Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 3/759/7739/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1 , який неодружений, працює менеджером по доставці продуктів харчування на ринку «Столичний», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 14.10.2019 о 13 год. 30 хв. керував автомобілем «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_2, який належить на праві власності UAB «Auforsa», та рухався по вул. Чорнобильській, 2 в м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, а саме медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що він 14.10.2019 приблизно о 13 год. 30 хв. керуючи автомобілем «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_2, рухався по вул. Чорнобильській, 2 в м. Києві, коли його зупинили працівники поліції, та з незрозумілих йому підстав запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Він прийняв таблетки «Габана», щоб зняти втому та сонливість, оскільки багато працює, пізно лягає спати та рано встає, тому, працівники поліції, на його думку, припустили, що він вживав наркотичні засоби. Крім того, зазначив, що працівники патрульної поліції навмисно ввели його в оману, коли він погодився пройти огляд у лікаря-нарколога, та повідомили, що заберуть у нього автомобіль на штраф майданчик. За браком часу та хвилюючись за товар, який був у нього в автомобілі, який він повинен був розвести, він був змушений відмовитися від проходження огляду у лікаря-нарколога у медичному закладі.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що ОСОБА_1 він знає з дитинства та живе з ним на одному поверсі. 14.10.2019 йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив, щоб він приїхав та сів за кермо його автомобіля, що розвести товар, який був у нього в автомобілі, оскільки його зупинили працівники поліції та повідомили йому, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Також, зазначив, що він ніколи не бачив, щоб ОСОБА_1 вживав наркотичні засоби, та не міг приймати наркотики, оскільки нещодавно отримав посвідчення водія.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , а також ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 345399 від 14.10.2019, який складений стосовно ОСОБА_1 ; письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 14.10.2019, відповідно до яких вони були свідками того, як ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я; відеозаписи з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітника УПП у м. Києві, які містяться на диску DVD-R; копію виписки з ЄДР від 18.07.2019; копію опису документів, що додаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація фізичної особи-підприємця»; копії договорів поставки № 03/07/19 від 03.07.2019, № 22/07/19 від 22.07.2019, № 28/08/19 від 28.08.2019, № 02/09/19 від 02.09.2019; № 01/08/19, 0108/19 від 01.08.2019, № 13/08/19 від 12.08.2019, № 24/06/19 від 23.07.2019, копію виписки № 9229 від 22.10.2018; копію обстеження ОСОБА_5 від 06.09.2018; копію виписки № 6901 від 31.07.2018; копія виписки № 7909 від 12.09.2018; накладну № 3398 від 14.10.2019, суддя дійшла такого висновку.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, з вказаних норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Насамперед слід зазначити, що як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 345399 від 14.10.2019 та додатки до нього загалом складені у відповідності до вимог чинного законодавства.

Крім того, як достовірно встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 14.10.2019 приблизно о 13 год. 30 хв. у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я. Вказане підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 345399, відеозаписами з нагрудної відеокамери працівника поліції, а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 14.10.2019 року.

Пояснення ОСОБА_1 , надані у судовому засіданні, про те, що працівники патрульної поліції навмисно ввели його в оману, коли він погодився пройти огляд у лікаря-нарколога, та повідомили, що заберуть у нього автомобіль на штраф майданчик, чим примусили його відмовитися від проходження огляду у лікаря-нарколога в медичному закладі, оскільки він боявся за товар в автомобілі, суддя не бере до уваги, оскільки цей факт належними доказами підтверджений не був.

Крім того, на переглянутих у судовому засіданні відеозаписах з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітника УПП у м. Києві зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків, роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 його прав, а також факт того, що за відмову від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння передбачена адміністративна відповідальність.

Вказане спростовує пояснення ОСОБА_1 про те, що патрульні не роз`яснювали йому права та наслідки відмови від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Також слід зазначити, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), зобов`язує суддю встановити чи був факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи ні. При цьому, суддя не встановлює факту перебування особи в тому чи іншому сп`янінні.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є умисним, грубим та суспільно небезпечним, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Накладення такого стягнення на ОСОБА_1 відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 7, 9, 23, 401, 245, 251, 252, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн 00 к., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 к.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Святошинського

районного суду міста Києва В.О. Жмудь