Справа № 509/1212/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Дорошко А.О.,

за участю: прокурора Білоциценко Г.В.,

захисника Руденко С.Ю., правопорушниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Овідіополь матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Щорс Чернігівської області, громадянки України, україники, не заміжньої, має на утриманні неповнолітню дитину, працює державним реєстратором відділу надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч.2 ст.172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли матеріали з Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , згідно яких остання обвинувачується в тому, що перебуваючи на посаді державного реєстратора відділу надання адміністративних послуг Овідіопольської РДА Одеської області, будучи держаним службовцем, в порушення ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), не повідомила у встановлений термін Національне агентство з питань запобігання корупції (далі НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинила адміністративне порушення, пов`язане з корупцією відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП). Відповідно ч.2 ст.52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку зобов`язаний повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства. Далі зазначено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майн та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено, що 12 жовтня 2017 року за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна у вигляді квартири загальною площею 34,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 . Право власності виникло на підставі договору дарування НМІ 815037 від 12.10.2017 року укладеного між нею та громадянкою ОСОБА_2 . Тобто упродовж періоду часу з 00:00 годин 13.10.2017 року до по 23:59 год 23.10.2017 року у ОСОБА_1 виник обов`язок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані. Остання не виконала цей обов`язок, а тому скоїла правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину не визнала, від надання пояснень відмовилась, вважає протокол незаконним та просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор вважає провину правопорушниці доведеною та просить суд накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до абз. 1 п.1 ч.1 ст.255 КУпАП протоколи про правопорушення, передбачені ст.172-6 мають право складати уповноважені особи органів внутрішніх справи (Національної поліції) і відповідно до ст.251 цього ж Кодексу обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Однак суд не погоджується із доводами протоколу щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки перевірка та направлення матеріалів до суду здійснювалася не уповноваженими особами, та доказів про наділення їх правом перевірки, складання протоколу та направлення матеріалів до суду у справі не надано, що вбачається, з наступного.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась працівником УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України - оперуповноваженим УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , який відібрав пояснення, робив запити, збирав докази, складав протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому в матеріалах адміністративної справи відсутні дані щодо покладення повноважень на здійснення перевірки стосовно ОСОБА_1 саме на Оперуповноваженого УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 його безпосереднім керівником, або вищестоящим керівником органу національної поліції.

Згідно наданого у справу рапорту без дати, на ім`я тимчасово виконуючого обов`язку начальника управління захисту економки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України підполковнику поліції Квеквескірі Т.А. (а.с.14) до керівника звертається лейтенант поліції Гордуз Володимиром Григоровичем із проханням дозволити почати перевірку стосовно ОСОБА_1 На рапорті мається резолюція невизначеної особи.

Окрім іншого у справі надані матеріали, з яких вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилися ще від 2018 року. При цьому дата у рапорті про дозвіл на перевірку не вказана. Отже суд не може встановити, чи був на момент внесення резолюції у рапорт підполковник поліції Квеквескірі Т.А., повноважним на виконання обов`язків начальника управління захисту економки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

До того-ж відсутність дати на рапорті позбавляє суд можливості з`ясувати дату виявлення порушення.

Окрім вказаного у верхньому лівому кутку рапорту зазначена резолюція із одним словом: «Дозволяю».

Із такого змісту резолюції, не можливо встановити автора цієї резолюції, так як відсутнє прізвище та посада автора. Також неможливо встановити яку саме особу та на яке завдання автор резолюції призначив виконавцем, неможливо визначити який саме встановлено строк виконання доручення.

У змісті іншого рапорту від 13.03.2019 р. без номеру та також без належної реєстрації (а.с.13) у верхньому лівому кутку якого невідомою особою зазначено резолюція із одним словом та датою: «Дозволяю 13.03.19».

Проте зі змісту цієї резолюції, суд також позбавлений можливості встановити автора резолюції, так як відсутнє прізвище та посада автора, повноваження автора резолюції. Також неможливо встановити особу виконавця, неможливо також визначити який встановлено строк на виконання доручення.

Залучені у справу рапорти адресовані на ім`я полковника ОСОБА_4 та підполковника ОСОБА_5 Т.А., а тому очікуваними є відповідні резолюції цих осіб, проте підписи у резолюціях у обох випадках є однакові, а це викликає сумніви у достовірності зазначених рапортів.

При цьому у справу наданий лист Овідіопольської районної державної адміністрації (а.с.32) із резолюцією ОСОБА_4 зі штампом та із зазначенням прізвища автора резолюції. За змістом, та характером оформлення якої, та самим виглядом підпису у ній, вбачається відмінність із підписом у резолюції від імені полковника ОСОБА_4 у рапорті від 13.03.2019 року, що вказує на іншого, невідомого автора резолюції (а.с.13).

Відповідно пунктів 2.12.2. - 2.12.3. наказу № 747 від 23.08.2012 Міністерства внутрішніх справ «Про затвердження Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України», пункту 12 Наказу Національної поліції України 20.05.2016 №414 «Про затвердження Інструкції з діловодства в системі Національної поліції», Резолюція - це напис уповноваженої на те посадової особи на документі, що містить стисло викладені вказівки щодо його виконання. Резолюція складається з таких елементів: прізвище та ініціали виконавця (виконавців), зміст доручення (конкретні дії щодо виконання документа), термін виконання, особистий підпис керівника, дата.

Відповідно п. 2.18. Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 27.07.2012 № 650 «Про затвердження Інструкції з оформлення документів у системі МВС України», Резолюція - це зроблений посадовою особою напис на документі, який містить стислий зміст прийнятого нею рішення щодо виконання документа. Резолюція складається з таких елементів: прізвище, ініціали виконавця (виконавців) у давальному відмінку, зміст доручення, термін виконання, особистий підпис керівника, дата.

З огляду на вказані недоліки резолюцій у рапортах, якими порушені вимоги Наказу №747 та Наказу № 650,за якими керівник має наділяти виконавця повноваженнями на здійснення доручення, суд за наданими матеріалами позбавлений можливості встановити як особу автора резолюцій у рапортах, так і виконавця, а також зміст доручення та строк його виконання. А отже доказів повноважень лейтенанта поліції ОСОБА_3 на здійснення перевірки стосовно ОСОБА_1 та складання адміністративного протоколу у справі не надано.

Окрім недоліків у резолюції рапортів, самі рапорти та протокол, що надані у справу є недопустимими доказами, це вбачається із наступного.

За матеріалами УЗЕД, правопорушення доводиться протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане із корупцією №192/2019 від 13.03.2019 року, висновки якого серед іншого ґрунтуються на відомостях із рапорту про встановлення факту вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією (а.с.11).

Але до суду рапорт із вказаним найменуванням не надходив, а замість нього залучені інші два рапорти без найменування, складені Оперуповноваженим УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ старшим лейтенантом поліції Гордуз Володимиром Григоровичем (а.с.13-14).

При цьому обидва ці рапорти не зареєстровані належним чином, про це свідчить відсутній штамп встановленого зразка із відміткою про реєстраційний номер та дату реєстрації.

Відповідно абзацу другого пункту 2.6.10 Наказу №747, звернення (рапорти) військовослужбовців, працівників внутрішніх справ і державної безпеки з питань, що не стосуються їх службової діяльності реєструються та розглядаються відповідно до вимог Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ затвердженого наказом МВС від 10.10.2004 № 1177, зареєстрованого Міністерством юстиції України 26 жовтня 2004 року за № 1361/9960. Звернення (рапорти), які стосуються їх службової діяльності, у разі необхідності, реєструються в підрозділі документального забезпечення органу або підрозділу в якому проходять службу такі особи та опрацьовуються відповідно до вимог цієї Інструкції, якщо інше не встановлено законодавчими або нормативно-правовими актами.

Відповідно підпункту 15 пункту 6 Наказу Національної поліції України 20.05.2016 №414 «Про затвердження Інструкції з діловодства в системі Національної поліції»,звернення (рапорти) працівників органів та підрозділів поліції, що не стосуються їх службової діяльності реєструються та розглядаються в установленому порядку. Звернення (рапорти), які стосуються їх службової діяльності, у разі необхідності, реєструються в підрозділі документального забезпечення органу або підрозділу, у якому проходять службу такі особи та опрацьовуються відповідно до вимог цієї Інструкції, якщо інше не встановлено законодавчими або нормативно-правовими актами;

Відповідно пунктів 2.4.9.; 2.4.10.; 2.4.14.; 2.6.37. Наказу №747, працівникам органів внутрішніх справ незалежно від їх службового становища забороняється приймати для виконання незареєстровані в підрозділах документального забезпечення документи (крім випадків, передбачених п.п.2.4.6, 2.4.7 Інструкції). Службові документи, отримані, як виняток, безпосередньо працівниками органу й адресовані цьому органу або конкретно комусь із його керівників, а також документи, одержані електронною поштою та факсимільним зв`язком, необхідно передавати до підрозділу документального забезпечення для реєстрації. Незасвідчені (не підписані), незареєстровані відправником або надіслані не за адресою документи повертають відправникові без їх розгляду та реєстрації. Якщо зареєстрований документ є відповіддю на запит або в ньому є посилання на документи, що надійшли раніше, то під час реєстрації в журналі обліку необхідно зазначити їх номер і дату.

З огляду на відсутність відомостей про реєстрацію наданих до матеріалів провадження рапортів Оперуповноваженого УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 (а.с.13-14), суд не може їх вважати допустимими доказами у справі. А обґрунтування протоколу про адміністративне порушення недопустимими доказами не узгоджуються із приписами законодавства.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Окрім викладених обставин, що вказують на невідповідність вимогам законодавства складених матеріалів стосовно вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення також суд позбавлений можливості встановити наявність повноважень у особи, якою були спрямовані на розгляд суду матеріали провадження. Так як супровідний лист складений від імені полковника ОСОБА_4 проте його підпис відсутній, та замість нього нерозбірливо зазначено прізвище іншої особи із підписом (а.с.51).

Отже, за умови вищезазначених обставин, оперуповноважений УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ старший лейтенант поліції Гордуз Володимиром Григоровичем не був наділений повноваженнями на проведення перевірки стосовно ОСОБА_1 , та не був уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане із корупцією №192/2019 від 13.03.2019 року, та спрямування матеріалів на розгляд суду.

Слід зазначити, що ст.255 КУпАП передбачено право уповноважених на те посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) складати протоколи про адміністративне правопорушення за ст. ст. 172-4 - 172-9. Статтею 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що досудова перевірка по справі проведена не уповноваженою особою, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. Кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП не доведена допустимими, належними та достовірними доказами. Оскільки вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 36, 172-6, 247, 251, 252, 256, 276 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП - закрити на підставі п.1 чю.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд протягом 10 днів з дня її отримання.

Суддя Бочаров А.І.