відсутні достатні докази підтвердження вини ОСОБА_2 та порушень п. 13.1 ПДР України, які б знаходились у прямому причинному зв`язку із наслідками ДТП, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що на переконання суду апеляційної інстанції можуть лише свідчити про недоведеність вини особи, що спростовує думку потерпілого про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З урахуванням наведеного, вважаю, що суддя суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , всупереч доводам потерпілого, у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини події, дав оцінку всім зібраним по справі доказам, належним чином перевірив доводи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та прийшов до правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 порушень вимог п. 13.1 ПДР та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_1 по наведеним у ній доводам, тому вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року щодо ОСОБА_2 про закриття провадження за ст. 124 КупАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот