Номер провадження: 33/813/69/19
Головуючий у першій інстанції Крижановський О. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2019 року м. Одеса

Справа № 521/18707/18

Одеській апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участі секретаря - Драганової Ю.С.,

особи, які прийняли участь у судовому засіданні:

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень на користь держави.Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп..

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 03.10.2018 року о 15 год. 40 хв. в м. Одеса по вул. Маршала Малиновського № 94 Б водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем KIA RIO, д.н.з. НОМЕР_4, на проїзній частині, яка поділена на смуги руху лініями дорожньої розмітки, рухався займаючи одночасно дві смуги для руху, під час перестроювання не надав дорогу автомобілю MAN TEX 24.440 д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався у м. Одеса по вул. Маршала Малиновського № 94 Б, перед початком руху не переконався в безпечності свого маневру, в результаті чого сталося зіткнення між автомобілями KIA RIO, д.н.з. НОМЕР_4, та MAN TEX 24.440, д.н.з. НОМЕР_3, чим порушив вимоги п.п. 10.1; 11.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

На підставі викладених обставин, співробітником поліції складено протокол про адміністративне порушення серії БД № 282629 від 17.10.2018 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України.

Відповідальність за вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням діючого законодавства. Судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали справи. Посилається на те, що намагався здійснити паркування автомобілю відповідно до п 15.2 правил дорожнього руху, не порушуючи при цьому правила дорожнього руху взагалі.

Посилаючись на такі доводи ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав. Додатково просив закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2 винен у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 282629 від 17.10.2018 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України, схемою місця події, письмовими поясненнями.

Надавши об'єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Відповідно до п. 15.2 правил дорожнього руху, на який апелянт посилається як на доказ своєї невинуватості у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, зупинка і стоянка дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

ОСОБА_2, всупереч п. 15.2 правил дорожнього руху, здійснив начебто зупинку автомобіля KIA RIO, д.н.з. НОМЕР_4, на проїзній частині, займаючи одночасно дві смуги для руху. Вищевказану начебто зупинку апелянтом не було здійснено якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху. Наведене підтверджується фотознімками вищевказаної дорожньо - транспортної пригоди (а. с. 10 - 13).

Крім того ОСОБА_2 не надано доказів спростування відомостей протоколу серії БД № 282629 від 17.10.2018 року, щодо саме руху автомобіля KIA RIO, д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_2.

Так, доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі не підлягають задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП України. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеській апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін