Справа № 308/8555/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ставичного П.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/638/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28. 08. 2019.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сторожниця, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , одружений, працюючий охоронцем ДНЗ №38, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 03 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп..

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 228364 від 20.07.2019 та постанови судді від 28. 08. 2019 вбачається, що ОСОБА_1 20.07.2019, о 01 год. 35 хв., знаходячись в м. Ужгороді на вул. Фединця, біля будинку №42, вживав алкогольні напої, а саме пиво, після зупинки на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду для визначення стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2. 9 (а) та п.2.10 (є) Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду від 28. 08. 2019 скасувати та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог вказує про незаконність постанови суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та порушенням норм матеріального і процесуального права. Стверджує, що очікуючи на завершення працівниками поліції оформлення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП вжив пиво, після чого працівник

-2-

поліції запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння, який погодився пройти у медичному закладі. Звертає увагу, що вживав пиво до того моменту як патрульний запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому в період зупинки, починаючи з 00 год. 53 хв. 20.07.2019 жодних ознак алкогольного сп`яніння працівники поліції не виявляли та жодних намірів проходити огляд на стан сп`яніння не висловлювали. Вказане підтверджується даними зафіксованими на відеозаписах, відповідно до яких пропозиція від працівника поліції пройти тест на стан сп`яніння була озвучена о 01 год. 34 хв., тобто вже після вживання пива. Також звертає увагу на те, що із відеозаписів взагалі не вбачається факту вживання будь-якого алкогольного напою, які давали підозру патрульними щодо алкогольного сп`яніння та наміру провести відповідне освідування. Також зазначає, що із відеозапису чітко вбачається що о 01 год. 35 хв., тобто після звернення патрульного про необхідність проведення його огляду на стан сп`яніння, пиво вживав не він, а його товариш. Звертає увагу і на помилковість висновку суду про порушення ним п. 2.10.(є) та п.2.9(а) Правил дорожнього руху України, оскільки жодних належних доказів вчинення вказаних порушень матеріали адміністративної справи не містять.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ставичного П.І., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху, України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 4 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

-3-

Відповідно до п. 7 розділу І вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом вказаної статті, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до вимог ст. ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №228364 від 20.07.2019, складеного командиром взводу №2 роти №2 батальойну УПП в Закарпатській області Жаровським М.І., згідно якого ОСОБА_1 20.07.2019, о 01 год. 35 хв., знаходячись в м. Ужгороді на вул. Фединця, біля будинку №42, вживав алкогольні напої, а саме пиво, після зупинки на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду для визначення стан алкогольного сп`яніння.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 198 від 20.07.2019, складеного лікарем Закарпатського обласного наркологічного диспансеру вбачається, що 20.07.20197, о 02 год. ОСОБА_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 1344906 від 20.07.2019 вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним за ч.2 ст.122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.. З вказаної постанови також вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 20.07.2019, о 00 год. 55 хв., керуючи автомобілем марки «PEUGEOT 309», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби без ввімкненого дорожнього світла фар, чим порушив п.19.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до рапорту командира взводу №2 роти №2 батальойну УПП в Закарпатській області Жаровського М ОСОБА_3 ., 20.07.2019 під час несення служби по вул. Фединця в м. Ужгороді за порушення Правил дорожнього руху був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .. Виявивши у вказаного водія ознаки алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у визначений законом спосіб, після чого ОСОБА_1 в його присутності випив алкогольний напій пиво.

-4-

Судом першої інстанції допитана особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення серії БД №228364 від 20.07.2019 - командир взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Закарпатській області Жаровський М.І., який підтвердив як підставу зупинки водія ОСОБА_1 так і наявність підстав для складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Згідно наданого на запит апеляційного суду Акту №198 від 20.07.2019 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, складеного лікарем ОСОБА_4 - ОСОБА_5 о 02 год. 20.07.2019 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, проміле 1,54%.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що командир взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Закарпатській області Жаровський М. ОСОБА_6 . був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу й, що в нього були підстави фальсифікувати такий, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги, і на такі не вказували правопорушник ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ставичний П.І. під час розгляду справи апеляційним судом. Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Крім того, судом апеляційної інстанції було переглянуто відеозапис із нагрудних відеокамер поліцейських, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 вживав алкогольний напій, а саме пиво, не зважаючи на роз`яснення працівників поліції про те, що вживання алкогольних напоїв до проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння заборонено.

Отже, вище наведеними доказами в їх сукупності повністю спростовуються твердження ОСОБА_1 про те, що жодних ознак алкогольного сп`яніння працівники поліції у нього не виявляли та жодних намірів проходити огляд на стан сп`яніння не висловлювали, а запропонували пройти такий огляд вже після вживання ним пива.

Не заперечував факту вживання алкогольних напоїв після зупинки працівниками поліції і сам ОСОБА_1 , про що він зазначав і в апеляційній скарзі, і під час розгляду справи в судовому засіданні.

При притягненні особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП необхідним є доведення факту вживання водієм транспортного засобу алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вище наведені докази в їх сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Таким чином доводи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу та спростовуються сукупністю даних, досліджених в суді апеляційної інстанції та тих, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 , викладені ним в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана постанова місцевого суду не відповідає фактичним обставинам справи, не заслуговують на увагу та спростовуються письмовими доказами по справі, яким суд дав належну правову оцінку та які, в своїй сукупності та взаємозв`язку, повністю доводять вину ОСОБА_1 у інкримінованому йому діяння, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

-5-

Наведені в апеляційній скарзі твердження ОСОБА_1 про те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Посилання працівників поліції у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на п. 2.10 (є) Правил дорожнього руху України не спростовують його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки санкція вказаної статті передбачає відповідальність не лише за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), але і після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Враховуючи наведене, суддею місцевого суду було повно та об`єктивно досліджено наявні у справі докази та постановлено законну та обґрунтовану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП за вживання водієм транспортного засобу алкогольних напоїв до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

При цьому апеляційний суд враховує, що в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський Суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10. 2008), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06. 2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

-6-

Що стосується накладеного судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 03(три) роки, то воно відповідає санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП, вимогам ст. ст. 33, 34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення та відповідає скоєному адміністративному правопорушенню і особі правопорушника.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить ОСОБА_1 відсутні.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторонни провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що стороною захисту жодних доказів, які б свідчили про незаконність судового рішення, не надано.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28. 08. 2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя