Справа №757/8333/14-п Головуючий в суді І інстанції: КарабаньВ.М.
Провадження № 33/824/3/2019 Доповідач в II інстанції: Авраменко М.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Авраменко М.Г.,

за участі:

захисника - ГрабчакаВ.М.

представника потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_5 на постанову Печерського районного суду м. Києва 16 квітня 2014 року, про закриття провадження щодо

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, -

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2014 року Печерський районний суду м. Києва закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_6 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, про що було зазначено у протоколі серії АБ2 №019962 від 20.03.2014, складеного по факту ДТП по вул. Басейна в м. Києві під керуванням водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 №019962, від 20.03.2014, ОСОБА_6, 20.03.2014 о 13 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем «Ауді» д.н.з. НОМЕР_3, по вул. Басейна в м. Києві, в залежності від обставин, які склалися не дотримався безпечної дистанції, чим порушив п. 13.1 ПДР України, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 та заподіяв матеріальної шкоди обом автомобілям.

Не погоджуючись із рішенням суду, інший учасник ДТП ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Просить поновити строк апеляційного оскарження, оскільки її довірена особа копію постанови отримав 16.04.2014 поштовим повідомленням, а сама ОСОБА_5 не могла подати апеляційну скаргу до суду, тому, що перебувала за кордоном.

На думку іншого учасника ДТП постанова суду є необґрунтованою та винесена з порушенням матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції не в повній мірі дослідив всі обставини справи.

Вказує, що суд першої інстанції не призначив судову експертизу, висновок якої міг би довести наявність складу правопорушення у діях ОСОБА_6 та відсутність маневрування (зміни напрямку руху) з її боку перед ДТП.

Зазначає, суд першої інстанції її не викликав на судові засідання та не опитував з приводу ДТП. Відповідно до схеми ДТП, кінцевого розташування її автомобіля не можуть свідчити про виконання ОСОБА_5 будь-яких маневрів перед ДТП, оскільки маневр, це є динаміка переміщення автомобіля у просторі, яка може бути зафіксована лише відеозйомкою.

Вислухавши пояснення представника потерпілої в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, заперечення захисника особи, провадження щодо якої закрито проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши обґрунтованість клопотання та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Цих вимог закону при прийняті рішення щодо ОСОБА_6 судом першої інстанції дотримано не було.

Під час апеляційного розгляду, суд вислухав пояснення представника потерпілого ОСОБА_4, який зазначав, що ОСОБА_5 рухалася на автомобілі «Тойота» по вул. Басейна в третій смузі для руху. Автомобіль чорного кольору, який рухався попереду створив для неї аварійну ситуацію і вона, щоб уникнути зіткнення загальмувала, після цього почула поштовх у задню частину свого автомобіля. Та, зазначив, що ОСОБА_5, щоб уникнути зіткнення загальмувала і здійснила маневр.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_4 надав експертний висновок №ДА від 23.07.2014 з якого вбачається, що дії автомобіля Ауді ОСОБА_6 з технічної точки зору не відповідали вимогам п. 13.1 та 2.3 б) ПДР України. В діях водія автомобіля Тойота ОСОБА_5 з технічної точки зору не вбачається. В даній дорожній обстановці з технічної точки зору причиною виникнення ДТП є рух автомобіля Ауді, що не узгоджується з вимогами п. 13.1 та 2.3 б) ПДР України, тобто невідповідність дій водія автомобіля Ауді ОСОБА_6 вимогам п. 13.1 та 2.3 б) ПДР України.

Згідно висновку експерта №10462/10463/14-52 від 22 серпня 2014 року, вбачається, що перед моментом зіткнення автомобілів Ауді та Тойота останній здійснював маневр перестроювання із другої смуги у третю. У даному випадку, дії автомобіля Ауді ОСОБА_6 не підпадають під регламентацію вимог п. 13.1 ПДР, а регламентуються вимогами п. 12.3 ПДР України.

Згідно висновку експерта №686ат від 15 січня 2015 року, вбачається, що з технічної точки зору, пояснення водія автомобіля Ауді ОСОБА_6 спроможні, пояснення водія автомобіля Тойота ОСОБА_5 не спроможні. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля Ауді ОСОБА_6 повинен був керуватись вимогами п. 12.3 ПДР України. Питання щодо відповідності дій водія ОСОБА_6 вимогам п. 13.1 ПДР України експертом не вирішувалось по причинам вказаним в дослідницькій частині висновку.

Згідно висновку експерта №9-27 від 23 жовтня 2015 року, вбачається, що встановити технічну спроможність або неспроможність показань водіїв Тойота ОСОБА_5 та Ауді ОСОБА_6 щодо механізму зіткнення не виявляється можливим, з причин, указаних у дослідницькій частині висновку.

Згідно висновку експерта №4599 від 05 квітня 2016 року, вбачається, що вирішити питання, про спроможність з технічної точки зору показань водіїв автомобілів Ауді та Тойота відповідно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 щодо механізму ДТП, не виявляється можливим, по причині відсутності необхідного комплексу ознак, які свідчать про це.

Згідно висновку експерта №4600 від 07 липня 2016 року, вбачається, що у даному випадку неможливо встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди, встановити конкретну причину настання дорожньо-транспортної пригоди - зіткнення автомобілів Ауді та Тойота не виявляється можливим.

Згідно висновку експерта №9102/2373 від 28 лютого 2017 року, вбачається, що по причині, вказаній у дослідницькій частині висновку, виходячи із наданих матеріалів справи, з технічної точки зору, неможливо встановити механізм виникнення дорожньо-транспортної пригоди, а відповідно і перевірити технічну спроможність показань водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про його виникнення.

Вислухавши пояснення захисника особи, провадження щодо якої закрито ГрабчакаВ.М., який зазначав, що ОСОБА_6 рухався на автомобілі «Ауді» по вул. Басейна в третій смузі для руху. Автомобіль «Тойота», який рухався у другій смузі для руху, щоб уникнути зіткнення з автомобілем, який його підрізав, здійснив різкий маневр у третю смугу, у результаті чого у нього була відсутня технічна можливість зупинити свій автомобіль.

Суд критично ставиться до показань захисника особи, провадження щодо якої закрито оскільки, як убачається з матеріалів провадження, відповідно до положень 13.1 ПДР України, ОСОБА_6 був зобов'язаний в залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як вбачається із матеріалів справи сім висновків експертів відповіді на питання, в діях якого з водіїв стали в причинно-наслідковому зв'язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та встановити конкретну причину настання дорожньо-транспортної пригоди не виявилося можливим.

Так, поза увагою судді залишилась письмові пояснення очевидця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7, з яких вбачається, що 20.03.2014 останній хотів перейти дорогу на протилежну вулицю і став свідком ДТП за участю ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Під час руху чорний седан підрізав автомобіль Тойота, який в свою чергу почав пригальмовувати. В цей час за автомобілем Тойота рухався автомобіль Ауді, який не витримав дистанцію та вдарив у задню частину автомобіля Тойота. Автомобіль Тойота їхав рівно і ніяких різких маневрів не виконував. В той час, як автомобіль Ауді намагався уникнути зіткнення та почав об'їзд автомобіля Тойота з лівої сторони по напрямку руху.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_6 порушив вимоги 13.1 ПДР України, - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Винність ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2 №019962 від 20.03.2014, схемою дорожньо-транспортної пригоди, фотознімками місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями учасників ДТП.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку про доведеність в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2014 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_6 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, а провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_5 - задовольнити, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2014 року, щодо ОСОБА_6 про закриття провадження, у зв'язку з відсутністю складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП - скасувати.

Прийняти нову поставу, якою ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, а провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г. Авраменко