Провадження № 33/824/4520/2019 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 грудня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю захисника Пізняхівського Ф.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06.11.2019 року щодо

ОСОБА_1 (РНОКПП невідомий), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 29.06.2019 р. приблизно о 18 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 , вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_3 , а саме - висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого завдав шкоди її психологічному здоров`ю.

Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06.11.2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та закритопровадження у справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною. Апелянт зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, суть адміністративного правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та не утворює складу такого адміністративного правопорушення. На переконання ОСОБА_1 , у вказаному протоколі органами поліції відносно нього не встановлено та не доведено, яке саме протиправне діяння ним було вчинено, внаслідок чого, судом першої інстанції його помилково було визнано винуватим. Апелянт вказує, що ним не було вчинено жодних дій, які б підпадали під визначення психологічного насильства, та він не мав будь-якого умислу на вчинення таких дій. ОСОБА_1 звертає увагу на те, що, всупереч вказаному в оскаржуваній постанові, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення він не визнав, та пояснив суду відносини, які склалися між ним та ОСОБА_3 , підтвердивши це відповідними доказами. Додатково зазначає, що ОСОБА_3 постійно вчиняє сварки та виганяє його з квартири, тобто, сама вчиняє психологічне насилля щодо нього. Зазначає, що наразі в Солом'янському районному суді міста Києва знаходиться цивільна справа за його позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, а також в Солом`янському УП ГУ НП України в м. Києві зареєстрована його заява про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки при купівлі-продажу квартири ОСОБА_3 ввела його в оману та зареєструвала квартиру лише на себе, хоча вказана квартира була придбана за їх спільні кошти. Шлюб між апелянтом та ОСОБА_3 розірвано 30.10.2019 року, а всі конфлікти носять штучний характер та провокувалися ОСОБА_3 лише з метою заволодіння їх спільною квартирою.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 зазначених вимог повною мірою дотримано не було.

Так, відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь /дій або бездіяльності/ фізичного, психологічного чи економічного характеру /застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо/, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 14 вказаної статті визначено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 061662 від 17.07.2019 року, 29.06.2019 року близько 18 години 00 хвилин за місцем проживання громадянин ОСОБА_1 вчинив сімейну сварку психологічного характеру без застосування фізичної сили до дружини ОСОБА_3 /а. с. 1/.

Однак, в даному протоколі не зазначено, чи була такими діями правопорушника завдана шкода психологічному здоров'ю потерпілої, що призвело до неповноти з`ясування фактичних обставин справи.

Суд в постанові вийшов за межі складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, виклавши фабулу ст.173 -2 КУпАП більш конкретно.

Також матеріали справи про адміністративне правопорушення містять відомості, які вказують на провокацію конфліктів з боку ОСОБА_3 . Зокрема, вказані обставини доводяться диском, наданим апелянтом суду апеляційної інстанції, який не був долученим та дослідженим під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Неприязні особисті відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується, зокрема, й наявністю спору по поділ спільної сумісної власності подружжя та поданою ОСОБА_1 заявою про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України /а. с. 22-29/.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення домашнього насилля ОСОБА_1 , з урахуванням, що всі сумніви трактуються на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06.11.2019 рокущодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон