ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2019 р. Справа № 414/815/19

Провадження № 3/414/186/2019

місто Кремінна Луганської області

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Безкровний І.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Червонопопівка Кремінського району Луганської області Луганської області, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України (паспорт серії НОМЕР_2), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 0968884 від 28.12.2018, що міститься в матеріалах справи, 14 листопада 2018 року о 13:00 год. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ-21099 з реєстраційним номером НОМЕР_3, рухаючись поблизу будинку № 12 по вул. Титова у бік вул. Центральної м. Кремінна Луганської області, не обрав безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_2, 2010 року народження, який раптово вибіг на проїжджу частину, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 248 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вказане правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, було вчинено 14 листопада 2018 року, а кримінальне провадження внесене до ЄДРДР 14.11.2018 за цим фактом було закрито постановою слідчого Кремінського ВП ГУНП в Луганській області 20.12.2018 у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. В той же час, зазначена справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надійшла до Кремінського районного суду Луганської області з Кремінського відділу поліції ГУНП в Луганській області лише 21 березня 2019 року, тобто після спливу строків притягнення його до адміністративної відповідальності.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, суд також враховує позицію, викладену у п. 137 рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11), в якому зазначається, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (п. 51 рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства»). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

За таких обставин, суддя вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, оскільки на момент розгляду зазначеної справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, а також повернути ОСОБА_1 вилучене в нього працівником поліції посвідчення водія.

Також відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи може вважатися порушенням права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. За таких обставин, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Тобто, обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В той же час, Верховий Суд у своїй постанові від 03.05.2018 у справі № 522/116/14-к (провадження № 51-2197км18) визнав правильною практику судів, коли останні у судовому рішенні про закриття кримінального провадження у зв'язку із закінченням строків давності не викладають висновків щодо винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 14.06.2006, видане ДАІ ГУ МВС України в м. Сєвєродонецьк Луганської області на ім'я ОСОБА_1, - повернути останньому.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.Г. Безкровний