ЄУН№ 336/4191/19
пр. № 3/336/1321/2019
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі особи, яка притягується до адміністартивної відповідальності ОСОБА_1 предстанвика потерпілого адвоката Астаф?єва Г.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 140 ч. 4 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, мешкає у АДРЕСА_1 , заступника голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району,

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2019 року інспектором ВБДР УПП м. Запоріжжя складений протокол щодо ОСОБА_1 за ст. 140 ч. 4 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 23.06.2019 року о 17.00 годині будучи особою, відповідальною за організацію контролю за технічним станом та утриманням вулично-шляхової мережі, порушив стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільні дороги по вул. І. Сікорського у м. Запоріжжя, а саме не вжив вчасно заходів встановлення відсутнього дорожнього знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу», що призвело до ДТП за участю автомобілю АЗЛК 2141, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобілю Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення заперечував, вказуючи, що він дійсно є особою, відповідальною за організацію контролю за технічним станом та утримання вулично-шляхової мережі Шевченківського району. Раз на рік проводиться інвентаризація дорожніх знаків та станом на грудень 2018 року дорожній знак 2.1 на перехресті доріг був. Між інвентаризаціями відомості про відсутність дорожніх знаків надходить від фізичних чи юридичних осіб, а також від Управління патрульної поліції. У 2019 році було проведено тендер на встановлення дорожніх знаків в кількості 118 штук, але процедура внаслідок відсутності учасників чи з інших причин була завершена лише 15.07.2019 року та лише 29.07.2019 року було укладено договір з переможцем. За відсутності можливості в інший спосіб встановити дорожні знаки, окрім проведення тендерної процедури та укладення договору, вказував, що його вина у скоєнні правопорушення відсутня та просив закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу правопорушення.

Судом за клопотанням адвоката Астаф?єва Г.В. було визнано потерпілим у цій справі ОСОБА_2 .

Представник потерпілого ОСОБА_3 С. ОСОБА_4 . адвокат Астаф?єв Г.В. вказував на наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки останнім не вживалось заходів для перевірки наявності дорожнього знаку та найшвидшого його встановлення.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Статтею 140 ч. 4 КУпАП передбачено відповідальність порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху; порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування; порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Водночас в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, яке саме порушення допустив ОСОБА_1 , оскільки опис обставин адміністративного правопорушення не узгоджується з диспозицією статті 140 КУпАП.

Крім того, як зазначив ОСОБА_1 до надходження від Національної поліції України припису від 24.06.2019 року про відсутність знаку 2.1 на перехресті вул. І. Сікорського та вул. Тульської у м. Запоріжжя йому відомо не було.

Також не спростовані матеріалами справи і посилання ОСОБА_1 на те, що за відсутності закінченої тендерної процедури та укладеного договору у нього були відсутні можливості здійснювати фактичний контроль за встановленням дорожніх знаків.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху(позбавлення права управління Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року).

ЄСПЛ, вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст. 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів). Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП дає визначення адміністративного правопорушення як протиправної винної дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків (ст. 14 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Враховуючи вищевказане, суд в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що в протоколі про адміністративне правопорушення не викладені обставини вчинення правопорушення у відповідності до диспозиції ст. 140 КУпАП, а дослідженими доказами не доведено вину особи, що притягується до відповідальності, у скоєнні правопорушення, тож суд вбачає підстави для закриття провадження по справі за відсутністю в діях особи складу правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 140 ч. 4 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях особи.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя О.І. Дацюк