Справа № 766/157/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.01.2019 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Стамбула Н.В., вивчивши матеріали справи, які надійшли з військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН судом не встановлено, який народився в м. Черкаси, громадянина України, займає посаду командира зенітної ракетно-артилерійської батареї батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 , капітан, військовослужбовець ЗСУ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст.172-15 ч.2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Проведеним військовою прокуратурою Херсонського гарнізону вивченням стану додержання службовими особами військових формувань вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та іншого законодавства при притягненні військовослужбовців до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, у діях окремих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 виявлені ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Встановлено, що з 15.09.2016 року капітан ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом на посаді командира зенітної ракетно-артилерійської батареї батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - «Статут»), капітан ОСОБА_1 зобов`язаний свято та непорушне додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України.
Згідно ст.ст. 2, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон. Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
До того ж, відповідно до займаної посади, капітан ОСОБА_2 є військовим начальником (командиром зенітної ракетно-артилерійської батареї батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 ), також, згідно положень зазначених в протоколі пунктів Статуту на нього покладено виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а отже, в розумінні положення примітки до ст. 172-13 та ст. 425 КК України він є військовою службовою особою - суб`єктом правопорушення передбаченим ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до ст. 58 Статуту, капітан ОСОБА_2 є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреного йому підрозділу, за забезпечення охорони державної таємниці, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особистого складу, за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів, за всебічне забезпечення підрозділу, за додержання принципів соціальної справедливості. Начальник відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.
Згідно із ст. 59 Статуту, капітан ОСОБА_2 , окрім іншого зобов`язаний: знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань; постійно вдосконалювати особисту підготовку та майстерність під порядкованих командирів (начальників), методи керівництва військовою частиною, кораблем (підрозділом), особисто проводити навчання та заняття з особовим складом військової частини, корабля (підрозділу), займатися правовим вихованням підлеглих, своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки; своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки; встановлювати у підрозділі такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників);бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності; проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям і злочинам серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові).
Відповідно до ст. 111 Статуту, капітан ОСОБА_1 в мирний час і воєнний час відповідає за бойову готовність роти, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти, за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті), за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти, за успішне виконання ротою (кораблем) бойових завдань, за ведення ротного господарства.
Командир роти підпорядковується командирові батальйону і є прямим начальником усього особового складу роти.
Згідно з ст. 112 Статуту, капітан ОСОБА_1 окрім іншого, зобов`язаний: підтримувати особовий склад роти (корабля), озброєння, бойову та іншу техніку в постійній бойовій готовності; організовувати в роті (на кораблі) бойову підготовку, складати розклад занять на тиждень, проводити заняття з офіцерами, прапорщиками (мічманами) і сержантами (старшинами), а також з підрозділами роти; вести встановлений облік занять з бойової підготовки та облік особового складу роти (корабля), знати чисельність (наявність і відсутність) особового складу за списком, а також наявність і стан озброєння,боєприпасів, техніки, пального та інших матеріальних засобів; постійно вдосконалювати свої знання за спеціальністю і методичні навички, подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку; суворо стежити за виконанням особовим складом заходів безпеки під час проведення занять і робіт, за поводженням зі зброєю, боєприпасами і технікою, їх обслуговуванням та бойовим застосуванням, за своєчасним здаванням на склад невитрачених боєприпасів та вибухових речовин; перевіряти підготовку та стан озброєння і техніки роти (корабля) перед кожним виходом на навчання чи заняття, а також їх наявність після повернення із занять та навчань, вживати заходів до запобігання катастрофам, аваріям і поломкам, втратам зброї та боєприпасів (командирові корабля, крім того, забезпечувати живучість корабля та безпеку його плавання) і т.д.
Згідно вимог ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України. Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.
Зокрема, ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушне додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки.
Згідно ст. 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до ч.2 ст. 30 Статуту підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів за`язку.
Відповідно до ч. 3 ст. 37 Статуту, про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.
Згідно до ст. 12 Статуту про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.
В той же час, капітан ОСОБА_1 здійснив недбале ставлення до військової служби за наступних обставин.
З 15.09.2016 року капітан ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом на посаді командира зенітної ракетно-артилерійської батареї батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 .

Так, 25.10.2018 року незважаючи на обізнаність з чинними нормативно-правовими актами, що стосуються надання доповідей вищестоящому командуванню стосовно виконання обов`язків військової служби, капітан ОСОБА_1 , усупереч наведеним вимогам законодавства, не виконує свої службові обов`язки командира зенітної ракетно-артилерійської батереї батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 без поважних причин. Як наслідок, створено передумови для погіршення внутрішнього порядку ввіреної ОСОБА_1 зенітної ракетно-артилерійської батереї батальйону охорони та своєчасного ракетно-артилерійського забезпечення військової частини НОМЕР_1 .
02.03.2018 року у Верховному суді України відбулася робоча зустріч нарада з головами апеляційних судів областей та Апеляційного суду м. Києва за участю голови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Бориса Гулька та заступника голови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду Валентини Щепоткіної, під час яг визначилися, що особливий період розпочався з дня набрання чинності Законом України № 1126-VIІ від 17.03.2014 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», яким затверджено відповідний Указ виконуючого обов`язки Президента України № 303/2014 від 17.03.2014, тобто з 17.03.2014, і триватиме до набрання чинності законом України, яким буде затверджено Указ Президента про демобілізацію.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1 126-У11 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», оголошено про проведення часткової мобілізації.
Згідно з рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», уведеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014, у Донецькій та Луганській областях проводиться антитерористична операція.
Збройні Сили України приймають участь в антитерористичній операції визначеним складом сил і засобів у відповідності до норм Закону України «Про боротьбу з тероризмом».
Відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 «Про мобілізацію» з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України па рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави, оголошено та зобов`язано провести протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб.
Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.
Водночас зазначеним Законом передбачено такий захід як демобілізація комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України,
спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, Інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію штати мирного часу.
Згідно зі ст. 11 зазначеного Закону, рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України.
На даний час відповідних рішень Президентом України не приймаюся.
Крім цього, питання щодо наявності особливого періоду в державі поза часом проведення мобілізації було предметом судового розгляду.
Вищий адміністративний суд України у постанові від 16.02.2015 виходячи із системного аналізу норм Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зазначив, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.
Тобто, з 18.03.2014 року і по теперішній час в Україні діє особливий період.
Таким чином, капітан ОСОБА_1 25.10.2018 року, будучи військовою службовою особою, що проходить військову службу за контрактом, перебуваючи на посаді зенітної ракетно-артилерійської батареї батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 , діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, не виконував без поважних причин свої службові обов`язки, чим вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби у мовах особливого періоду, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судове засідання порушник зявився, вину не визнав, вказав, що командуванню частини було відомо де 25.102018 року він знаходився, проте жодних доказів на підтвердження вказаних фактів суду не надав.

Вина порушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 03.01.2019 року, поясненнями, витягом з наказу, актом № 126 службового розслідування від 22.11.2018 року.

Таким чином, вина правопорушника у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, доказана повністю. Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність за адміністративним правопорушенням судом не встановлено. Обираючи правопорушнику вид стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан. На підставі викладеного суд вважає, що стягнення повинно бути обрано у вигляді штрафу.

Крім того, в силу ст.40-1 КУпАП, стягненню з особи, на яку накладено стягнення, підлягає судовий збір.

Керуючись ст.33-35, 40-1, 172-20, 283, 284 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в :
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 2465,00 грн. ((Штраф перерахувати на Р/р 1002 Одержувач ГУК у м Херсон /м Херсон /21081100 Код отримувач( ЄДРПОУ) 37959779 Назва банку Казначейство України (ЕАП) Код банку (МФО) 899998. Призначення платежу: штрафи у сфері громадської безпеки).
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 384,20 грн. (УК у м Херсоні /м Херсон/22030101, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/р 1002).
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та з цього часу її може бути звернено до виконання протягом трьох місяців.

Постанова набирає чинності ___________року.

Суддя: Н.В.Стамбула