Справа № 484/434/18
Провадження № 3-в/484/6/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Маржина Т.В., розглянувши заяву стягувача Державної судової адміністрації України про виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого документа, та про поновлення строку предявлення виконавчого документа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2019 року Державна судова адміністрація звернулась до суду із наданою заявою, мотивуючи тим, що постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.03.2018 року у справі № 484/434/18 з ОСОБА_1 на користь держави стягнуто судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп. Таку постанову було направлено до ДВС для примусового виконання, однак її було повернуто стягувачу через відсутність у виконавчому документі усієї необхідної інформації про боржника, зокрема реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серії та номеру його паспорта. У звязку із зазначеним ДСА просить виправити помилку, допущенну при оформленні виконавчого документа та поновити строк предявлення виконавчого документа до виконання.

Учасники процесу в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомленні належним чином.

Вирішуючи справу на підставі наявних у суду матеріалів, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.03.2018 року постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 484/434/18, провадження № 3/484/219/18 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, на користь держави з нього стягнуто судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Після набрання постановою законної сили, 03.04.2018 року її було направлено для примусового виконання до Первомайського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області. Проте, через відсутність інформації щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків, ДВС 11.04.2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Відповідно п.3 ч.1 до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» обовязково у виконавчому документі повинно бути зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта боржника.

З інформації, наданої Державною фіскальною службою вбачається, що надати РНОКПП ОСОБА_1 неможливо.

У вступній частині постанови зазначені серія та номер паспорта особи-боржника, що відповідає вимогам до виконавчого документу, зазначеним у ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом частин першої та другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень; неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

За таких обставин вважаю, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки в постанові зазначені серія та номер паспорта особи-боржника, а інформацію про РНОКПП отримати не можливо, тобто постанова відповідає вимогам закону; у ній відсутні помилки.

Крім того, відповідно до ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. Статтею 304 КУпАП передбачено, що питання, які повязані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк предявлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у звязку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 11.04.2018 року стягувачем було отримано 10.05.2018 року, про що свідчить відмітка на ньому. Однак, до суду ДСА звернувся лише в січні 2019 року. Крім того, державним виконавцем безпідставно повернуто виконавчий документ. Судом не встановлено поважних причин пропуску строку предявлення виконавчого документа до виконання, а тому в поновленні такого строку слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 283, 304 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Державної судової адміністрації України про виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого документа, та про поновлення строку предявлення виконавчого документа до виконання відмовити повністю.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: