Справа № 339/251/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2019 року м. Болехів
Болехівський міський суд Івано-Франківської області
у складі: головуючого судді Поляниця М. М.
з участю секретаря судового засідання Ганчар Л.В.
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності ОСОБА_1
захисника адвоката Форовича М.Ф.
потерпілого (свідка - учасника ДТП) ОСОБА_2
представника ОСОБА_2 адвоката Дуткевича М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого водієм в EDMAR м. Радлін, м.Польща, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина за статтею 124 КУпАП.
якому роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП,-
На розгляд суду поступив протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 054245 від 07 вересня 2019 року в якому зазначено, що 07.09.2019 в м. Болехів по вул. Коновальця водій автомобіля марки Volkswagen Sharan реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 не переконався в тому, що водій транспортного засобу Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався за ним, не розпочне обгін внаслідок чого допустив з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та зазначив, що того дня він рухався в напрямку с. Тисів по вул. Коновальця. Маючи намір повернути ліворуч, включив поворот. В зеркалі заднього виду бачив автомобіль, який рухався у попутньому напрямку на відстані приблизно від 50 до 100 м. На дорозі жодних транспортних засобів, які він міг об`їжджати чи обганяти не було. Автомобіль який рухався позаду допустив зіткнення на лівій полосі руху ударивши в заднє ліве крило і розвертаючи зіпхнув його в придорожню канаву. Гальмівний шлях автомобіля Volkswagen Passat становив 27.56 м. окрім того 9 м ще посунув по дорозі. Вважає, що не допустив порушення ПДР, за яке передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, а тому справу просить закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення. На його переконання, в даному ДТП є вина особи, яка керувала іншим автомобілем оскільки він перевищив встановлену швидкість руху у населеному пункті.
Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що він рухався по вул. Є.Коновальця в сторону с. Тисів. В салоні його автомобіля було двоє пасажирів, яких він підібрав на зупинці це ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Попереду нього рухався автомобіль марки Volkswagen Sharan, який без включення покажчиків повороту спочатку повернув праворуч а потім почав розвертатись на дорозі не включивши лівий поворот. Він рухався зі швидкістю 50-60 км/год. Зіткнення відбулося на зустрічній смузі руху. Вважає, що винуватцем ДТП є ОСОБА_1 , який не переконавшись у безпеці виконання маневру та не включивши лівий поворот почав розворот на дорозі. В автомобіл ОСОБА_1 були тільки дві старші жінки. Дитини не було.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показав наступне. Того дня він привіз дружину до кравчині, що проживає по вул. АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 . Свій автомобіль припаркував на заїзді до будинку (містку). Водій Volkswagen Sharan включив лівий поворот і виглядало так, що він хоче хоче заїхати на подвір`я по лівій стороні. Жодних перешкод на дорозі не було. Гальмівний шлях заднього автомобіля становив 28 кроків, крім того, ще 10 м. був слід від юзу автомобіля Volkswagen Sharan. Довжину гальмівного шляху заради цікавості провірив своїми кроками. Вважає, причиною ДТП перевищення швидкості водієм заднього автомобіля.
Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду показали, що ОСОБА_1 , який є сином свідка, підвозив їх разом з онуком додому по вул. Є.Коновальця,105. Включивши лівий поворот заїхав на місток до будинку і в це час відбулося зіткнення. Дитина сиділа на передньому сидінні, а вони дві на задньому.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення додані до нього документи, вислухавши показання учасників судового засідання, свідків, суд прийшов до наступного висновку.
Частиною 3 ст.62 Основного Закону України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 124 КУпАП встановлено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що й утворює склад адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтями 245, 280 КУпАП, встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, згідно з зазначеною нормою права, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Інспектор поліції у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 054245 від 07 вересня 2019 року інкримінує ОСОБА_1 порушення вимог п.14.2 а) ПДР за що за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП (а.с.1)

У п.1.10 ПДР дано визначення, наступне визначення - обгін це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Пунктом 14.2 а) Правил дорожнього руху встановлено, що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону.

В матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 розпочав обгін будь-яких транспортних засобів. Таких доказів не здобуто і вході судового розгляду, оскільки, всі допитані особи були одностайні у своїх твердженнях, що на смузі руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не було жодного транспортного засобу, який він би обганяв.

На долученій до матеріалів адміністративної справи схеми ДТП, зафіксовано, що зіткнення транспортних засобів відбулося на смузі зустрічного руху. Також на зустрічній смузі руху зафіксовано гальмівний шлях автомобіля Volkswagen Passat довжиною 27,56 м. та 24.7 м., а також слід тертя переднього правого колеса після зіткнення, довжиною 5,45 м до місця зупинки транспортного засобу. Також наявний слід юзу від місця зіткнення до заднього лівого колеса автомобіля Volkswagen Sharan який становить 9.30 м (а.с.2)

З фотоматеріалів долучених до матеріалів справи вбачається, що у автомобіля Volkswagen Sharan реєстраційний номер НОМЕР_1 пошкоджено задню ліву частину ( бампер, крило, дверка, тощо) а також передня права частина внаслідок зіткнення з електроопорою. Зіткнення відбулося по дотичній лінії. В автомобіля Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 більше пошкоджена права передня частина, вивернуте праве переднє колесо (а.с.5-7).

Не підлягає задоволенню клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Дуткевича М.В. про повернення адміністративних матеріалів на доопрацювання. Підставою для такого висновку, служить те, що направлені на розгляд матеріали адміністративної справи, є достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення. Нерозбірливість почерку, неправильне зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення пункту Правил дорожнього руху, яке на думку представника ОСОБА_2 адвоката Дуткевича М.В. не може служити підставою для повернення зазначених матеріалів на доопрацювання, оскільки діючим КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції не передбачено внесення будь яких змін у протокол про адміністративне правопорушення після його заповнення а тим більше в частині зміни інкримінованого допущеного порушення Правил дорожнього руху.

В ході судового засідання встановлено, що ОСОБА_1 не порушив пункт 14.2 а) ПДР оскільки не здійснював маневр обгону, а здійснював поворот ліворуч.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1).

Відповідно до ст.8 Конституції України, "В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституції України є нормами прямої дії…".

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення та висуває особі обвинувачення у вчиненні протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення, тому його невідповідність вимогам ст.256 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі, внаслідок відсутності належного доказу винуватості особи.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення суд не наділено повноваженнями, щодо зміни інкримінованого уповноваженими особами (поліцією) особі, що притягається до адміністративної відповідальності, вчиненні протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, враховуючи те, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь та керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки він не порушив вимог п.14.2 а) ПДР.

За таких обставинах, дослідивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись верховенством права, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, передбачені ст.251 КУпАП, які встановлюють наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.124, 247, 283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП, закритиу зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя М.М.Поляниця