Справа № 163/2009/19 Провадження №33/802/873/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст.ст.471,472 МК України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., за участю представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника митниці-начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Ткачука С. на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,-

ВСТАНОВИВ

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Провадження у справі за ст.472 МК України закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил.

Вилучені згідно протоколу про порушення митних правил товари - 88 штук павербанків - повернуто ОСОБА_1 для проведення митного оформлення згідно чинного законодавства.

Стягнуто з ОСОБА_1 у користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судових витрат.

Даною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України за те, що він 09.09.2019 року, слідуючи з Республіки Білорусь в Україну через митний пост «Дольськ» Волинської митниці ДФС, в якості водія, автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , порушив порядок

митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад неоподатковану норму 88 штук павербанків загальною вартістю 34 443 (тридцять чотири тисячі чотириста сорок три) гривні 76 копійок.

Крім того, ОСОБА_1 ставилось у провину те, що він за вищевказаних обставин, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який згідно ст.374 МК України підлягав обов`язковому декларуванню, використавши, всупереч вимог ст.ст.366,374 МК України, смугу руху «зелений коридор» як форму декларування, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Дії ОСОБА_1 органом доходів та зборів кваліфіковано за статтями 471, 472 МК України.

Не погодившись із постановою місцевого суду, т.в.о. заступника начальника митниці-начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Ткачук С. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити судове рішення з накладенням на ОСОБА_1 стягнення в межах санкцій статей 471,472 МК України. Вважає, що вина ОСОБА_1 за ст.ст.471,472 МК України повністю стверджується матеріалами справи, поясненнями та іншими документами, оскільки останній, переміщуючи товар, що перевищував неоподатковану норму ввезення, обравши смугу руху «зелений коридор», шляхом вчинення дій, задекларував відсутність товарів, які підлягали письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами та підпадають під встановлені законодавством заборони щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення розгляду справи від неї не надходило.

Відповідно до ч.4 ст.526 МК України вважаю можливим розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не з`явилася на виклик до суду, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши думку представника митниці, який скаргу підтримав із наведених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при прийнятті рішення були дотримані в повній мірі.

При прийнятті рішення, обставини справи досліджено повно та об`єктивно.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, підтверджена його визнавальними показаннями, даними під час складення протоколу (а.с.7), протоколом про порушення митних правил №2511/20500/19 від 09 вересня 2019 року, згідно якого ОСОБА_1 зауважень не мав, що посвідчив своїм підписом (а.с.3); контрольним талоном (а.с.8-9); актом огляду товарів (а.с.4); службовою запискою державного інспектора митного поста «Дольськ» Семенюка А.(а.с.12); описом вилучених предметів (а.с.11).

Вартість вилученого майна визначена висновком експертизи № 182 від 24.09.2019 року (а.с.18-20).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції підставно прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 471 МК України та наклав стягнення в межах санкції вказаної статті.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України з врахуванням наступного.

Адміністративним правопорушенням за диспозицією ст.472 МК України, є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірни про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.х відомостей

У протоколі про порушення митних правил № 2511/20500/19 від 09 вересня 2019 року, складеному відносно ОСОБА_1 не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, яка передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Суддя першої інстанції, розглядаючи справу, вірно зазначив і врахував положення ч.6 ст.366 МК України, згідно якої, обравши проходження через «зелений коридор», особа звільняється від подання письмової митної декларації та в своїй постанові, при викладенні суті вчиненого правопорушення, обґрунтовано про це зазначив.

Доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, митним органом надано не було.

У відповідності до досліджених матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 смугою митного контролю «червоний коридор» не слідував, її не перетинав, а працівниками митниці не надавалась можливість заповнення декларації.

Зі змісту статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України вбачається, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу порушення митних правил.

ОСОБА_1 допустив порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України і такі дії додаткової кваліфікації за ст.472 МК України не потребують.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, у зв`язку з чим вірно закрив провадження у справі в цій частині.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі Волинської митниці ДФС, апеляційний суд не вбачає, а тому вона підлягає залишенню без задоволення.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Любомльського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2019 року є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування чи зміни з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Ткачука Сергія залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду /підпис/ В.В.Гапончук