Житомирський апеляційний суд
Справа №293/1647/18 Головуючий у 1-й інст. Васильчук С. Ф.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Житомирської області Бережна С.В., за участю: правопорушника розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2018 року зач.1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож.АДРЕСА_1,-

в с т а н о в и в :

Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352,40 грн. на користь держави.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 28.09.2018 року о 23:10 год. в смт. Черняхів по вул. Володимирська, керував автомобілем "Фольцваген", д.н.з ТКІ 3492 А, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, незв'язна мова), чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився.

В заяві, долученій до апеляційної скарги, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Черняхівського районного суду Житомирської області від 06.12.2018 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП. В обгрунтування поновлення строку посилається на те, що копію згаданої постанови отримано її представником 10.12.2018 року, а останнім днем її оскарження є 16.12.2018 року, яке є вихідним неробочим днем - неділею, у зв'язку з чим апеляційну скаргу подано 17.12.2019 року.

Згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП останній не був присутнім під час судового розгляду протоколу щодо нього, а також не був присутнім під час проголошення постанови суду від 06.12.2018 року. Її копію було отримано представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 10.12.2018 року, що підтверджується відповідною заявою наявною в матеріалах справи. Так, останній день на апеляційне оскарження є 16.12.2018 року, який є вихідним днем, що об'єктивно завадило апелянту звернутися з апеляційною скаргою в межах строку, передбаченого ст.289 КУпАП. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано на наступний день 17.12.2018 року через потове відділення зв'язку, що підтверджується відбитком штемпелю на конверті (а.с.31). Таким чином, строк на апеляційне оскарження ним не пропущено.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 06.12.2018 року у справі про адміністративне правопорушення № 293/1647/18 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження по цій справі відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, відносно нього не складався і відповідних доказів про його перебування в стані алкогольного сп'яніння суду не подавались і матеріали справи оглядів на стан алкогольного сп'яніння не містять. За матеріалами справи він не проходив жоден із видів огляду на стан сп'яніння, і результатів такого огляду немає. Апелянт стверджує, що дані складеного на нього протоколу про притягнення до адмінвідповідальності не відповідає дійсним даним. Фактично 28.09.2018 року о 23.00 год 00 хв. його, ОСОБА_1, не спиняли працівники поліції, оскільки не керував транспортним засобом, а лише знаходився біля транспортного засобу, який стояв на обочині. Даний факт може підтвердити свідок, який в момент інциденту знаходився разом з ним. Результатів огляду на стан сп'яніння ані у виді огляду спеціальними технічними засобами на місці зупинки поліцейським у присутності двох свідків, ані у виді результатів огляду (висновок) медичного закладу (охорони здоров'я) у матеріалах справи немає, лише за наявності одного з яких є можливим притягнення до відповідальності за керування у стані сп'яніння. Протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП у виді саме «керування ТЗ у стані алкогольного сп'яніння» не складався, а у тому протоколі, що надійшов до суду, і яким керувався районний суд, зафіксовано наявне, на переконання працівника поліції, порушення у виді відмови від проходження огляду у медичному закладі, а не керування у стані алкогольного сп'яніння, та належних і достатніх доказів чого у справі немає. Обгрунтування оскаржуваної постанови, протоколом, в якому йдеться, що він відмовився від проходження огляду у медичному закладі о 23.00 год.00 хв. та поясненнями двох свідків, які зазначають, що були свідками, як він відмовився від проходження огляду в зовсім інший час - через півгодини, є недопустимим та вказує, що районний суд в порушення ст.252 КУпАП не оцінив представлені докази з кількох документів в сукупності, здійснив це неповно і необ'єктивно, через що припустився необгрунтованого і нічим не підтвердженого висновку про керування мною транспортним засобом у стані сп'яніння при наданні суду суперечливих матеріалів про відмову від проходження огляду. Не відмовлявся від проходження жодного з видів огляду, ніхто йому не пропонував, а свідків, які значаться по справі як свідки його відмови від огляду, при зупинці транспортного засобу під його керуванням взагалі не є сторонніми, а є зацікавлені особи на стороні працівників поліції, і це може засвідчити свідок, який разом зі ним перебував в автомобілі на момент зупинки транспортного засобу. Не мав можливості спростувати інкриміноване мені правопорушення надавши суду відповідні докази оскільки на цей момент знаходився на стаціонарному лікуванні в госторологічному відділенні Житомирської клінічній лікарні, що підтверджується довідкою, яка є в матеріалах справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали з викладених в ній мотивів, просили задовольнити.

Допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_4 пояснив, що знайомий з ОСОБА_1 28.09.2018 року їхали разом з ОСОБА_1 Було темно, приблизно 21 - 22 година. ОСОБА_1 зупинився, бо його засліпив зустрічний автомобіль. Виник конфлікт, хлопці з зустрічного автомобіля викликали поліцію. Людям здалося, що він був п'яний, але усе не так. При ньому ОСОБА_1 алкоголь не вживав, ознак сп'яніння не було. Через 1,5год. приїхали працівники поліції, які взяли у ОСОБА_1 документи. В лікарню працівники поліції ОСОБА_1 пропонували поїхати, щоб пройти освідування на алкоголь, але він відмовився. Щоб пропонували ОСОБА_1 пройти освідування на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», то при ньому такого не було.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1та його захисника, покази свідка, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.245, 252, 280 КУПАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

З постанови суду вбачається, що висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на матеріалах адміністративної справи щодо нього, зокрема протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 036874 від 28.09.2018 року, письмових поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Однак, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив постанову суду першої інстанції скасувати з мотивів, викладених в ній та закрити справу у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Додатково пояснив, що, обставини, викладені в адміністративному протоколі не відповідають дійсним обставинам, оскільки алкоголь тоді не вживав та в стані алкогольного сп'іння транспортним засобом не керував, працівники поліції його тоді не зупиняли.

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_4, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього письмові пояснення свідків, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАПП., виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП наступає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Порядок проведення огляду на стан сп'яніння визначений у ст. 266 КУпАП, та а також передбачено Інструцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі Порядок).

У відповідності до ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння…., проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Аналогічні положення зазначені також і в наведених вище Інструкції та Порядку.

Разом з тим з пояснень ОСОБА_1, свідка ОСОБА_4, письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, а працівники поліції відразу запропонували поїхати в лікарню для проведення медичного огляду на стан сп'яніння, не зазначивши при цьому причину, з якою не пропонувалося пройти такий огляд на місці зупинки. Не міститься таких даних і в матеріалах справи. Таким чином не можна вважати, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

Крім того до протоколу про адміністративне правопорушення не надано також і акту огляду на стан сп'яніння, в якому б було зазначено ознаки алкогольного сп'яніння, наявні у правопорушника, підтверджені свідками.

На зазначені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, досліджуючи докази по справі, підстав непропонування ОСОБА_1 огляду на місці зупинки не встановлював, у зв'язку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_7 складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП , апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2018 року зач.1 ст. 130 КУпАП щодо нього скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: