ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/745/19 Номер провадження 33/814/967/19Головуючий у 1-й інстанції Сиволап Д. С. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Баленка Р.В. , розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 10 вересня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП..

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Постановою судді Шишацького районного суду Полтавської області від 10 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Згідно з постановою судді, 26 липня 2019 року в 14 - 38 годин по вул. Купріяна Тутки в селищі Шишаки Полтавської області ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, внаслідок чого він порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування постанови та закриття справи за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що постанова прийнята зі значним порушенням процесуальних норм, зокрема через те, що освідування про його стан сп`яніння не було , зупинка транспортного засобу проведена з порушенням нормативних актів та з прямими фальсифікаціями фактів. Також зазначає, що працівник поліції, який складав протокол не був присутнім при зупинці транспортного засобу, працівники не представилися , крім того він не керував транспортним засобом , а стояв біля свого автомобілю та спілкувався з знайомим; в протоколі не правильно зазначено адресу вчинення адмінправопорушення. Проте суд на вказані порушення уваги не звернув.

Окрім викладеного апелянт зазначає, що в протоколі про адмінправопорушення відсутній його підпис , а є підпис невідомої особи. Звинувачення , яке було висунуте , було йому не зрозумілим , а тому це є порушенням права на захист. Крім того, в протоколі не зазначено, який саме огляд потрібно було пройти. При цьому, працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів. Про відмову від проходження огляду за допомогою технічних засобів не вказано ні в протоколі , ні в поясненнях свідків. В матеріалах відсутнє направлення про проходження огляду на стан сп`яніння в медичній установі. До суду першої інстанції апелянт надав медичний висновок про відсутність у нього стану сп`яніння, проте суд безпідставно його не врахував.

Позиція учасника судового провадження в судовому засіданні

В судовому засіданні особа , яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвокат апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Мотиви суду

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вважаю, що вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення; відеозапис події на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом , вимога поліцейського пройти огляд , факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду ; письмові пояснення свідків.

Піддавши аналізу зазначені докази , суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення , передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Натомість , доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є непереконливими і висновків судді не спростовують.

Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає вразі якщо особа керувала транспортним засобом і вже надалі за наявності обґрунтованої підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовилась від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Апеляційний суд не погоджується із доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те , що він не керував транспортним засобом.

Як пояснили судді суду першої інстанції свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 працівники поліції , 26 липня 2019 року ними був запинений автомобіль , яким керував ОСОБА_1 .

Цей факт також підтверджується і відеозаписом фіксування події правопорушення за допомогою бодікамери поліцейського , який був предметом дослідження судді.

Із перебігу подій, які зафіксовані на відеозапису встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухається по місту , позаду нього рухається автомобіль працівників поліції і після його зупинки з лівої передньої двері автомобіля виходить ОСОБА_1 .

Не є обґрунтованими також і доводи автора апеляції , що в протоколі відсутній його підпис , який би підтверджував факт відмови від проходження огляду.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається , що в ньому мається запис , виконаний іншою особою , ніж та яка складала протокол (поліцейський) : «Від проходження огляду відмовляюся» та підпис. Зовні цей підпис повністю співпадає із підписом ОСОБА_1 , що виконаний ним на апеляційній скарзі. Жодних клопотань про перевірку вказаного підпису , крім заперечення його належності ОСОБА_1 , сторона захисту в апеляційному суді не заявляла.

Не відповідають фактичним обставинам також і доводи апеляції , що в протоколі не викладено суть адміністративного правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення , зміст викладеної в ньому фабули вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення , узгоджується із об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення , як вона викладена у статті 130 ч.1 КУпАП.

Не є переконливими доводи апеляції і щодо того , що ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів.

Як вбачається із відеозапису ОСОБА_1 пропонувалось поліцейським пройти огляд як на місці , так і в медичному закладі. На обидві пропозиції ОСОБА_1 відмовився.

Що стосується доводів автора апеляції про те , що в протоколі не зазначено , що він відмовився від проходження огляду в медичному закладі , то вони не відповідають дійсності.

В протоколі зазначено , що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку. Вказаний порядок передбачає проходження огляду як на місці , так і в медичному закладі.

До того ж , в апеляційному суді ОСОБА_1 підтвердив , що він відмовився від проходження огляду.

Не має правового значення і не впливає на кваліфікацію дій особи також і відсутність в матеріалах провадження направлення поліцейського для проходження огляду , на чому наголошується в апеляційній скарзі.

В контексті цього питання апеляційний суд звертає увагу на таке.

Положення ст.266 КупАП , в частині норми щодо визнання недійсним огляду особи на стан алкогольного чи іншого сп`яніння у випадку його проведення з порушенням вимог цієї статті , є об`єктивно спрямованою процесуальною гарантією визнання певної дії незаконною і не охоплює своєю дією склад правопорушення у виді відмови особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не погоджується апеляційний суд також із доводами апеляції та доводами адвоката в судовому засіданні , що ОСОБА_1 поліцейським не було роз`яснено його права , передбачені ст.268 КУпАП чим порушено право на захист.

З цього приводу апеляційний суд вкотре звертає увагу на зміст протоколу про адміністративне правопорушення в якому зафіксовано , що ОСОБА_1 було роз`яснено права і цей факт підтверджується його власним підписом.

Що стосується нібито порушення права на захист , апеляційний суд звертає увагу на таке.

Положеннями статті 268 КУпАП визначено , що державою гарантовано право на правову допомогу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення .

Апеляційний суд не заперечує , що особи має право користуватися правовою допомогою під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас , апеляційний суд звертає увагу , що жодними доказами у справі не підтверджується того факту , що ОСОБА_1 під час складання протоколу було висловлено бажання мати захисника під час фіксування адміністративного правопорушення.

Не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 також і доводи його апеляції про те , що він пройшов огляд на стан сп`яніння за власною ініціативою і визнаний таким , що не перебуває у такому стані .

В цьому контексті апеляційний суд знову ж таки звертає увагу , що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності не за керування у стані алкогольного сп`яніння , а за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння , що є самостійною кваліфікуючою ознакою статті 130 ч.1 КУпАП.

Таким чином , апеляційний суд приходить до висновку , що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Істотних порушень вимог законодавства про адміністративні правопорушення , апеляційним судом не встановлено.

Рішення судді є законним , обґрунтованим і вмотивованим , а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення , а постанову щодо нього без змін.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 10 вересня 2019 року щодо нього без змін;

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Рябішин