П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Сидорук Є.І., розглянувши матеріали що надійшли з Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 1982 р.н., мешканця АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 , за ст. 173 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу сер ії АПР18 № 320270 від 20 вересня 2019 року, 24.08.2018р. о 20 год. 00 хв. за адресою м. Рівне, вул. Чорновола, 60, в приміщені кафе «Пекарня №1» гр. ОСОБА_1 вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_2 висловлювався нецензурною лайкою, поводив себе неадекватно, чим порушив громадській спокій та порядок.

Своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення за обставин вказаних у постанові не визнав, вказав, на те, що жодних неправомірних дій щодо ОСОБА_2 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення не вчиняв. З протоколом про адміністративне правопорушення його не ознайомлювати та копію йому не вручали, від отримання його не відмовлявся. У зв`язку з тим, що про наявність даного протоколу не знав, відповідно і не міг дати пояснення. Дії заявника ОСОБА_2 вважає способом тиску на нього з метою надання нотаріально засвідченої згоди на виїзд його дитини за кордон на постійне місце проживання. І саме з цією метою йому була призначена зустріч в той день та час в кафе «Пекарня №1», що також підтверджується перепискою з колишньою дружиною у месенджері Viber. Просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в той день він, його дружина ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зустрілись в кафе з метою обговорити ситуацію щодо надання дозволу останнім на виїзд дитини за кордон. Так як розмова не склалась, ОСОБА_1 почав поводити себе зухвало, словесно ображати його та пригрозив фізичною розправою, після чого вийшов з кафе.

Дослідивши в судовому засіданні письмові пояснення ОСОБА_3 , слідує, що 24.08.2019 близько 19 год. 40 хв. вона, її теперішній чоловік - ОСОБА_2 та її колишній чоловік ОСОБА_1 зустрілись в кафе «Пекарня №1» з метою надання ОСОБА_4 А. письмового дозволу на виїзд нашої спільної дитини за кордон. Однак розмова не скалась та ОСОБА_1 почав поводити себе зухвало, ображав її теперішнього чоловіка нецензурною лайкою, погрожував зламати йому челюсть, після чого вийшов з кафе.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката -Цуняка В.Й., потерпілого ОСОБА_2 , та його представника ОСОБА_5 О.Л., дослідивши письмові пояснення ОСОБА_3 , всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251КУпАП , доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Доказами по даній справі про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення зазначені матеріали справи, в числі яких є протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 320270 від 20 вересня 2019 року, ОСОБА_6 та його дружини - ОСОБА_3 , рапорту дільничного та оптичний диск.

Згідно з ст.254 КУпАП та п.8 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом міністра МВС України від 05.11.2015 №1376, зареєстрованого в МінЮсті України 01.12.2015 за №1496/27941, з послідуючими змінами та доповненнями протокол про адміністративне правопорушення складається в двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення не слідує, що його копія під розписку була вручена ОСОБА_1 , як і не слідує те, що останній відмовився від її отримання. Зазначення у вказаному протоколі двох понятих та їх підписи в протоколі не свідчать про те, що ОСОБА_1 відмовився від його отримання. Крім того, зазначені події відбулись 24.08.2019р., а протокол складений лише 20.09.2019р., тобто майже через місяць.

При цьому, будь яких доказів виклику (повістки, повідомлення) ОСОБА_1 до органу поліції у вказаний день у справі відсутні.

Викликає також сумнів заява ОСОБА_2 , яка не містить дати її подання, як і відсутня дата особи яка наклала резолюцію і вказана заява в органах поліції не зареєстрована.

Досліджені в судовому засіданні пояснення потерпілого ОСОБА_2 , та свідка ОСОБА_3 , які вказують на неадекватну, зухвалу поведінку ОСОБА_1 та його висловлювання нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , суд оцінює критично, оскільки вказані особи є зацікавленими, а їх покази не свідчать про порушення громадського порядку та спокою громадян.

При досліджені в судовому засіданні оптичного диску наданого згідно рапорту старшого дільничного офіцера поліції відділу превенції Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області, капітана поліції Кучернюка Б. в якому зазначено, що на вказано диску зафіксовано факт нецензурного висловлювання Бобровського в сторону ОСОБА_2 судом встановлено, що вказаний диск чистий і жодного файлу (в тому числі аудіо файлу) не містить, а отже суд позбавлений можливості перевірити обставини зазначені в протоколі та їх поясненнях, рапорті на предмет належності та допустимості.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає вчинення особою дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченогост. 173 КупАП Україниполягаєу нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Отже об`єктом захисту у ст.173 КУпАП є громадський порядок.

Тобто, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є порушення громадського порядку і спокою громадян.

Сам лише факт висловлювання особою нецензурної лайки без настання наслідків, які свідчать про порушення громадського порядку та спокою громадян, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. А таких наслідків матеріали провадження не містять.

Аналіз матеріалів провадження засвідчує лише факт триваючого конфлікту з приводу надання письмового дозволу на виїзд дитини за кордон та неприязних відносин між ОСОБА_3 , її чоловіка - ОСОБА_2 з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якого при кваліфікації дій за ст.173 КУпАП недостатньо, адже нецензурна лайка між особами, які знаходяться в неприязних стосунках, без наслідків порушення громадського порядку та спокою громадян, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Вказані обставини також підтверджуються Постановою Рівненського міського суду від 21.12.2018 р. по справі №569/18500/1 та ухвалою Рівненського апеляційного суду від 15.03.2019р. по даній справі.

Тим більше, будь-яких інших доказів про те, що ОСОБА_1 виражався нецензурними словами, неадекватно себе поводив по відношенню до ОСОБА_2 , крім пояснень останнього та його дружини, які до того ж заперечуються поясненнями ОСОБА_1 , автором протоколу не надано а судом не здобуто.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При оцінці доказів у провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з`ясувати, чи припустиме використання отриманих відомостей як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він взаємопов`язаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об`єктивне й обґрунтоване рішення з адміністративної справи.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, а отже правовідносини, які охоплюються сферою дії Конвенції, мають врегульовуватися з урахуванням не лише національного законодавства, але й Конвенції та практики ЄСПЛ.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Враховуючи практику ЄСПЛ, яка висловлена у рішеннях « Надточій проти України», «Остюрн проти ФРН», «Енгель та інші проти Нідерландів», « Равнсборг проти Швеції», «Путц проти Австрії», гарантії прав людини, передбачені Конвенцією, щодо кримінального провадження, розповсюджуються у тому числі і на інше публічне переслідування особи, якщо таке переслідування можливо визначити карно-кримінально правовим та національним правом: колом адресатів та правовими наслідками для адресатів. Тобто гарантії передбачені ст. 4 Протоколу №7, стосуються не лише кримінального провадження у розумінні законодавства України, а й будь-якого публічного переслідування, яке здійснюється Державою.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутністю будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. (Правовий висновок Конституційного Суду України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року)

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ст.173 КУпАП, оцінивши всебічно, повно і об`єктивно, за своїм внутрішнім переконанням всі докази в їх сукупності з точки зору їх достатності, належності, в контексті застосування ч.1 та ч.3 ст. 5, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись законом та правосвідомістю,суд вважає необхідним закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю у його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 284, 287, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Є.І. Сидорук