Справа № 500/6034/19 Провадження № 3/500/1644/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі судді Пащенко Т.П., за участю секретаря судового засідання Топтигіної О.М., прокурора Дупанової А.В., притягуваної ОСОБА_1 , розглянув справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, тимчасово не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення №431, складеного 23.05.2019 року, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП, а саме: являючись особою на яку поширюються вимоги Закону інженером відділу інженерно-технічних засобів охорони, зв`язку та інформатизації Ізмаїльського слідчого ізолятору, будучи звільненою за власним бажанням наказом начальника державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» від 28.09.2018 року не своєчасно, а саме 19.10.2018 року, без поважних причин, подала щорічну електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнала, посилаючись на письмові пояснення від 24.04.2019 року (а.с.28), вказавши, що вона не змогла вчасно подати електронну декларацію перед звільненням тому, що під час заповнення електронної декларації потрібно вказати суму заробітної плати за період не охоплений раніше деклараціями. У зв`язку з тим, що бухгалтерія не надала їй довідку щодо її заробітної плати, вона не змогла вчасно подати декларацію перед звільненням. Також, останні нарахування по зарплаті були тільки 19.10.2018 року, після чого вона відразу, цього ж дня подала електронну декларацію перед звільненням. Тому ОСОБА_1 просила провадження у справі закрити.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього документи, заслухавши висновок прокурора Дупанової А.В. про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з таких підстав.

Так, винуватість ОСОБА_1 у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, повністю доведена, сукупністю досліджених судом доказів.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення №431 від 23.05.2019 р., ОСОБА_1 порушила ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме несвоєчасно, без поважних причин, подала 19.10.2018 р. щорічну електронну декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями перед звільненням (а.с. 1 8).

Згідно даним копії наказу начальника Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області від 09.04.2015 року №26-ос «Про особовий склад» ОСОБА_1 призначена на посаду інженера відділу інженерно-технічних засобів охорони, зв`язку та інформатизації Ізмаїльського слідчого ізолятору (а.с.19).

Згідно наказу начальника ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» від 28.09.2018 року №87/ос-18 «Про особовий склад» відповідно до п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням) з 01.10.2018 року було звільнено тимчасово виконуючого обов`язки старшого інспектора режимно-секретної роботи ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» Шляхтицьку О.В. (а.с.20).

Враховуючи, що відповідно до положень п.п. «д» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», особи рядового складу державної кримінально-виконавчої служби віднесені до осіб, уповноважених на виконання функцій держави, суд дійшов висновку про те, що на ОСОБА_1 поширюються вимоги ч.1 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», якими покладений обов`язок подати декларацію при припиненні діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням.

Тому, ОСОБА_1 була зобов`язана подати декларацію до 01.10.2018 року шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларації за формою, що визначається НАЗК.

Однак, ОСОБА_1 не подала декларацію до 01.10.2018 року, а подала лише 19.10.2018 року, пізніше на 19 діб після припинення діяльності, про що листом від 21.02.2019 року начальник майор внутрішньої служби Чуєв Р.С. ДУ «Ізмаїльська установа виконання покарань №22» повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції 04.03.2019 року (а.с.12), а подала притягувана зазначену декларацію перед звільненням лише 19.10.2018 року, а саме, пізніше на 19 діб після припинення такої діяльності, що встановлено відповідно до Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого встановлено дату подачі декларації ОСОБА_2 (19.10.2018 р.) та витягом з сайту НАЗК дати подачі декларації з офіційної сторінки Реєстру. (а.с. 14)

Дані досліджених судом доказів повністю узгоджуються як з поясненнями притягуваної ОСОБА_1 , даними нею в судовому засіданні, так і зі змістом письмових пояснень ОСОБА_1 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з якими остання пояснювала, що вона не могла вчасно подати електронну декларацію перед звільненням тому, що бухгалтерія не надала їй довідку щодо її заробітної плати.

Відповідно до послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Реєстр), які вчинила ОСОБА_1 за період з 30.01.2018 р. по 19.10.2018 р., ОСОБА_1 вчиняла дії у Реєстрі в період часу з 30.01.2018 року з 10:49:09 до 11:00:43, та 04.10.2018 року з 14:03:34 до 14:06:05 та 19.10.2018 року з 14:19:06 до 14:20:43, коли нею і була подана декларація (а.с.13). Отже, саме перед звільненням, до 01.10.2018 року, ОСОБА_1 в Реєстрі не вчиняла дій.

В матеріалах справи відсутні відомості та не надано суду доказів, що ОСОБА_1 отримала лише 19.10.2018 року довідку про заробітну плату.

Тому суд критично оцінює пояснення притягуваної ОСОБА_1 про те, що вона не могла подати декларацію перед звільненням у зв`язку з тим, що бухгалтерія не надала їй довідку щодо її заробітної плати, і ці обставини перешкоджали їй вчасно подати декларацію перед звільненням.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність непереборних перешкод, незалежних від волі притягуваної ОСОБА_1 , для виконання нею обов`язку своєчасно подати декларацію, а також про відсутність поважних причин несвоєчасного подання нею декларації.

Відповідальність за це адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП, яка розташована у Главі 13-А «Адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією». Тому це правопорушення слід відрізняти від корупційного правопорушення, тобто діяння, що містить ознаки корупції, для якого, виходячи зі змісту абзаців 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», і є обов`язковою наявність вини у формі умислу.

Абзацом 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією, визначене як діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Отже, виходячи зі змісту вказаних абзаців 5, 6, 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», а також з формулювання диспозиції ч. 1 ст. 1726 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Законом України «Про запобігання корупції» передбачені вимоги фінансового контролю, а відповідальність за його порушення настає незалежно від форми вини, причин та мотивів. В даному випадку для вирішення питання про наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, має значення лише наявність або відсутність поважних причин несвоєчасного подання декларації. А як було встановлено судом ОСОБА_1 несвоєчасно подала декларацію без поважних причин, що свідчить про наявність у неї вини у вчиненні цього адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

Однак, суд вважає, що провадження у цій справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити, виходячи з такого.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 16414, 21215, 21221 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Днем виявлення правопорушення є день, коли спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції (ними є і НАЗК, і органи Національної поліції), що уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, встановив несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації.

Як було вище зазначено, відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до листа від 21.02.2019 року начальник майор внутрішньої служби Чуєв Р.С. ДУ «Ізмаїльська установа виконання покарань №22» повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції 04.03.2019 року(а.с.12).

Після цього НАЗК надіслало повідомлення Управлінню захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України, в якому було зазначено, що НАЗК встановлено несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування яке датоване 20.03.2019 року. Це повідомлення отримано ДЗЕ Національної поліції України 25.03.2019 р. (а.с.10-11). Таким чином, днем виявлення правопорушення є день, коли НАЗК, як спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції, було встановлено несвоєчасність подання ОСОБА_1 декларації. В будь-якому разі, днем виявлення правопорушення не може бути день складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки у вказаному повідомленні НАЗК чітко зазначило про встановлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації, та вже станом на 20.03.2019 р. було встановлено несвоєчасність подання ОСОБА_1 декларації. А після цього УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції здійснювало лише збирання доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи, що адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, було виявлене принаймні до 20.03.2019 року, а протокол про адміністративне правопорушення надійшов для розгляду до суду 15.08.2019 року, то на час розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення вже сплинули, у зв`язку з чим у відповідності до наведеного п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по цій справі за ч. 1 ст. 1726 КУпАП слід закрити.

При цьому при розгляді цієї справи про адміністративне правопорушення, суд виходить як з положень ст. 247, так і з положень ст. 280 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний спочатку з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, і тільки після цього чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Крім того, логічне розташування п. 7 в ч. 1 ст. 247 КУпАП після п. 1 в цій же частині, який передбачає можливість закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, вказує на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення спочатку слід встановити наявність чи відсутність події і складу адміністративного правопорушення та у разі їх відсутності закрити провадження, а вже після цього вирішувати питання, чи закінчились на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Також, як було вище зазначено, ст. 38 КУпАП встановлює строки накладання адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, отже для застосування її положень слід спочатку встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення. Якщо ж буде встановлено, що адміністративне правопорушення не було вчинено, то, відповідно, відсутні і підстави для застосування цієї норми. Саме тому, суд, приймаючи рішення згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП про закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, спочатку вирішив питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

При цьому, при вирішенні вказаного питання суд також врахував правовий аналіз п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, зробленого Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, та наведеного у його постанові від 16.04.2019 р. у справі за № 927/623/18, згідно якому застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 38, 221, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Повний текст постанови виготовлений 12 грудня 2019 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т.П.Пащенко