ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/348/19 Справа № 191/3652/18 Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського Апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року в справі про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонерки, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 124 КупАП та провадження закрито в звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 124 КупАП та провадження закрито в звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 12.09.2018 року о 10 год. 40 хв. в м. Синельникове перехрестя вул. Центральна та вул. Чехова, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 при виїзді з другорядної дороги на головну не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався з ліва на право по ходу руху автомобілів, в результаті чого трапилось зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, потерпілих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.1.5; 10.1; 16.11 Правил дорожнього руху України, його дії кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а справу закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Надав до апеляційної скарги клопотання про призначення експертизи та виклик свідків в судове засідання.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду є незаконною та такою, що спростовується матеріалам та обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без створення необхідних і рівноправних умов сторін перед законом, є невмотивованою та необгрунтованою.

Постанова суду про винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів на думку скаржника неможливо встановити наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки відсутні докази, які б беззаперечно підтверджували невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху України.

Судом першої інстанції безпідставно було прийнято до уваги і приведено в постанові в якості доказу вини ОСОБА_1 схему місця ДТП, оскільки в ній зафіксовано лише факт зіткнення та місцезнаходження транспортного засобу «SOUEAST LIONCEL», державний номер АЕ 1220 IP, при цьому схема містить запис про відсутність недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП, в той час як Скаржник зазначав і про яму на дорозі, обїзд якої здійснював ОСОБА_2, і про обмежену оглядовість, і написав 12.09.2018 року заяву про притягнення до відповідальності посадових осіб відповідальних за утримання даної дороги. Більш того суд умисно не звернув увагу на частину аргументів, які були зазначені у клопотаннях та поясненнях ОСОБА_1. С. В. зокрема про те, що матеріали адміністративної справи не містять всієї належної інформації зокрема про незадовільний стан дороги, перебування ОСОБА_2 у стані спяніння на момент вчинення ДТП та залишення ним місця пригоди, а також що саме дії ОСОБА_2 знаходяться у причинно-наслідковому звязку з ДТП.

Суд першої інстанції при винесенні рішення не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_1, посилаючись на протокол про адміністративне правопорушення, хоча правильність інформації, яка в ньому зазначена і є предметом судового розгляду, а сам протокол складався 12.09.2018 року посадовою особою, яка не була свідком події ДТП та її наслідків, схемою місця ДТП та фотоматеріалами з місця ДТП, в яких фактично відсутня інформація яка може підтвердити чи спростувати пояснення Скаржника.

Захисником ОСОБА_1 16 жовтня 2018 року було подано клопотання про допит свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які могли дати показання щодо обставин за яких сталося ДТП, проте судом першої інстанції дане клопотання не розглянуто.

Скаржником 16 жовтня 2018 року також до суду першої інстанції було подано клопотання про витребування доказів, а саме повної копії відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції, проте судом дане клопотання не розглянуто та у постанові суду відсутня будь-яка згадка про дане клопотання.

Також з метою правильного та об'єктивного вирішення даної справи, для встановлення причинно-наслідковий зв'язок між діями ОСОБА_1 та ДТП, скаржником 16.10.2018 року було подано клопотання про призначення експертизи, проте, судом дане клопотання не розглянуто, у постанові взагалі, відсутня будь-яка згадка про клопотання про призначення експертизи.

Посилання в постанові суду про відсутність ОСОБА_1 на судовому засідання 12.02.2019 року не відповідає дійсності оскільки в призначений судом час судове засідання не почалось у звязку з відсутністю судді. 12.02.2019 року скаржник надав до канцелярії клопотання, в якому просив закрити провадження у справі у звязку з закінченим строків притягнення до адміністративної відповідальності, після ттго скаржник звернувся до секретаря судового засідання з повідомленням про те, що не має часу для подальшого очікування розгляду справи, та запрошений до зустрічі з суддею. В кабінеті не велась аудіофіксація, був відсутній секретар судового засідання. Під час розмови з суддею було зазначено що з даним клопотанням вона знайома та в цілому погоджується, проте потребує додаткового часу, щоб подумати, а про прийняте рішення скаржник зможе дізнатись наступного дня за телефоном.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник не зявились про час та місце слухання справи були повідомлені належним відповідно до закону чином, причини своєї неявки в судове засідання не повідомили.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Письмове клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи є безпідставне оскільки експертиза це спрямоване на вирішення певних питань дослідження, що провадиться з застосуванням спеціальних знань з боку компетентних осіб, яких називають експертами. Відповідно до матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 та при виїзді з другорядної дороги на головну порушуючи п.1.5; 10.1; 16.11 Правил дорожнього руху України не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався з ліва на право по ходу руху автомобілів, в результаті чого трапилось зіткнення, дані обставини є очевидними та спеціальних знань не потребують.

Клопотання про допит свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та клопотання про витребування доказів також не заслуговують на увагу, оскільки при винесенні постанови, суд першої інстанції відповідно до ст. 251 КУпАП врахував письмові пояснення даних свідків та всіх доказів наявних в матеріалах справи, що було достатньо для вирішення справи.

Після повернення справи до суду першої інстанції після належного оформлення після авто розподілу справи ОСОБА_1 ознайомившись з матеріалами справи клопотань про призначення експертизи, допит свідків та витребування доказів не заявляв.

Посилання ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції його прав у звязку з розглядом справи без його участі та не створенні умов для реалізації його прав є надуманими оскільки будучи належно повідомленим про час та місце слухання справи ОСОБА_1 17 жовтня 2018 року в судове засідання не зявився проте 14 жовтня 2018 року та 16 жовтня 2018 року особисто до канцелярії суду подав клопотання про призначення експертизи, виклику свідків та витребування доказів. 08 листопада 2018 року ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення слухання справи, будь які документи на поважність неявки у судове засідання ні ОСОБА_1 ні його захисник не надали.

Більш того 04 грудня 2018 року судом першої інстанції було задоволено клопотання ОСОБА_1 та справа була направлена до Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для належного оформлення.

Після повернення справи до суду першої інстанції після належного оформлення ОСОБА_1 ознайомившись з матеріалами справи в судове засідання 12 лютого 2019 року не зявився подавши особисто до канцелярії суду заяву про закриття провадження по справі у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен зясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду передвчасна є не обгрунтованими та вмотивованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що на підставі наявних в матеріалах справи доказів можливо встановити наявність в діях водій ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки достатньо доказів, які б беззаперечно підтверджували невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху України.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Також відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Також винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №068942 від 12.09.2018 року, схемою місця ДПТ яка сталася 12.09.2018 року, поясненнями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які є в матеріалах справи та іншими матеріалами справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП.

Доводи скаржника стосовно того, що суд першої інстанції не повинен при закритті провадження по справі у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності встановлювати вину правопорушника, суд апеляційної інстанції вважає надуманими та такими які ОСОБА_1 трактує на свою користь з метою уникнення відповідальності за скоєне правопорушення.

Посилання скаржника на узагальнений науково-консультативний висновок Науково-консультативної ради при ВАСУ носить рекомендаційний характер і жодна норма права не зобов'язує суддів керуватись ним при розгляді справ.

Лише троє з восьми членів Рад підписали даний висновок, інші п'ять виклали окремі думки.

В деяких чітко зазначено, що зважаючи на репресивно-каральну та запобіжно-виховну функції адміністративної відповідальності, у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення суддям все ж необхідно попередньо встановлювати вину особи, яка притягається до відповідальності.

Крім того ст. 280 КУпАП прямо встановлено обовязок суду зясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом двомісячного строку.

Тобто для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у звязку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Тобто закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови визначення вини особи для встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги, а рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Вікторовича- залишити без задоволення.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровськї області від 12 ллютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

Апеляційного суду ОСОБА_6