Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

4 грудня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю:

особи, щодо якої винесено постанову, ОСОБА_1 ,

захисника Студзінського М.А.,

представника потерпілого Ляшенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Студзінського М.А. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 вересня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тимчики Олюторського району Камчатської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.09.2019 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як встановив суд, 11 серпня 2019 року близько 15 години 16 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Nissan Qashqai" д/н НОМЕР_2 на вул. Стеценка, 23 в м. Києві, виїжджаючи на дорогу з автозаправної станції, всупереч вимогам п.п.2.3 "б", 10.2 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) перед проїзною частиною не дав дорогу автомобілю "Ford Mondeo" д/н НОМЕР_3 , що рухався по ній, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

В апеляційній скарзі захисник Студзінський М.А. зазначає про порушення суддею місцевого суду норм процесуального права, що виразилося в розгляді справи без його та його підзахисного участі і призвело до неповного з`ясування обставин справи. З огляду на викладене просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення захисника Студзінського М.А. і Гусєва І.А., які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; пояснення представника потерпілого, яким є ____________________________________________________________________________

Справа № 33/824/3872/2019 Постанова винесена суддею Оздобою М.О.

Категорія: ст.124 КУпАП

Підприємство з іноземними інвестиціями "ВІП-РЕНТ", Ляшенко А.В., яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали справи, дослідивши нові докази та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено обставини і суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, поясненнях свідка ОСОБА_2 , схемі місця ДТП, а також поясненнях самого ОСОБА_1 .

Так, з письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , які він давав працівникам поліції одразу після пригоди, вбачається, що він, керуючи автомобілем "Ford", рухався по вул. Стеценка в напрямку вул. Туполєва в правій смузі, не перевищуючи швидкість. Раптово, без попереджувальних сигналів, з АЗС "WOG" на дорогу виїхав автомобіль "Nissan", який повертав праворуч. Він не встиг загальмувати і скерував автомобіль ліворуч, однак автомобіль "Nissan" не зупинився і вдарив його автомобіль у передню праву частину. Після цього його винесло на смугу зустрічного руху і частково - на тротуар.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 за викладених у протоколі обставин він, керуючи автомобілем "Nissan", виїжджав з АЗС "WOG" на вул. Стеценка, маючи намір повернути ліворуч. Він пропустив автомобілі, що рухалися в правій смузі і, так як у лівій смузі (смузі зустрічного руху) транспортних засобів не було, прийняв рішення виконати маневр. Коли розпочинав рух, не бачив автомобілі в правій смузі, оскільки була похмура погода і автомобіль, з яким відбулося зіткнення, був кольору асфальту.

Схемою місця ДТП, яка містить дані про ділянку дорогу, де сталася пригода, місце зіткнення, місця осипу уламків, розташування транспортних засобів після зіткнення, наявність та локалізацію механічних пошкоджень (пошкодження передньої правої частини, переднього вітрового скла, переднього правого колеса в автомобілі "Ford", пошкодження передньої частини в автомобілі "Nissan"), також підтверджується, що на проїзній частині на вул. Стеценка між автомобілем "Ford" під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по дорозі, і автомобілем "Nissan" під керуванням ОСОБА_1 , який виїжджав з АЗС "WOG", сталася ДТП, в результаті чого вказані автомобілі було пошкоджено. Після зіткнення автомобіль "Ford" втратив керованість, внаслідок чого опинився на тротуарі через смугу зустрічного руху, отримавши додаткові пошкодження.

Оскільки вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою, суд правильно поклав їх в обґрунтування своїх висновків.

В судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_2 дав аналогічного змісту пояснення про обставини ДТП, уточнивши, що рухався зі швидкістю до 50 км/год., автомобіль "Nissan", не зупиняючись, виїхав з АЗС "WOG" і повертав наліво на смугу зустрічного руху. Перед зіткненням він гальмував і вивернув ліворуч. Зіткнення сталося в його смузі руху, де зафіксовано осип уламків, а осип уламків на смузі зустрічного руху утворився від наїзду його автомобіля на бордюр і тротуар.

Вказані пояснення додатково підтверджуються даними у світлинах та відеозаписі, долучених представником потерпілого та захисником (а.с.25-30, 39-42, 96).

Що стосується пояснень ОСОБА_1 та доводів апеляційної скарги захисника, то вони не спростовують висновки суду.

Так, відповідно до пояснень ОСОБА_1 , наданих апеляційному суду, він, керуючи автомобілем "Nissan", виїжджав з АЗС "WOG", маючи намір повернути ліворуч у дозволеному місці. Перед виїздом зупинився, пропускаючи автомобілі, що рухалися по дорозі, і бачив автомобіль "Ford", що рухався ліворуч на значному віддаленні. Він припускав, що вказаний автомобіль рухається з перевищенням швидкості, однак, враховуючи відстань до нього, вважав, що має можливість виконати маневр. Під час виконання ним повороту сталося зіткнення з вказаним автомобілем. Винним у ДТП вважає водія ОСОБА_2 , який перевищив швидкість.

У відповідності з висновком експертного автотехнічного, транспортно-трасологічного та комп`ютерно-технічного дослідження № 4-11/19 від 19.11.2019 року з моменту відновлення руху автомобілем "Nissan Qashqai" при виїзді з прилеглої території АЗС "WOG" до моменту зіткнення з автомобілем "Ford Mondeo" пройшов час 2,667 секунд.

На підставі об`єктивного доказу - відеозапису з камери відеонагляду АЗС "WOG" видно, що: суб`єктивні пояснення водія ОСОБА_2 в частині руху автомобіля "Ford Mondeo" по вул. Стеценка в напрямку вул. Туполєва по головній дорозі по правій смузі, напрямку виконуваного автомобілем "Nissan Qashqai" повороту з прилеглої території наліво на вул. Стеценка до ТЦ "Lavina", зони ушкодження правої передньої частини автомобіля "Ford Mondeo" та факту зміщення автомобіля "Ford Mondeo" на ліву частину дороги (як факт без уточнення цього водія, чи то є наслідком зіткнення чи відворотом водія ОСОБА_2 ) є технічно спроможними; інші відомості версії водія ОСОБА_2 в частині руху керованого ним автомобіля "Ford Mondeo" без перевищення швидкості і того, що без "попереджувальних знаків" "на дорогу вилетів" автомобіль "Nissan Qashqai" є технічно неспроможними.

Версія водія ОСОБА_1 щодо розвитку обставин та подій перед ДТП в частині очікування і пропуску автомобілів по вул. Стеценка на виїзді з прилеглої території АЗС "WOG" з поворотом наліво керованого ним автомобіля "Nissan Qashqai", відсутності в безпосередній близькості автомобіля в першій смузі руху, що в подальшому сталося зіткнення з автомобілем "Ford Mondeo", який рухався в першій смузі (без уточнення факту, де сталося це зіткнення, в першій, другій або на осьовій лінії), та факту більшої за допустиму швидкість автомобіля "Ford Mondeo" є технічно обґрунтованою.

Відповідно до вимог п.п.1.4, 1.5, 2.3 "б", 10.2 ПДР та вимог дорожніх знаків 2.1 "Дати дорогу" і 4.6 "Рух праворуч або ліворуч" водієві автомобіля "Nissan Qashqai" ОСОБА_1 , виїжджаючи на дорогу з прилеглої території АЗС "WOG", для переїзду двох смуг чотирьохсмугової дороги вул. Стеценка з пожвавленим рухом (а саме, на протилежний бік дороги відносно АЗС) належало пропустити автомобілі, яким би його діями могла бути створена небезпека для руху, і дочекатися розриву в транспортному потоці для виконання маневру.

Відповідно до вимог п.п.1.5, 2.3 "б", 12.3, 12.4 ПДР та термінології п.1.10 ПДР водієві автомобіля "Ford Mondeo" ОСОБА_2 слід було не перевищувати допустимої швидкості руху для міста (50 км/год.), стежити за дорожньою обстановкою і відповідно реагувати на її зміну, і не пізніше об`єктивного моменту виникнення небезпеки (відновлення руху автомобілем "Nissan Qashqai" при виїзді з прилеглої території АЗС) у випадку необхідності застосувати виключно гальмування без зміни напрямку руху.

З причин, наведених у дослідницькій частині даного висновку, в діях водія автомобіля "Nissan Qashqai" ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР, які б навіть спричинили виникнення небезпечної ситуації для водія автомобіля "Ford Mondeo". Небезпечна дорожня ситуація створювалась значно раніше, ніж на проїзну частину вул. Стеценка почав здійснювати виїзд автомобіль "Nissan Qashqai". Небезпечна дорожня ситуація створювалася діями водія автомобіля "Ford Mondeo" ОСОБА_2 з моменту перевищення ним допустимого швидкісного режиму руху. З причин, наведених у дослідницькій частині даного висновку, і небезпечна, і аварійна дорожні ситуації в даному випадку були створені одноособовими діями водія автомобіля "Ford Mondeo" ОСОБА_2 , які суперечили вимогам п.п.1.5, 2.3 "б", 12.3, 12.4 ПДР (а.с.66-93).

Оцінюючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 , оскільки вони спростовуються, крім пояснень свідка та даних у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця ДТП, які суд першої інстанції взяв до уваги, відеозаписом камери відеоспостереження АЗС "WOG", та світлинами. Також апеляційний суд звертає увагу на зміну ОСОБА_1 пояснень, оскільки після ДТП він повідомляв, що коли розпочинав рух, то не бачив автомобілі в правій смузі, оскільки була похмура погода і автомобіль, з яким відбулося зіткнення, був кольору асфальту (що суперечить відеозапису), а в суді пояснив, що бачив автомобіль, який рухався по дорозі з перевищенням швидкості, але вважав, що має можливість виконати маневр.

Згідно з п.10.2 ПДР, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станції та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Відповідно до визначення в п.1.10 ПДР терміну "дати дорогу" - це вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Враховуючи те, що зіткнення відбулося між керованим ОСОБА_1 автомобілем "Nissan Qashqai", який виїжджав на дорогу з території АЗС, і автомобілем "Ford Mondeo" під керуванням ОСОБА_2 , що рухався по дорозі, вже ця очевидна обставина доводить, що вимоги п.10.2 ПДР ОСОБА_1 виконані не були.

Що стосується висновку експертного дослідження в частині відсутності в діях ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР і того, що і небезпечна, і аварійна дорожні ситуації в даному випадку були створені одноособовими діями ОСОБА_2 , то апеляційний суд також не може покласти його в обґрунтування своїх висновків, оскільки з викладених раніше підстав він суперечить правовій природі змісту п.10.2 ПДР. Враховуючи вказані положення ПДР, ОСОБА_2 , рухаючись прямолінійно по дорозі, відповідно до вимог п.1.4 ПДР мав право розраховувати на те, що водії, які виїжджають з території АЗС, будуть дотримуватись вказаних раніше вимог ПДР, і не міг передбачити різку зміну дорожньої обстановки. В той же час ОСОБА_1 належало дотримуватись вимог п.10.2 ПДР, і жодних причин, які б пояснювали їх невиконання, не було. З відеозапису вбачається, що перешкоди, які б обмежували оглядовість проїзної частини, по якій рухався автомобіль "Ford Mondeo", були відсутні.

Крім того, проведення експертного дослідження ТОВ "Столичне бюро судових експертиз" доручило експерту ОСОБА_3 , який має кваліфікацію судового експерта за спеціальностями 10.1 "Дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди", 10.4 "Транспортно-трасологічні дослідження" та експерту ОСОБА_4 , який має кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 10.9 "Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів".

За наслідками комп`ютерно-технічного дослідження відеозапису з камери відеонагляду АЗС "WOG" було встановлено швидкість руху автомобіля "Ford Mondeo" 63,4…73,6 км/год., час від моменту, коли автомобіль "Nissan Qashqai" рушив, і до зіткнення - 2,667 секунд, віддалення автомобіля "Ford Mondeo" від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки 46,9…54,5 м, і ці дані використовувались експертом ОСОБА_3 як вихідні та брались на основу при проведенні автотехнічного і транспортно-трасологічного дослідження.

Між тим, як слушно зауважила представник потерпілого ОСОБА_5 , відомості у висновку не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_4 не є атестованим судовим експертом, дія його свідоцтва скінчилась 30.03.2016 року, а тому згідно з п.1.7 розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року, та ст.7 Закону України "Про судову експертизу" він не мав права проводити комп`ютерно-технічне дослідження.

Згідно з ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дійсно, справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та даних про його своєчасне сповіщення, оскільки у справі наявні відомості про направлення йому повістки, а не її отримання, що може свідчити про порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Однак при розгляді справи в апеляційному суді права ОСОБА_1 були відновлені і він отримав можливість реалізувати їх у повному обсязі. А тому допущене суддею місцевого суду порушення норм процесуального права не вплинуло на правильність прийнятого рішення і не може бути підставою для скасування постанови із закриттям провадження у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає вимогам ст.33 КУпАП.

Таким чином постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Студзінського Максима Анатолійовича залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 вересня 2019 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 20 /двадцяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 /триста сорок/ гривень, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн