Провадження № 33/4820/584/19
Справа № 674/1701/19 Головуючий в 1-й інстанції Артемчук В. М.
Категорія: ч.2 ст.173-2 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Стасишина А.Л., потерпілої ОСОБА_2 , її представника адвоката Кармаліти Т.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13 листопада 2019 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не працює,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнуто з нього на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

За постановою судді, 25 квітня 2019 року Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області ОСОБА_1 ., притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.173-2 КУпАП.

31 жовтня 2019 року о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_1 у будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , повторно, протягом року, вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: обзивав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову судді Дунаєвецького районного суду від 13 листопада 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою матеріали про адміністративне правопорушення повернути до Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області для доопрацювання.

Уважав, що місцевим судом було порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення, що був складений 01 листопада 2019 року відносно нього не містив дати і часу розгляду справи у суді, повістка йому не направлялась, а про виклик до суду дізнався з телефонного дзвінка дільничного інспектора поліції, з`явившись до суду просив відкласти розгляд справи на інший час або іншу дату, щоб запросити адвоката та скористатися юридичною допомогою, однак йому було відмовлено.

Посилався на те, що як на доказ його вини суд посилається лише на протокол про адміністративне правопорушення, яке є недоведеним.

Окрім того, з огляду на причини конфлікту та поведінку інших його учасників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які спровокували цей конфлікт, його дії не носили насильницький характер в розумінні диспозиції ст.173-2 КУпАП та не мали наслідків, передбачених цією нормою. Водночас, як і працівники поліції.

Так і місцевий суд, виходили тільки з повторності вчинення правопорушення протягом року і аж ніяк не з доказів його вини.

На думку апелянта, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР №224870 від 01 листопада 2019 року, він не містить даних про те, чи могли б завдати або завдали його дії шкоду фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої. У відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення вказано, що шкоду потерпілій не заподіяно, однак такі дані не узгоджуються із диспозицією ст.173-2 КУпАП, яка передбачає завдання або можливість завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої особи.

Разом з тим, з огляду на те, що без встановлення наслідків правопорушення та зазначення таких обставин у протоколі, який є актом звинувачення (могла бути чи була завдана шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої), апелянт вважає, що суд апеляційної інстанції не має можливості прийняти остаточне законне рішення по суті справи, вказану постанову суду потрібно скасувати та прийняти нову, якою матеріали повернути для встановлення і відображення таких наслідків на доопрацювання.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Стасишина А.Л. на підтримання апеляційної скарги, заперечення проти її задоволення з боку потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Кармаліти Т.В., приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Уважаю, що вказаних вимог закону судом першої інстанції не було дотримано.

Так, письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 не є належним доказом правомірності притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вказана особа в судовому засіданні не допитувалася та не попереджалась про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань. Тому її письмові пояснення не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

У цій частині, посилання апелянта на порушення права на захист знаходять своє підтвердження.

За таких обставин постанова місцевого суду є такою, що суперечить вимогам закону, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 224870 від 01 листопада 2019 року вбачається, що 31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 у будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 о 20 годині, повторно, протягом року, вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 .

Відповідно до 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Винуватість ОСОБА_1 саме за обставин вчинення ним правопорушення підтверджена належними і допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія АПР18 224870 від 01 листопада 2019 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, та постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2019 року.

Окрім цього, заперечення вини ОСОБА_1 щодо вчиненого повністю спростовані показаннями потерпілої ОСОБА_2 , безпосередньо наданими у судовому засіданні апеляційної інстанції, про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру щодо неї упродовж півгодини.

Приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства в сім`ї, повторно, протягом року, є доведеною.

Не установлено порушень і при складенні самого протоколу про адміністративне правопорушення, на що посилається апелянт.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, не вбачається.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП ураховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13 листопада 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнути з нього на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С.Матущак