Справа № 324/103/19
Провадження № 3/324/99/2019
П О С Т А Н О В А

20 березня 2019 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю секретаря судового засідання Божко В.О.,

за участю:

посадової особи ОСОБА_1,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2,

адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи матеріали про притягнення особи до адміністративної відповідальності, які надійшли з Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрований і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2019 року після доопрацювання згідно постанови судді Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О. від 16 січня 2019 року до Пологівського районного суду Запорізької області надійшла справа з адміністративним протоколом відносно громадянина України ОСОБА_2 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 27 грудня 2018 року серії БД №241017 зазначено, що водій ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, тим, що він 27 грудня 2018 року о 03 годині 10 хвилин у м.Пологи Запорізької області по вул.Лугова,42 керував транспортним засобом ВАЗ 21101 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, про що свідчив різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У визначені судом дату і час розгляду справи ОСОБА_2 до суду зявився, свою вину не визнав і пояснив, що після того, як наряд поліції зупинив його автомобіль у м.Пологи по вул.Лугова,42 вночі 27 грудня 2018 року, йому працівник поліції став задавати питання щодо його анкетних даних, він повідомив свої анкетні дані і номер свого мобільного телефону. Один із поліцейських став заповнювати якийсь бланк, але що це був за документ, він, ОСОБА_2, не знає. Поліцейський запропонував підписати цей документ, але він сказав, що він нічого підписувати не буде, бо нема свідків. Поліцейські запропонували поїхати з ними і «пошукати» свідків, але він не погодився сідати до службового автомобіля, бо у нього є гіркий досвід спілкування з поліцейськими, і з того часу він не має їм довіри. Про те, що він випивав, він казав поліцейським, але робив це навмисно, бо він розумів, що все, що відбувається, повинно відбуватися в присутності свідків. Поліцейські залишили його на місці зупинки і поїхали кудись. Він їх прочекав приблизно 40 хвилин, а потім загнав свій автомобіль до свого двору, бо поліцейські зупинили його біля подвіря будинку, в якому він у той час проживав. Свій автомобіль він залишив у дворі, його було видно, і зайшов у будинок. У поліцейських був номер його мобільного телефону, але йому ніхто так і не зателефонував. Він не визнає своєї провини у скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, бо він не відмовлявся від проходження обстеження на предмет перебування у стані алкогольного спяніння ні на місці зупинки, не в медичному закладі, все, що відбувалося після зупинки його транспортного засобу, було з порушенням норм законодавства у відсутності свідків. Просив закрити провадження справі.

Судом були розяснені ОСОБА_2 його права, передбачені ст.ст.268, 301 КУпАП.

Адвокат ОСОБА_3, який представляв інтереси ОСОБА_2 в судовому засіданні, пояснив суду, що згідно розділу I п.2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» , затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі за текстом Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В порушення вищевказаних вимог Інструкції на місці зупинки транспортного засобу, після перевірки документів поліцейський запропонував ОСОБА_2 «Давайте подихаємо нам в трубочку, якщо все хорошо, ми вас затримувати не будемо».

Повторно поліцейський запропонував: «Давайте пройдемо, подихаємо нам в трубочку, щоб вас не задержувати, бо мені таке як від вас трошки запах тхне, давайте подихаємо». На запропоноване ОСОБА_2 відповів: «Дихати я не буду по любому», на що поліцейський запитав: «Тобто, ви отказуєтеся проходити медосмотр ?».

Відповідь ОСОБА_2 була «Ні». Вказана відповідь є очевидною і природною, тому що проводити «медосмотр» працівник поліції не має права і навіть не має права направляти водія на медогляд. Тому залишається лише здогадуватися, за якими саме ознаками поліцейський дійшов висновку, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного спяніння, бо як слід розцінювати слова поліцейського «Від вас трошки запах тхне»: чим тхне, який запах, з якої частини тіла чи одягу?

Працівниками поліції не було виявлено ознак алкогольного сп'яніння, які передбачені п.3 розділу І інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735.

Окрім того, адвокат звернув увагу суду на те, що згідно п.5 Розділу ІІ Інструкції, перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

В порушення вимог вказаного пункту Інструкції, замість інформування про порядок застосування спеціального технічного засобу, поліцейський запропонував ОСОБА_2: «Давайте подихаємо нам в трубочку, якщо все хорошо, ми вас затримувати не будемо».

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя). В порушення вимог вказаної норми поліцейський запропонував ОСОБА_2 пройти медогляд замість огляду на стан спяніння.

В подальшому співробітником поліції було складено протокол відносно ОСОБА_2

Згідно п.6 Розділу ІІ Інструкції огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

В порушення вимог вказаної норми свідки викликані не були, протокол складено і підписано вже не на місці зупинки транспортного засобу, що є порушенням вимог розділу І Інструкції.

У протоколі про адміністративне правопорушення містяться недостовірні дані, а саме зазначено, що ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння відмовився у присутності двох свідків. Вказане не відповідає дійсності, тому що з відеозапису вбачається, що свідків на місці складання протоколу не було.

Крім того, в порушення вимог п.2.5. Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Уповноваженого Верховної ради України з прав людини 16 лютого 2015 року, ОСОБА_2 не було ознайомлено з його правами i обов'язками, передбаченими статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України, про що зазначається у протоколі.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В супереч ст.256 КУпАП та п.11 Інструкції від 06 листопада 2015 року, ОСОБА_2 не були розяснені його права та обовязки, передбачені статтею 268 КУпАП та ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, про що свідчить відеозапис, який надано у якості доказу до протоколу. Така відмітка мається у протоколі, проте фактично права розяснені не були, про що свідчить відеозапис.

У протоколі також не викладено суть правопорушення, яке полягає саме у відмові від проходження медичного огляду на стан спяніння (не зазначені дії водія щодо відмови), що є порушенням вимог ст.256 КУпАП та п.9 Інструкції від 06 листопада 2015 року, яким визначено, що у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол), а також п.6 розділу ІХ « Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом міністра внутрішніх справ №1395 від 07 листопада 2015 року, (далі Інструкція від 07 листопада 2015 року). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Поліцейський у випадку виявлення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, повинен виконати вимоги ст.265-2 КУпАП щодо тимчасового затримання транспортного засобу, про що повинен був зробити відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначеного зроблено не було, що свідчить про відсутність події правопорушення

Згідно ч.3 ст.266 КУпАП та п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Водій направляється до закладу охорони здоровя на підставі виданого поліцейським направлення відповідної форми (п.8 розділу ІІ вказаної Інструкції).

Адвокат зазначив, що сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом. Тому адвокат просив закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Помічник чергового Пологівського ВП ГУ НП в Запорізькій області старший сержант поліції ОСОБА_1 у судовому засіданні 12 березня 2019 року пояснив, що вночі 27 грудня 2018 року він зі своїм напарником здійснювали патрулювання на службовому автомобілі вул.Магістральна в м.Пологи Запорізької області, коли побачили автомобіль НОМЕР_2, який рухався по вул.Магістральна і робив незрозумілі маневри. Вони ввімкнули на своєму службовому автомобілі проблискові маячки і поїхали за цим автомобілем. Водій ВАЗ 21101 на вимогу зупинитися не реагував і продовжив рух, у звязку з чим вони його «підрізали», але він продовжив рух. Через декілька хвилин їм все ж вдалося зупинити автомобіль НОМЕР_2, зупинився цей транспортний засіб по вул.Лугова у м.Пологи. Як пізніше зясувалося, водієм зупиненого транспортного засобу був ОСОБА_2, зупинили вони його практично біля подвіря за місцем його мешкання. Коли ОСОБА_2 вийшов зі свого автомобіля, від нього чувся запах алкоголю, ОСОБА_2 не заперечував факт вживання ним алкоголю, у звязку з чим він, ОСОБА_1, запропонував ОСОБА_2 пройти обстеження на місці, але той відмовився. На момент зупинки і спілкування з ОСОБА_2 свідків не було, адже була глуха ніч. Він ОСОБА_2 пропонував сісти до їх службового автомобіля і поїхати пошукати понятих, але той відмовився, залишився на місці зупинки, і вони поїхали шукати понятих самі. Коли вони повернулися вже з понятими на місце зупинки, там ОСОБА_2 і його транспортного засобу вже не було. Тому він, ОСОБА_1, продемонстрував свідкам відео з фіксацією зупинки і спілкування з ОСОБА_2, і свідки підтвердили своїми письмовими поясненнями про відмову ОСОБА_2 пройти обстеження на предмет перебування в стані алкогольного спяніння, про що розписалися в протоколі.

З метою повного і всебічного розгляду справи судом вживалися заходи щодо виклику в судове засідання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в присутності яких згідно із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_5 судову повістку на 12 березня 2019 року не отримав, конверт із судовим викликом повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Свідок ОСОБА_4 викликався у судове засідання рекомендованою поштою на 12 березня 2019 року, але на адресу суду поштове рекомендоване відправлення на імя ОСОБА_4 не повернулося, ОСОБА_4 до суду не явився, не повідомивши суду причину неявки.

Посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, зобовязалася в судовому засіданні 12 березня 2019 року забезпечити явку зазначених свідків у судове засідання 20 березня 2019 року, проте свідки в судове засідання 20 березня 2019 року не явилися, як і посадова особа ОСОБА_1, у звязку з чим суд завершує розгляд справи з огляду на терміни, передбачені ст.38 КУпАП, за відсутності посадової особи, яка склала протокол, і свідків.

Таким чином, незважаючи на вжиті судом заходи щодо здобуття доказів під час розгляду справи в суді безпосередньо шляхом допиту свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд позбавлений такої можливості через вказані вище обставини.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що дії ОСОБА_2 посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника, а також посадову особу ОСОБА_1, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії БД №241017 від 27 грудня 2018 року і додані до нього матеріали, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як випливає із змісту ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Окрім того, у практиці Європейського Суду з прав людини прослідковується тенденція до поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші). Отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобовязана доводити свою невинуватість.

Встановлення вини особи-правопорушника на припущеннях неможливе згідно із вимогами ст.62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №241017 від 27 грудня 2018 року, складеного помічником чергового Пологівського ВП ГУ НП в Запорізькій області сержантом поліції ОСОБА_1, встановлено, що «27.12.2018 року о 03 год. 10 хв. у м.Пологи по вул.Лугова,42 водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_3 з ознаками алкогольного спяніння, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України».

Також у протоколі зазначено, що водій у присутності двох свідків відмовився від підпису та отримання копії протоколу, а також від дачі пояснень.

Згідно із п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння визначається ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858. Вказаними нормативними документами визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану спяніння.

Пунктами 3, 4, 6 Постанови та пунктами 1, 2, 3, 6, 7 ч.1 Інструкції передбачено, що огляд проводиться поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених для застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України огляд на стан спяніння проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак, із пояснень ОСОБА_2 встановлено, що він від проходження огляду на стан спяніння не відмовлявся в присутності двох свідків, так як їх зовсім не було, коли він був зупинений працівниками поліції і коли вони складали відносно нього протокол.

Окрім того, викладаючи фабулу вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, посадова особа, яка склала протокол, зазначила, що він «від проходження медичного огляду у встановлено законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України».

У той же час, відповідно до п. 6 розділу 9 Інструкції № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Натомість у протоколі про вчинене адміністративне правопорушення не зазначено, які саме дії вчинив ОСОБА_2 щодо ухилення від огляду на стан алкогольного спяніння.

Не містять деталізації таких дій водія і письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, при цьому письмові пояснення зазначених свідків не відповідають дійсності, оскільки згідно відеофіксації вони на місці зупинки водія ОСОБА_2 не були присутні, хоча в письмових поясненнях свідки зазначили, що в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження обстеження.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, у матеріалах справи відсутня розписка ОСОБА_2 з даного приводу, а також не вказано відомостей щодо направлення другого примірника протоколу ОСОБА_2 поштою.

Окрім того, як вбачається із пояснень ОСОБА_2, що він у присутності свідків не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, так як свідків зазначених у протоколі не було і поліцейські не пропонували йому підписати пртокол, що спростовує зазначені у протоколі відомості про його відмову від підписання протоколу.

Отже, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 працівником поліції були допущені грубі порушення вимог ст.ст.255, 256, 266 КУпАП, Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також Інструкції №1395.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що твердження особи, яка склала протокол, про те, що 27 грудня 2018 року о 03.10 год. в м.Пологи по вул.Лугова,42 ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, а ґрунтувалося на припущеннях та недопустимих доказах, що відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України тлумачиться на користь ОСОБА_2

До такого висновку суд дійшов, крім зазначеного вище, виходячи з того, що свідки, дані яких зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, і пояснення яких додані до протоколу про адміністративне правопорушення, на судові виклики за адресами, зазначеними в матеріалах справи, до суду не зявилися і своїми особистими свідченнями не підтвердили обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення від 27 грудня 2018 року серії БД №241017. Крім того, цих свідків, які були вказані посадовою особою при складенні протоколу, на місці зупинки взагалі не було.

Також не відповідають вимогам ст.268 КУпАП дії співробітника поліції щодо незабезпечення права ОСОБА_2 на захист, оскільки із пояснень ОСОБА_2 вбачається, що йому не було розяснено його права і не було запропоновано за необхідності звернутися за отриманням правової допомоги до фахівця.

Суд погоджується із твердженням представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про те, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення диск із записом вчинення правопорушення не може бути визнаний належним і допустимим доказом у даній справі, оскільки він не відображає повністю і безперервно усіх подій, що відбувалися, та усіх учасників цих подій. Ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні у доданих до нього документах не зазначено про пристрій, яким було зафіксоване правопорушення.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на суд покладається обовязок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ч.2 ст.284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу, тому вбачаються підстави для закриття даної справи.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.7, 9, 130 ч.1, 245, 247, 252, 256, 266, 268, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої винесено постанову, а також потерпілим до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складений 21 березня 2019 року.

Суддя: Кацаренко І.О.