Провадження № 33/824/4472/2019 Доповідач - Орел А.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Орел А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участі особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ., на постанову Шевченківського районного м. Києва від 01.11.2019, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2019 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Як зазначено в постанові суду, 05 вересня 2019 року о 13 год. 15 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ», модель «2101», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Оранжерейній біля будинку № 1 в місті Києві, з наявними ознаками наркотичного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно з ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову особа, яку притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт ОСОБА_1 зазначає, що суд проігнорував всі доводи сторони захисту, які вони заявляли письмово, при винесенні постанови суд першої інстанції послався на здогади. Крім цього апелянт зазначає, що судом першої інстанції не проводився розгляд справи про адміністративне правопорушення а лише виготовилася постанова з шаблону. Також апелянт зазначає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявний висновок ТОВ клініки «МЕДАКОМ» від 05.09.2019 року в якому зазначено, що ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння не перебував. Крім цього, ОСОБА_1 зазначає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Вважаю, що судом вірно встановлені фактичні обставини справи та їм дана належна юридична оцінка. Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, поскільки 05 вересня 2019 року о 13 год. 15 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ», модель «2101», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Оранжерейній біля будинку № 1 в місті Києві, з наявними ознаками наркотичного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно з ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №252611, складеного уповноваженою особою у встановленому законом порядку, письмовими поясненнями свідків, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.Та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, згідно з яким, поліцейським ОСОБА_1 . було запропоновано в присутності двох свідків пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак останній відмовився.

У відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказаною нормою закону настає не лише за керування транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, але й за відмову в проходженні в установленому порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 пояснив причину відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння відсутністю у нього вільного часу.

Таке пояснення суд вважає не обґрунтованим та безпідставним, оскільки п. 2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про те, що працівниками поліції не було виписано ОСОБА_1 направлення на проходження огляду на стан сп`яніння вважаю безпідставними, оскільки направлення на проходження огляду на стан сп`яніння працівниками поліції складається у разі виявлення бажання особою оскаржити результати огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та виявленням бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Стосовно доводів апелента про те, що він сам пройшов огляд на стан сп`яніння про що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявне підтвердження у вигляді висновку з ТОВ клініки «МЕДИКОМ» від 05.09.2019, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вважаю їх безпідставними, оскільки Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не передбачено можливості проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння особою самостійно в будь-якому закладі охорони здоров`я. Огляд може проводитись лише в присутності поліцейського.

Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не проводився розгляд справи про адміністративне правопорушення а лише було виготовлено обвинувальну постанову, вважаю їх безпідставними, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаю безпідставними та необґрунтованими.

При призначенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. 33 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин вважаю постанову суду законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачаю.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постановуШевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2019 року щодо нього - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я :