ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/774/19 Справа № 705/513/19 Головуючий по першій інстанції Костенко А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 24 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №149123 від 28.01.2019 ОСОБА_1 28.01.2019 о 03 год. 20 хв. в м.Умань по вул.С.Бендери,21, керував транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 24 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 гривень, що складає шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Не погодившись із постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду; скасувати постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 24.04.2019 та закрити провадження по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно трактовано вимоги закону, порушено його права на захист, в зв`язку з чим вказану постанову винесено незаконно.

Зазначає, що в період з 07 лютого 2019 року по 04 травня 2019 року він перебував за кордоном на роботі і не знав про розгляд справи в суді. Судом в установленому законом порядку про дату та час проведення засідання, його не повідомлено, а він зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім?ї, у зв`язку із чим, висновок суду про те, що його місце перебування невідоме не вірний.

Вказує, що на момент зупинки працівниками поліції його транспортного засобу він був тверезий. Від проходження медичного огляду не відмовлявся, але у нього виникли підозри щодо справності обладнання, яке було у працівників поліції, а тому він попросив провести даний огляд в закладі охорони здоров`я, які повідомили, що в разі його відмови від огляду нікуди їхати не треба та склали даний протокол.

Посилається, що судом першої інстанції з нього незаконно стягнуто судовий збір, тоді як він є учасником бойових дій і інвалідом ІІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, по пільгам прирівняний до осіб з інвалідністю, внаслідок Другої світової війни та, на підставі п.8 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», звільнений від його сплати.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, при цьому в апеляційних вимогах просив розгляд апеляційної скарги провести без його участі, а тому перешкод, передбачених ст.294 КУпАП, для розгляду справи не встановлено.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.04.2019 ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, оскільки перебував за межами України.

За таких обставин, вважаю, що апелянтом не пропущений строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшають і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки суду про доведеність вини та наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_1 , викладену в апеляційній скарзі, про закриття провадження по справі та безпідставність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, його вина підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення ОБ №149123 від 28.01.2019, складеного ст. інспектором СРПП Уманського ВП Царенком А.В., згідно якого, 28.01.2019 о 03 год. 20 хв. в м.Умань по вул.С.Бендери,21, керував транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 28.01.2019, згідно якого, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків;

- письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», а також відмовився від підпису акту огляду;

- письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , які є аналогічними з поясненнями свідка ОСОБА_2 ;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 0980 від 28.01.2019, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від обстеження на стан сп`яніння;

- письмових пояснень ОСОБА_4 , згідно яких, 28.01.2019 близько 03 год. 20 хв. до магазину, що знаходиться за адресою: м.Умань, вул.С.Бендери, 21, під`їхав транспортний засіб на іноземній реєстрації, з якого вийшов ОСОБА_1 , який зайшовши до магазину, взяв тютюнові вироби, за які розрахувався частково, в зв`язку з чим вона викликала охорону. Водій даного транспортного засобу був з ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки був відчутний різкий запах алкоголю з порожнини рота.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про те, що на момент зупинки працівниками поліції його транспортного засобу він був тверезий, а від проходження медичного огляду не відмовлявся, а попросив провести даний огляд в закладі охорони здоров`я, які повідомили, що в разі його відмови від огляду нікуди їхати не треба та склали даний протокол, спростовуються вищенаведеними доказами, дослідженими та оціненими як судом першої, так і апеляційної інстанції, а саме, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 0980 від 28.01.2019, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від обстеження на стан сп`яніння.

При цьому, враховую, що будучи незгодним з діями працівників поліції по даному факту, зі слів ОСОБА_1 , він будь-яких заперечень під час складання протоколу не надавав.

Не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи доводи апелянта про те, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно трактовано вимоги закону, порушено його права на захист, в зв`язку з чим вказану постанову винесено незаконно, оскільки в період з 07 лютого 2019 року по 04 травня 2019 року він перебував за кордоном на роботі і не знав про розгляд справи в суді. Судом в установленому законом порядку про дату та час проведення засідання, його не повідомлено, а він зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, у зв`язку із чим, висновок суду про те, що його місце перебування невідоме не вірний.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 149123 від 28.01.2019, місце проживання ОСОБА_1 зазначено, АДРЕСА_1 .

Також із матеріалів справи вбачається, що повістки ОСОБА_1 неодноразово направлялися судом за даною адресою, однак повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 17, 19, 20, 27, 30).

Крім того, матеріали справи містять відповідь ВК Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 12.04.2019 № 159, згідно якої, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.25, 26).

Одночасно вбачається, що ОСОБА_1 про розгляд справи в суді також повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці Маньківського районного суду Черкаської області в розділі «Новини та Громадянам» в підрозділі «Оголошення про виклик сторін місце проживання (перебування), місце знаходження чи місце роботи яких невідоме», про що також зазначено в оскаржуваній постанові (а.с.24, 28).

З метою поновлення ОСОБА_1 в його правах, судом апеляційної інстанції вжито неодноразові заходи до безпосередньої участі в розгляді справи останнього, на виконання вимог ст.294 КУпАП, з наданням можливості надати пояснення по суті складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки вина ОСОБА_1 доведена належними доказами, які містяться в матеріалах справи, накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню та особі правопорушника.

Разом з тим, під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 27.04.2018 (а.с.42), ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, тому на підставі п.8 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», якою визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідність внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи, звільнений від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях, у зв`язку з чим із оскаржуваної постанови необхідно виключити послання щодо стягнення із ОСОБА_1 судового збору у сумі 384,20 грн. не змінюючи або скасовуючи постанови Маньківського районного суду Черкаської області від 24 квітня 2019 року, оскільки на час розгляду даної справи вказана інформація у суду першої інстанції була відсутня.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Маньківського районного суду Черкаської області від 24 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 24 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 гривень, що складає шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Виключити із резолютивної частини постанови Маньківського районного суду Черкаської області від 24 квітня 2019 року посилання щодо стягнення із ОСОБА_1 судового збору в сумі 384,20 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба