Спарва№ 308/136/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2019 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., за участю прокурора Цар І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління захисту економіки в Закарпатській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, обіймала посаду секретаря судового засідання Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (звільнена з посади в 2017 році), за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, обіймаючи посаду секретаря судового засідання Ужгородського міськрайонного суду та будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, як субєкт декларування, який припинив діяльність, повязану виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та який є субєктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно з підпунктом в) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, пункту 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 року № 958/29088, із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 року № 1153/29283, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого терміну декларування (до 00 хвилин 00 годин 01.04.2018 року), а саме 11.04.2018 року, опублікувала на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію як субєкт декларування, який припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (за минулий 2017 рік), чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Статтею 1 Закону України Про запобігання корупції» встановлено, що субєкти декларування це особи, зазначені у підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, повязане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено, що система подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування розпочинає свою роботу в два етапи: на другому етапі розпочинає свою роботу з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

ОСОБА_1 була звільнена з посади секретаря судового засідання Ужгородського міськрайонного суду, а тому була зобовязана подати декларацію як субєкт декларування, який припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2017 рік.

Відповідно до інформації отриманої з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, ОСОБА_1 опублікувала в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію як субєкт декларування, який припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2017 рік, 11.04.2018 року.

Таким чином, в період з 01.01.2018 року по 01.04.2018 року, усвідомлюючи обовязок подання щорічної декларації за 2017 рік, ОСОБА_1 мала можливість подати щорічну декларацію за 2017 рік (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, але подала її успішно лише 11.04.2018 року, тобто несвоєчасно.

Обєктивних причин щодо несвоєчасності подання та оприлюднення зазначеної декларації на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції не встановлено.

Згідно із протоколом датою виявлення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є дата складання протоколу. Місце вчинення правопорушення в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мала можливість подати електрону декларацію через мережу «Інтернет» в будь-якому місці. Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 проживає в Ужгородському районі, м. Чоп, а тому ймовірне місце вчинення правопорушення буде за місцем проживання. Датою вчинення правопорушення, повязаного з корупцією є гранична дата до закінчення якої необхідно було подати вказану декларацію, тобто 01.04.2018 року.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши позицію прокурора, який підтримав протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією та просив визнати ОСОБА_1 винною у вчинення правопорушення, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, зокрема підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, водночас рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді й оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Субєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 1 ст.172-6 КУпАП є формальним, обовязковим елементом його обєктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобовязані довести наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення суттєві зміни у майновому стані.

Як встановлено під час судового розгляду та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1, будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, як субєкт декларування, який припинив діяльність, повязану виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, згідно з п. п. в) п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто, після встановленого терміну декларування (до 00 хв. 00 год. 01.04.2018 року), а саме 11.04.2018 року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, стверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом № 14 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією від 04.01.2019 року; її письмовими поясненнями у протоколі; скріншотом з офіційного веб-сайту НАЗК; іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Враховуючи конкретні обставини справи, за яких вчинено правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1, яка хоч і несвоєчасно, але самостійно подала декларацію 11.04.2018 року, відсутність негативних наслідків від вчиненого правопорушення та суспільної шкідливості її діяння, дані про її особу, відсутність у матеріалах справи відомостей про те, що вона раніше притягувалася до даного виду адміністративної відповідальності, приходжу до переконання за можливе на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у звязку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись щодо неї усним зауваженням.

Вважаю, що застосування щодо ОСОБА_1 саме такого виховного заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 172-6 ч. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, обмежившись щодо неї усним зауваженням, а справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити на підставі п. 3 ст. 284 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_2