Житомирський апеляційний суд
Справа №295/250/19 Головуючий у 1-й інст. Комнацький О. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника - адвоката Негоди В.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Негоди В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 31 січня 2019 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Радомишль Житомирської області, зареєстрованого АДРЕСА_2, проживаючого у АДРЕСА_3, непрацюючого -

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 31 січня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 копійок в дохід держави.

Згідно постанови суду, 28.12.2018 року о 02 годині 30 хвилин ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул. М. Грушевського, 14, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнин рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

На прийняте судом рішення адвокат Негода В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, так як в ній містяться істотні порушення вимог чинного законодавства, зокрема невідповідність складеного протоколу - ставленням винного до порушення «зобов'язуюсь не порушувати». З даного запису видно, що ОСОБА_1 взагалі не зрозумів, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють і що саме від нього вимагають. Оскільки він не може далі не порушувати правила дорожнього руху перебуваючи за кермом у стані «алкогольного сп'яніння», за даними працівників поліції. Невідповідність складеного протоколу поясненням свідків по ознакам сп'яніння. Відповідно до протоколу у ОСОБА_1 працівниками поліції було виявлено ознаки сп'яніння - «...запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці...» Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стосовно ознак сп'яніння та перебування ОСОБА_5 в стані сп'яніння нічого не сказано. Крім того вказує, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування автомобілем, що також спростовує факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, оскільки після складання протоколу він далі поїхав на своєму автомобілі, у ОСОБА_1 не було вилучено посвідчення водія, що спростовує факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Крім того ОСОБА_1 не мав право на своєму автомобілі продовжувати рух, а тим паче їхати до найближчого медичного закладу. Працівники поліції його туди не направляли та не возили, а мали це зробити, оскільки відповідно до інструкції водій може відмовитись від медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці, а стосовно перевірки на стан алкогольного сп'яніння медичному закладі водій туди направляється, а вже там він або проходить обстеження або відмовляється, однак лікар надає за цими результатами свій висновок, таким чином працівники поліції порушили вимоги інструкції, а відповідно і КУпАП. Дана вимога працівниками поліції не була виконана, оскільки в матеріалах справи відсутнє дане направлення та висновок лікаря.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його представника, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, пояснення свідка ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протокоів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст.245, 252, 280 КУПАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

З постанови суду слідує, що висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №064251 від 28.12.2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з яких вбачається, що їх було запрошено працівниками поліції в якості свідків. В їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест для визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Alkotest Drager або проїхати для огляду до закладу охорони здоров'я, на що останній відмовився, даними відеозапису із нагрудної камери патрульного поліцейського підтверджується те, що 28.12.2018 ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки або проїхати до закладу охорони здоров'я.

Однак, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу свого представника, просив постанову суду першої інстанції скасувати з мотивів, викладених в ній та закрити справу у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Додатково пояснив, що в той день він дуже поспішав, його зупинили працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан сп'яніння, але зазначили, що якщо він дуже поспішає, то може відмовитися від проходження огляду на стан сп'яніння і бути вільним, на що він погодився, не розуміючи наслідків своїх дій. Зазначив також, що протокол не читав, написав, що не буде порушувати, поставив підпис та поїхав. При цьому в судовому засіданні він зазначив, що в свідкові ОСОБА_3, який з'явився в апеляційний суд, він не впізнає тієї особи, яка була запрошена працівниками поліції у якості свідка, його на місці зупинки не було.

Представник Негода В.В. підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі та просив задовольнити її з мотивів наведених в ній.

Свідок ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду справи пояснив, що ОСОБА_1 бачить вперше та 28 грудня 2018 року не був запрошений працівниками поліції бути свідком. В цей день та вночі був вдома. А на запитання звідки могли взятися його дані в протоколі, а також його письмові пояснення, додані до протоколу, пояснив, що раніше був запрошений працівниками поліції бути свідком при складанні протоколу відносно водіїв, які відмовилися пройти огляд на стан сп'яніння, тому його дані могли залишитися у працівників поліції. Однак в той день и вночі 28 грудня 2018 року він був вдома, тому ніяк не міг бути свідком відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп'яніння. Крім того свідок пояснив, що підписи в протоколі про правопорушення та в письмових поясненнях не його, він зазначені документи не підписував, ніяких записів в них не робив.

Апеляційним судом викликався в судове засідання інший свідок зазначений в протоколі та в поясненнях до протоколу - ОСОБА_4, який згідно даних з протоколу та письмових пояснень проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, однак в судове засідання останній не з'явився, дані про вручення повістки за вказаною в протоколі адресою відсутні, оскільки поштове відправлення повернулося до суду не врученим. Крім того номер телефону, зазначений працівником поліції в письмових поясненнях даного свідка записаний неправильно, оскільки має більшу кількість цифр, ніж повинен мати такий номер. Таким чином викликати даного свідка в судове засідання апеляційного суду поштою, або за допомогою інших засобів зв'язку не представилося можливим. Захисник Негода В.В. надав до апеляційного суду письмові пояснення ОСОБА_6, яка є мешканкою АДРЕСА_1, з яких слідує, що її квартира остання в даному будинку, квартири під № 98 ніколи в ньому не було, і ОСОБА_7 вона не знає, він ніколи в даному домі не проживав та не проживає зараз.

Крім того слід зазначити, що відеозапис на який послався суд першої інстанції, як на доказ підтвердження вини ОСОБА_1 не відповідає протоколу про вчинення адміністративного правопорушення Відеозапис має два файли. На одному зафіксовано, як ОСОБА_8 в поліцейському автомобілі в присутності двох поліцейських на їх питання відмовився від проходження огляду. Разом з цим другий файл, на якому повинно бути зафіксовано таку відмову в присутності двох свідків, містить запис неналежної якості (відсутнє відеозображення, наявні тільки голоси), з якого неможливо впізнати жодну особу, присутню під час зафіксованої події, та ідентифікувати хто, кому і в якому місці ставить запитання та відповідає на них, і хто і в якій кількості при цьому присутній - неможливо, як і не можливо встановити, чи присутні при цьому в дійсності свідки. Крім того відеозапис, який нібито фіксує відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків починається о 03 годині 09 хвилин, а протокол про відмову, складений ще о 02 годині 50 хвилин.

З огляду на викладене, наявні в матеріалах справи докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП викликають сумнів в своїй достовірності, у зв'язку з неналежним оформленням працівниками поліції вказаних доказів, достовірність яких не представилося можливим в повному обсязі перевірити апеляційним судом, тому такі докази, додані до протоколу про адміністративне правопорушення не можуть визнаватися в даному випадку достатніми доказами, які б безумовно підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

При цьому за наведених обставин, зазначені вище докази не можуть спростувати пояснення ОСОБА_1 про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, будучи введеним в оману працівниками поліції, та не підтверджують такої добровільної відмови з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП в присутності двох свідків.

Крім того, враховуючи те, що посвідчення водія у ОСОБА_1 працівниками поліції не вилучалося, від керування транспортним засобом він не відсторонювався, викликає сумніви також сам факт наявності в останнього ознак алкогольного сп'яніння та обгрунтованості вимог працівників поліції про проходження ним огляду на стан сп'яніння. При апеляційному перегляд справи перевірити зазначені обставини (наявність у ОСОБА_1 на момент зупинки ознак алкогольного сп'яніння) допитом свідків, вказаних в протоколі чи переглядом відеозапису, доданого до протоколу, з наведених вище причин не представилося за можливе.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги в своїй більшості знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи, у зв'язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Негоди В.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 31 січня 2019 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі відносно нього - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: