Житомирський апеляційний суд
Справа №278/543/18 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О.М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Житомирської області Бережна С.В., за участю: особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника адвоката Левчук Т.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

в с т а н о в и в :

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн.40 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1, 26 лютого 2018 року, о 19.15 год., на 6 км. а/д Житомир - Сквира керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, незв'язна мова, тремтіння рук), від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння на місці та в медичному закладі відмовився , чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить вказане рішення суду скасувати, а провадження по справі закрити. Крім цього, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду. Вважає оскаржуване рішення суду незаконним та таким, що винесене в порушення норм процесуального та матеріального права. Крім цього, на його думку, суд виявив відносно нього упередженість та прийняв рішення без належного дослідження всіх обставин справи. Обгрунтовуючи зазначені вище апеляційні вимоги та доводи вказує, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а наявні в матеріалах справи докази, на які суд послався в своєму рішенні належним чином його вину не підтверджують. Крім цього, вказує, що суд, в порушення вимог ст.ст.245, 252, 280 не дослідив і інших доказів по справі, а саме не допитав поліцейського ОСОБА_3, не витребував відеозапису на якому зафіксовано вчинення правопорушення. Іншими порушеннями норм процесуального права на думку апелянта є те, що розгляд справи, в порушення вимог ст.268 КУпАП проводився без його участі, чим було порушеного його права, передбачені вказаною нормою Закону при тому, що він належним чином не був повідомлений про дату час та місце розгляду справи; взято за доказ його вини протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який складено з порушенням процесуальних вимог, а саме в ньому відсутній підпис порушника про вручення йому копії протоколу; в резолютивній частині оскаржуваного рішення вказано про накладення, а не про застосування штрафу, як того вимагає чинний КУпАП, а також те, що суд, приймаючи рішення про стягнення судового збору у своєму рішенні не послався на відповідні положення Закону України «Про судовий збір».

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його представника, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.245, 252, 280 КУПАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з постанови суду, висновок суду про виннність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №034303 від 26.02.2018 року, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків.

Однак, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив постанову суду першої інстанції скасувати з мотивів, викладених в ній та закрити справу у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Додатково пояснив, що під час зупинки його працівником патрульної поліції близько 19-ї год. 26.02.2018 під час здійснення мною повороту до будівлі Житомирської обласної дитячої лікарні, що знаходиться за адресою: Сквирське шосе, 6, в селі Станишівка Житомирського району Житомирської області, він не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння. Йому не пропонувалось працівником патрульної поліції близько 19-ї год. 26.02.2018 пройти огляд за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» або іншого приладу на встановлення факту сп'яніння, і це можуть підтвердити свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4, яких було зупинено за порушення, на переконання працівників поліції, правил дорожнього руху, і які (свідки) підписали протокол на вимогу працівників поліції, які приїхали істотно пізніше, ніж той, який його зупинив і в своєму службовому автомобілі був один та мав в салоні службового автомобілю цивільних осіб. Вказав, що очевидно у працівників поліції, ні в першому автомобілі, ні в другому не було спеціального технічного приладу «Драгер». Якби йому його пропонували продути - то він би б продув. Але він поспішав відвідати в Житомирській обласній дитячій лікарні дружину і сина, який перебував в реанімаційному відділенні лікарні. Такі обставини підтверджуються випискою з медичної карти стаціонарного хворого Житомирської обласної дитячої лікарні. А тому в медичний заклад на ОСОБА_8 для обстеження в умовах стаціонару їхати відмовився.

Він готовий був пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за адресою: Сквирське шосе, 6, в селі Станишівка Житомирського району Житомирської області - для виключення факту сп'яніння і наполягав надати йому алкотестер, як спеціальний технічний засіб для виявлення ознак сп'яніння, щоб довести, що він не перебував у нетверезому стані - і це можуть підтвердити свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Зазначив, що лише у разі незгоди водія на проведення огляду на місці - огляд проводиться в медичних закладах.

Свідок ОСОБА_4 під час апеляційного розгляду провадження пояснив, що він їхав по Станишівському шосе, його зупинили працівники поліції, щоб бути свідком. Він із працівником поліції підійшов до автомобіля, через вікно йому показали чоловіка, який сидів в поліцейському автомобілі, та сказали, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння і відмовляється від огляду, однак він через вікно не міг визначити, чи насправді чоловік у машині перебував з ознаками алкогольного сп'яніння. Далі працівники поліції почали складати протокол, пояснення до протоколу він особисто не писав, а їх писав працівник поліції, що в них написано, но він не знає, було темно, він не читав, підписав, бо думав, що це проста формальність. Зазначив також, що при ньому ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння взагалі не пропонували. Коли його зупинили працівники поліції, на місці зупинки було 2 поліцейських, ОСОБА_1 та він, а чи був ще хтось, він не пам'ятає. Було 3 автомобіля, його, поліцейських та ОСОБА_1. Протокол складався в автомобілі поліцейського, ОСОБА_1 перебував там же. Зазначив, що говорить правду в судовому засіданні, письмові пояснення не підтверджує. При ньому інших свідків не запрошували.

Свідок ОСОБА_5 надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, і вказав, що підтримує свої пояснення, надані апеляційному суду 20.09.2018 року, згідно яких при ньому ОСОБА_6 взагалі не пропонували пройти тест на алкогольне сп'яніння за допомогою алктотестеру. Також зазначив, що крім нього інших свідків не було.

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено про те, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп'яніння на місці та в медичному закладі, дослідивши пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які вказали, що при них взагалі ОСОБА_1 не пропонували пройти тест на алкогольне сп'яніння, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП., виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП наступає за відмову особою, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Так, Порядок проведення огляду на стан сп'яніння регулюється статтею 266 КУпАП, Інструцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров"я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

У відповідності до ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Однак з пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що у їх присутності ОСОБА_1 працівники поліції взагалі не пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів. Свідок ОСОБА_4 крім того зазначив, що він взагалі не підходив до ОСОБА_1, та в якому стані він перебував, не бачив, підписавши протокол та пояснення, не читаючи їх. З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що працівники поліції відразу запропонували поїхати в лікарню для проведення медичного огляду на стан сп'яніння, на що ОСОБА_1 відмовився, оскільки вимушений був поспішати до хворого сина у лікарню та не мав часу для проходження огляду в медичному закладі, у зв'язку з чим і наполягав на проходженні такого огляду на місці зупинки для економії часу.

Разом з тим з наданої на запит апеляційного суду відповіді начальника Житомирського РВП вбачається, що 26.02.2018 року екіпаж патрульної поліції, який зупинив ОСОБА_1. та фіксував вчинене ним правопорушення, був укомплектований приладом Драгер Алкотестер 6810 зав. № ARBL-0890.

Таким чином є незрозумілим, чому працівники поліції не запропонували ОСОБА_1, виходячи з обставин, зазначених ним щодо неможливості проходження огляду в медичному закладі, пройти такий огляд за допомогою наявного в них на той час алкотестеру на місці зупинки, як то передбачено положеннями ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку.

Виходячи з наведеного вбачається, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку, тобто спочатку на місці зупинки за допомогою технічного засобу, а у разі відмови чи незгоди з результатами такого огляду, - в медичному закладі, матеріалами провадження не підтверджується, а навпаки спростовується як поясненнями самого ОСОБА_7О., так і свідків, запрошених працівниками поліції, допитаних в судовому засіданні апеляційного суду, поясненням яких апеляційних суд надає перевагу з огляду на безпосередність їх сприйняття в ході судового розгляду.

На переконання апеляційного суду, працівниками патрульної поліції на місці зупинки ОСОБА_1 вимоги ст.266 КУпАП було порушено.

Розглянувши справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, не допитавши свідків безпосередньо в судовому засіданні з метою перевірки їх письмових пояснень та заперечень ОСОБА_1 проти протоколу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції був позбавлений можливості врахувати зазначені вище обставини при ухваленні рішення по справі та прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі лише письмових доказів, наданих до протоколу.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_1, передбачених ст. 268 КУпАП, в тому числі і щодо участі в судовому засіданні, безпідставного розгляду справи за його та його захисника відсутності не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, враховуючи належне повідомлення правопорушника та його захисника про час та місце судового розгляду, неодноразове відкладання такого розгляду за їх клопотаннями та обов'язок суду застосувати всі заходи для розгляду справи у строк, передбачений для застосування адміністративного стягнення, у відповідності до ст. 38 КУпАП. При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що використання ОСОБА_1, прав, передбачених ст. 268 КУпАП, було забезпечено шляхом прийняття апеляційної скарги до розгляду апеляційного суду, а також забезпеченням його участі в апеляційного перегляді справи із задоволенням клопотань та відповідним дослідженням наявних доказів.

За таких обставин доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, у зв'язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 22 травня 2018 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі відносно нього - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: