Дата документу 23.07.2019
Справа № 334/3346/19
Провадження № 3/334/924/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., за участю прокурора Панченко В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі матеріали адміністративної справи, які надійшли із Управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

07.05.2019 оперуповноваженим відділу протидії корупції УЗЕ в Запорізькій області ДЗЕ НПУ Єременком А.М. складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 215, у відношенні ОСОБА_1 .

Згідно протоколу, наказом від 14.11.2011 № 276-к-ап, ОСОБА_1 було призначено на посаду спеціаліста 2 категорії відділу комп`ютерних мереж та інформаційних технологій господарського суду Запорізької області. Цим же наказом останньому присвоєно 13 ранг державного службовця. Наказом від 21.06.2016 № 60-1к/ап, у зв`язку із перейменуванням відділів та посад апарату господарського суду Запорізької області, була змінена посада ОСОБА_1 на спеціаліста 2 категорії відділу захисту інформації, адміністрування баз даних та інформаційних технологій господарського суду Запорізької області. Відповідно до наказу № 118к/ап, ОСОБА_1 на підставі ст. 86 Закону України «Про державну службу» було звільнено з посади спеціаліста відділу захисту інформації, адміністрування баз даних та інформаційних технологій господарського суду Запорізької області за угодою сторін з 01.10.2018.

Відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у п. 1, пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088 та із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 18.08.2016 № 1, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 за № 1153/29283 і набрало чинності з 23.08.2016, Національне агентство з питань запобігання корупції (за текстом - НАЗК) визначило, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання, корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу з 15.08.2016.

Крім цього, зазначена у п. 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2, декларація (повідомлення) подається згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб- сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до пп. 2 п. 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (за текстом - Порядок), затвердженого Рішенням НАЗК №3 від 10.06.2016, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016, «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 вперше подав щорічну декларацію 25.03.2017 за 2016 рік та 31.03.2018 за 2017 рік. В подальшому ОСОБА_1 08.10.2018 подав декларацію перед звільненням.

Отже, декларацію перед звільненням, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто з 01.01.2018 по 01.10.2018, ОСОБА_1 в порушення вимог встановлених абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», подав 08.10.2018 шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК за формою, затвердженою рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3.

Таким чином, спеціаліст 2 категорії відділу захисту інформації, адміністрування баз даних та інформаційних технологій господарського суду Запорізької області несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що він дійсно пізніше встановленого строку подав декларацію перед звільненням. Так, 01.10.2019, дізнавшись що його звільняють із займаної посади, він на робочому місці заповнив е-декларацію, натиснув кнопку «подати документ», однак не підтвердив її подачі. 05.10.2018 начальник відділу кадрів по телефону повідомила, що його декларація не опублікована на офіційному сайті НАЗК. Після цього він отримав новий електронний ключ і 08.10.2018 подав декларацію.

Просить врахувати, що умислу на несвоєчасну подачу декларації у нього не було, і що з моменту вчинення ним правопорушення пройшло 10 місяців, а тому провадження у справі відносно нього підлягає закриттю.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що матеріали справи доводять повністю провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та просив суд визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності відповідно до вимог закону.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст.38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як встановлено в п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти, на яких поширюється дія цього Закону є посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідно примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у п. 1, пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Фактичні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 215, у відношенні ОСОБА_1 , підтверджені матеріалами справи.

Так, під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 було призначено на посаду спеціаліста 2 категорії відділу комп`ютерних мереж та інформаційних технологій господарського суду Запорізької області. Цим же наказом останньому присвоєно 13 ранг державного службовця. Наказом від 21.06.2016 № 60-1к/ап, у зв`язку із перейменуванням відділів та посад апарату господарського суду Запорізької області, була змінена посада ОСОБА_1 на спеціаліста 2 категорії відділу захисту інформації, адміністрування баз даних та інформаційних технологій господарського суду Запорізької області.

Відповідно до наказу № 118к/ап, ОСОБА_1 на підставі ст. 86 Закону України «Про державну службу» було звільнено з посади спеціаліста відділу захисту інформації, адміністрування баз даних та інформаційних технологій господарського суду Запорізької області за угодою сторін з 01.10.2018.

Таким чином, ОСОБА_1 відповідно п. 1, пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією.

ОСОБА_1 був звільнений із займаної посади 01.10.2018, а тому декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, повинен був подати не пізніше дня такого припинення.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію перед звільненням, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто з 01.01.2018 по 01.10.2018, 08.10.2018 шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК за формою, затвердженою рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, чим порушив вимоги, встановлені абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Разом з тим, на думку суду, на час розгляду справи сплинули строки притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення, а згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно з роз`ясненням Вищого спеціалізованого суду України № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язанні з корупцією», судам слід мати на увазі, що адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення (ч.3 ст.38 КУпАП). Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення. Будь-якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень Законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що датою вчинення правопорушення слід вважати дату, коли ОСОБА_1 несвоєчасно подав без поважних причин декларацію, тобто 08.10.2018, а датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 07.05.2019, коли посадовою особою органу Національної поліції надано оцінку зібраним доказам у їх сукупності.

Разом з тим, згідно матеріалів справи, НАЗК отримало повідомлення Господарського суду Запорізької області про факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 09.10.2018.

У своєму листі від 22.01.2019 на адресу УЗЕ в Запорізькій області НАЗК повідомляє, що ним встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. При цьому, у зв`язку з відсутністю територіальних органів НАЗК, згідно положень ч.1 ст. 255 КУпАП, надіслало витяг ІТС «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування» щодо послідовності дій ОСОБА_1 при поданні декларації та інші документи для перевірки цих фактів та складення протоколу про адміністративне правопорушення з метою притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно матеріалів справи, вказане повідомлення НАЗК з відповідними документами було отримано УЗЕ в Запорізькій області 25.01.2019. Отже, володіючи з 25.01.2019 інформацією про дату вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та відповідними документами, датою виявлення правопорушення слід вважати 25.01.2019, а не дату складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом відзначається, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на обґрунтування наявності об`єктивних підстав тривалості часу, що минув з моменту виявлення НАЗК та УЗЕ в Запорізькій області вчинення ОСОБА_1 правопорушення, тобто з січня 2019 року, до складення протоколу про адміністративне правопорушення. Як пояснив ОСОБА_1 , він на першу вимогу з`явився до уповноваженої особи для надання пояснень.

Суд приймає до уваги роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язанні з корупцією», що вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

При цьому суд зауважує, що діючим законодавством чітко не визначено, що слід вважати днем виявлення правопорушення. У цьому аспекті суд враховує, що рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Відповідно до ст.247 ч.1 п.7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу. Строки розгляду даної справи про адміністративне правопорушення згідно ч. 4 ст. 277 КУпАП не зупинялися.

Таким чином, приймаючи до уваги, що на час розгляду справи закінчилися строки, накладення адміністративного стягнення, встановлені ст. 38 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, ч.1 ст. 172-6, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст. ст.252, 280, 283, 284, 285, 287, 289 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУАП закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.