Справа № 524/468/19
Провадження 3/524/418/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2019 року суддя Автозаводського районного суду м.Кременчука Обревко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли з БПП в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавської області ДПП Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер суду не відомий.

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 203890 зазначено, що 15.01.2019 року о 04-35 годині водій ОСОБА_1 в м.Кременчуці по вул. Соборній, 10/7 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння, а саме: порушення мови, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 203891 зазначено, що 18.01.2019 року о 07-50 годині водій ОСОБА_1 в м.Кременчуці по просп.. Полтавському, 7 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння, а саме: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Постановою судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 20.02.2019 року справу про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 за № 524/719/19, провадження №3/524/505/19 та справу №524/468/19, провадження №3/524/418/19 об'єднано в одне провадження.

У судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Захисник в судовому засіданні просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що належних доказів для притягнення гр.. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суду не надано.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення основним завданням його є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу, прав та законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції і Законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала можливість настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Такий порядок огляду на стан сп'яніння визначений ст. 266 КУпАП.

Згідно ст. 266 ч.2, 3, 5 КпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення, які надійшли до суду, зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння в присутності двох свідків.

До протоколів про адміністративні правопорушення надано направлення на огляд водія від 18.01.2019 року, в якому зазначено, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені наступні ознаки спяніння: порушення мови, звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. В направленні на огляд водія від 15.01.2019 року у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки спяніння: виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло.

При цьому, з відеозаписів, доданих до протоколів про адміністративне правопорушення, самого огляду поліцейським патрульної поліції відносно гр.. ОСОБА_1 не проводилось. На відео особа веде себе адекватно ситуації, що склалась.

Окрім цього, працівниками поліції були відібрані пояснення свідків, які повинні засвідчити відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан спяніння, проте, в жодному поясненні вказаних свідків не зазначено кому воно адресовано, а також на самих поясненнях зазначено фразу: «з моїх слів записано вірно та мною прочитано», але ким саме вказані пояснення відбрилась та коли (дата) суду не надано.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом"; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Отже, враховуючи вищевикладене та з огляду на положення КУпАП України щодо доказування, об'єктивні докази, які б достеменно та "поза розумним сумнівом" свідчили про вчинене ОСОБА_1 порушення п.2.5 ПДР України, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, беручи до уваги, надані до протоколу матеріали, вважаю, що суд, керуючись ст.62 Конституції України, має всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП та тлумачить на його користь.

Статтею 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справах на підставі ст. 247 п. 1 КУАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст.283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 203890 та провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 203891 - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Суддя Л.О.Обревко