Справа № 163/2367/19
Провадження № 3/163/1480/19
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.
з участю секретаря Голядинець О.В.,
представника Волинської митниці Сагаля А.С.,
захисника Кривошея А.М.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею ДФС матеріали справи за протоколом № 2788/20500/19 про притягнення до відповідальності за ч.6 ст.481 МК України

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Німеччини, що проживає по АДРЕСА_1 , пенсіонера, німецький закордонний паспорт НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), який 04.06.2018 року через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС увіз автомобіль "Фольксваген", німецький номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до 04.06.2019 року, перевищив строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб, що виявлено 07.11.2019 року на митному посту "Ягодин" Волинської митниці, чим вчинив правопорушення, передбачене за ч.6 ст.481 МК України.

На розгляд справи порушник не з`явився, хоча при складанні протоколу про порушення митних правил належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду; заяв чи клопотань щодо суті протоколу та процедури його розгляду не подав.

Його захисник адвокат Кривошей А.М. не заперечив проти проведення засідання без участі підзахисного довірителя та заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від відповідальності або конфіскацію транспортного засобу, який передано як гуманітарну допомогу.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ч.6 ст.481 МК України.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, витягом з модуля "Диспетчер зони митного контролю та Пасажирського пункту пропуску" програмного комплексу АСМО "Інспектор", письмовими поясненнями порушника, службовою запискою.

Згідно із ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, … не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

В письмових поясненнях причиною невиконання зобов`язання про зворотне вивезення автомобіля порушник назвав поганий стан свого здоров`я, однак жодними доказами не підтвердив неможливості виконати свій обов`язок, як і факту, що він з приводу хвороби чи порушення відповідного строку звертався в органи доходів і зборів.

Отже, обставин, що об`єктивно та відповідно до закону перешкоджали б йому виконати зобов`язання реекспорту транспортного засобу, порушник не навів.

Зазначене свідчить про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення і відсутність підстав для звільнення його від відповідальності.

Щодо застосування в цій справі положень Закону України від 08.11.2018 року № 2612-VIII в редакції Закону України від 16.05.2019 р. N 2725-VIII вбачаються підстави для такого висновку.

Закон від 16.05.2019 року № 2725-VIII опублікований в газеті "Голос України" 24.11.2018 року і набрав чинності з наступного дня. При цьому зміни до ст.481 МК України вступали в дію через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування.

Законом від 08.11.2018 року № 2612-VIII строк набрання чинності таких змін збільшено до 270 днів, тому редакція ч.6 ст.481 МК України є чинною з 22.08.2019 року.

Строк зворотного вивезення транспортного засобу за обставинами цієї справи збіг 04.06.2019 року. З 05.06.2019 року почалась бездіяльність ОСОБА_4 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

На момент свого початку протиправна бездіяльність строком понад 10 діб тягнула відповідальність за редакцією ч.3 ст.481 МК України, яка передбачала стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_5 до часу складення протоколу 07.11.2019 року своє зобов`язання не виконав і продовжував протиправну бездіяльність.

Отже, вчинене ОСОБА_6 триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, слід кваліфікувати за ч.6 ст.481 МК України.

Як встановлено під час розгляду протоколу, ОСОБА_5 передав невивезений транспортний засіб військовій частині НОМЕР_4 як гуманітарну допомогу, про що свідчить акт прийому-передачі автомобіля.

Сам ОСОБА_5 після увезення транспортного засобу на території Німеччини потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, в якій зазнав тілесних ушкоджень, втратив ногу і має інвалідність.

Сукупність цих обставин дає підстави для висновку про малозначність вчиненого і звільнення ОСОБА_4 від відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.

Вилучені за протоколом в порядку ст.511 МК України кошти слід повернути ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, звільнити на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю і обмежитись усним зауваженням.
Провадження в справі закрити.

Вилучені за цим протоколом в порядку ст.511 МК України 300 (триста) євро повернути ОСОБА_8 ( ОСОБА_2 ).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду
Волинської області С.С.Чишій