КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД

Справа № 534/38/19
Провадження № 3/534/30/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м.Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Крикливий Віталій Вікторович, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні справу про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого начальником дільниці ЦВО ПрАТ «Полтавський ГЗК», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

24 грудня 2018 року близько 13 год. 20 хв. на перехресті вулиць Горького-Дніпровська у м.Горішні Плавні ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «TOYOTA YARIS», державний номерний знак ВІ4071ВО, у стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія на місці зупинки у присутності двох свідків із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alkotest 6810, прилад ARCD 0551, тест 422 (газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі), результат якого склав 2,47%.

Будучи належно повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, особа, яка притягується до відповідальності, в судове засідання не зявилась. Від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява, в якій він, повністю визнаючи себе винуватим, прохає розглянути справу за його відсутності. Обставини вчинення правопорушення, зазначені у протоколі ОСОБА_1 не заперечувались.

Оцінивши досліджені в судовому засідання докази, судом встановлено наступне.

Так, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи із змісту п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоровя, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Частина 2 ст.266 КУпАП детально регламентує порядок проведення огляду осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння - «огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими у присутності двох свідків».

У відповідності до норм ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Зазначений порядок проведення огляду узгоджується із п.6 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, згідно з яким огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя.

Згідно з висновком тестування на алкоголь від 24.12.2018 Drager Alkotest 6810, прилад ARCD 0551, тест №422, результат вмісту алкоголю у видихуваному повітрі у ОСОБА_1 склав 2,47‰, що значно перевищує допустимий показник.

Як убачається з приєднаних до справи письмових пояснень свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, огляд на стан спяніння водія проводився у присутності останніх, результат тесту склав 2,47 проміле, від водія ОСОБА_1 відчувався різкий запах алкоголю.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, так як він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання щодо застосування до порушника стягнення у виді позбавлення спеціального права, суд виходить з наступного.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Згідно із приєднаною до справи копією водійського посвідчення (а.с.12), ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії АБУ №568956 від 11.11.1983.

За таких обставин, до ОСОБА_1 слід застосувати додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 401,283,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384,20 грн. судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом.

Суддя В.В.Крикливий