ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6060/18 Номер провадження 33/814/145/19Головуючий у 1-й інстанції Шиян В.М. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з участю захисника Титаренка О.М.

порушника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою порушника ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 6 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, з вищою освітою, одружений, маючий неповнолітню дитину, працюючий торговим представником ТОВ «Компанія Крок»,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 21 жовтня 2018 року о 4 год. 30 хв. керував автомобілем «ЗАЗ Сенс» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Половка, 16, в м. Полтава в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді, а провадження закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому зазначає, що автомобілем керував його батько, який відразу після дорожньо-транспортної пригоди пішов до медичного закладу, а він (ОСОБА_3) повідомив працівникам поліції, що сам перебував за кермом.

Стверджує про порушення працівниками поліції під час огляду на стан сп'яніння Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зауважує, що до протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські надали пояснення осіб, які не були свідками дорожньо-транспортної пригоди, а текст є нерозбірливим.

Зазначає про відсутність відеозапису події.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення порушника та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, допитавши свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, переглянувши відеозапис події, приходжу до такого.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 жовтня 2018 року в м. Полтава по вул. Половка, 16, мала місце дорожньо-транспортна пригода, до якої причетний водій автомобіля "ЗАЗ Сенс», д.н.з. НОМЕР_2, який залишив місце пригоди.

Працівники поліції встановили, що цим автомобілем керував ОСОБА_3

Після огляду водія у закладі охорони здоров'я та виявлення у нього стану алкогольного сп'яніння, поліцейський ОСОБА_5 склав протокол про адміністративне правопорушення серії БД №056491, згідно з яким ОСОБА_3 21 жовтня 2018 року о 04 год. 30 хв. керував автомобілем "ЗАЗ Сенс» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Половка, 16, у м. Полтава в стані алкогольного сп'яніння.

Порушник ОСОБА_3 в суді першої інстанції не заперечував своєї вини в керуванні автомобілем в стані алкогольного сп'яніння за обставин, викладених в оскаржуваному судовому рішенні.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 пояснив, що дійсно 21 жовтня 2018 року вживав алкогольні напої, проте автомобілем керував його батько ОСОБА_4, а він знаходився в автомобілі "ЗАЗ Сенс» д.н.з. НОМЕР_2, як пасажир. Потрапивши в ДТП, його батько відразу пішов до лікувального закладу, а потім і він сам залишив місце пригоди.

Проте такі доводи порушника спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які були на місці пригоди та бачили, що водієм автомобіля "ЗАЗ Сенс» д.н.з. НОМЕР_2 був ОСОБА_3, інших осіб в цьому транспортному засобі не було (а.с.4, 5, 6).

Пояснення цих свідків не містять виправлень, які б істотно впливали або спотворювали їх зміст, та є придатними для дослідження.

Допитаний в засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_5 - поліцейський роти №4 БПП в Полтавській області, пояснив, що після прибуття на місце пригоди були організовані пошуки водія автомобіля "ЗАЗ Сенс» д.н.з. НОМЕР_2, який залишив місце пригоди.

При цьому свідок ОСОБА_6 повідомив, що може впізнати водія автомобіля.

В результаті пошуку, на відстані приблизно 1 км від місця ДТП був виявлений ОСОБА_3, на якого свідки вказали як на особу, що керувала автомобілем "ЗАЗ Сенс» д.н.з. НОМЕР_2 під час пригоди і який не заперечував перебування в стані сп'яніння під час керування автомобілем.

Такі показання свідків узгоджуються з відеозаписом події, наданим апеляційному суду т.в.о. начальника управління патрульної поліції в Полтавській області (а.с.4).

Наведені докази спростовують показання свідка ОСОБА_4 - батька порушника про те, що саме він перебував за кермом автомобіля, а не син. Більше того, його пояснення є суперечливими та нелогічними.

Огляд ОСОБА_3 на стан сп'яніння проводився лікарем у Полтавському обласному наркологічному диспансері через скоєння дорожньо-транспортної пригоди, як того вимагають приписи Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

При цьому, всупереч твердженням апелянта, участь свідків при проведенні медичного огляду лікарем в закладі охорони здоров'я не є обов'язковою.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності зі ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують відповідальність.

Судове рішення належним чином вмотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді, не встановлено.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 6 листопада 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.