ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/819/517/19 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м.Херсон

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Ігнатенко П.Я. розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Лігінович Наталі Степанівни на постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 31.01.2019 року, 20.02.2019 року, 13.03.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 МК України відносно ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.09.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил за ст. 472 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару в сумі 665 635,11 грн. Конфісковано в дохід держави вилучені предмети правопорушення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Херсонської митниці ДФС 1,09 грн. за зберігання вилучених предметів правопорушення. Стягнуто ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 352,40 грн.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року апеляційну скаргу адвоката Скрицького Юрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 14.09.2018 року, якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ст.472 МК України залишено без змін.

Після перегляду справи в апеляційному порядку зазначена постанова суду набрала законної сили 10.12.2018 року.

07.10.2019 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Лігінович Н.С. подала апеляційну скаргу на постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 31.01.2019 року, 20.02.2019 року, 13.03.2019 року про виправлення описок, в якій просила вказані постанови скасувати.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 18 жовтня 2019 року вказану апеляційну скаргу адвоката Лігінович Н.С. на постанови судді Херсонського міського суду Херсонської області Бочко Ю.І. від 31.01.2019, 20.02.2019, 13.03.2019 року про виправлення описок у постановах Херсонського міського суду від 23.07.2018, 20.02.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України відносно ОСОБА_1 , - повернуто апелянту.

23.10.2019 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Лігінович Н.С. подала аналогічну апеляційну скаргу, з тих самих мотивів та підстав.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року повернуто апеляційну скаргу захисника Лігінович Н.С. в інтересах ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанов Херсонського міського суду Херсонської області від 31.01.2019, 20.02.2019, 13.03.2019 року про виправлення описок у постановах Херсонського міського суду Херсонської області від 23.07.2018 року та 20.02.2019 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.472 КУпАП.

13 листопада 2019 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Лігінович Н.С. втретє подала апеляційну скаргу на постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 31.01.2019 року, 20.02.2019 року, 13.03.2019 року, в якій просить скасувати зазначені постанови суду. Разом з апеляційною скаргою адвокат Лігінович Н.С. подала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала з таких підстав.

Частиною 2 статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною статті 287 цього Кодексу.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року № 2-рп/2015 у справі №1-7/2015, положення частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 24-1 цього кодексу, про закриття справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду. Такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

При цьому, у рішенні ЄСПЛ від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» (заява № 23436/03) зазначено, що у спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Таким чином, в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 24-1 цього кодексу, про закриття справи.

Обмеження права на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у справах про адміністративне правопорушення, встановлене у ст. 294 КУпАП та роз`яснене Конституційним Судом України у рішенні від 31 березня 2015 року № 2-рп/2015 у справі №1-7/2015, - відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.

Отже, враховуючи, що адвокат Лігінович Н.С. оскаржує постанови суду, які не були ухвалені в порядку частини першої ст. 284 КУпАП, зазначені постанови суду не підлягають оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до положень ч.2 ст.7, ч.3 ст.8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Адвокат Лігінович Н.С. втретє звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 31.01.2019 року, 20.02.2019 року, 13.03.2019 року, питання щодо прийняття якої, вже було вирішено судом апеляційної інстанції у постановах від 18 жовтня 2019 року та від 04 листопада 2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що в оскаржених постановах від 31.01.2019 року, 20.02.2019 року, 13.03.2019 року суд першої інстанції послався на виправлення описки у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, однак фактично в оскаржених постановах вирішуються питання, зв`язані з виконанням: щодо порядку, строків звернення до виконання, реквізитів для виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, тощо. Вирішення вказаних питань згідно вимог ст. 304 КУпАП покладено на суд першої інстанції.

Таким чином, саме суд першої інстанції вирішує питання, пов`язані з виконанням та відстрочкою виконання постанови про накладення адміністративного стягнення і ці постанови, ухвалені на стадії виконання судового рішення (постанови) згідно вказаного вище рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року № 2-рп/2015 у справі №1-7/2015, яке є обов`язковим на території України, - не можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Лігінович Н.С. не може бути предметом апеляційного розгляду.

При цьому, оскільки оскаржувані постанови не є за законом предметом апеляційного перегляду, апеляційний суд не має правових підстав для вирішення питання про поновлення процесуального строку на оскарження.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Лігінович Н.С. на постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 31.01.2019 року, 20.02.2019 року, 13.03.2019 року із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ч.2 ст.7, ч.3 ст.8, ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Лігінович Наталі Степанівни на постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 31.01.2019 року, 20.02.2019 року, 13.03.2019 року із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя П.Я.Ігнатенко