Номер провадження: 33/813/1785/19
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю секретаря Ющак А.Ю.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Панчошенка О.В.на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, без конфіскації.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 21.08.2019 року він надавав послуги з перевезення пасажирів на автомобілі «Тойота», д/н НОМЕР_1 , без оформлення суб`єкта підприємницької діяльності.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 01.11.2019 року захисник ОСОБА_1 адвокат Панчошенко О.В. подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказав, що справа судом розглянута неповно та однобічно, в ході розгляду справи були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які, на думку апелянта, тягнуть за собою безумовне скасування оскарженої постанови, зокрема суд першої інстанції не врахував пояснень ОСОБА_1 з приводу того, що він не займався господарською діяльністю, не здійснював перевезення пасажирів, а в момент складення протоколу лише збирався працевлаштуватись у фірмі «Економ-Таксі».

Разом з тим, до суду апеляційної інстанції ні ОСОБА_1 , ні його захисник адвокат Панчошенко О.В. не з`явились, однак надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі (.с.41-43).

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому для притягнення особи до адміністративної відповідальності обсяг доказів, долучених до матеріалів справи, в їх сукупності повинен бути необхідним та достатнім для беззаперечного висновку про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи дотримався принципу повноти, всебічності та об`єктивності розгляду справи, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

При цьому, обґрунтовуючи доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ІІ №0005760 від 21.08.2019 року, складений співробітниками Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, а також долученою до протоколу фотографією автомобіля правопорушника.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ІІ №0005760 від 21.08.2019 року вбачається, що 21.08.2019 року ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів на автомобілі «Тойота», д/н НОМЕР_1 , без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП. У протоколі також зазначено дата і місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме 21.08.2019 року, м. Одеса, площа Привокзальна, залізничний вокзал.

У протоколі також міститься напис, власноруч зроблений ОСОБА_1 , про те, що документи про державну реєстрацію наявні в офісі та він зобов`язується їх надати.

З долученої до протоколу про адміністративне правопорушення фотографії вбачається, що належний ОСОБА_1 автомобіль «Тойота», д/н НОМЕР_1 , припаркований на Привокзальній площі у м. Одесі із встановленим на ньому знаком служби таксі («шашечки»).

Апеляційний суд вважає, що на підставі зібраних доказів суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з огляду на таке.

Частиною першою статті 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з ч.1 ст.3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

При цьому відповідно до п.24 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом підлягає ліцензуванню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу працівників Управління Укртрансбезпеки не надав відповідних документів, що посвідчують державну реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та наявність у нього ліцензії на перевезення пасажирів, отриманої відповідно до вимог чинного законодавства.

Не були надані зазначені документи також суду першої інстанції та апеляційному суду.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 чекав на представника фірми «Економ-Таксі» з метою працевлаштування та не здійснював підприємницьку діяльність з перевезення пасажирів, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки вони не підтверджуються жодними доказами, показаннями свідків та не спростовують викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості.

Більше того, апеляційний суд вважає, що встановлення водієм на автомобілі знаку служби таксі («шашечок») є заходом, спрямованим на ідентифікацію такого автомобіля як транспортного засобу, що використовується саме для здійснення відповідної господарської діяльності, а також з метою створення відповідної публічної пропозиції невизначеному колу осіб щодо користування відповідними послугами, що також підтверджує здійснення ОСОБА_1 відповідної господарської діяльності.

Будь-яких переконливих доводів на спростування висновку суду першої інстанції ОСОБА_1 та його захисником не було надано.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності. апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Панчошенка О.В. залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда