Провадження № 33/801/72/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Чернюк І. В.
Доповідач: Бурденюк С. І.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах Вінницького апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянув апеляційну скаргу на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно матеріалів справи 11.11.2018року о 01 год. 00 хв. на а/д М12 378 км, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності лікаря нарколога, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з прийнятим судом рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2018 року із закриттям провадження по справі. Вимоги мотивує, що в копії протоколу не зазначено частини статті правопорушення, проте в оригіналі протоколу, наявного у матеріалах справи, частина статті вказана. Висновок суду про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння ґрунтується на припущеннях, а не на фактичних обставинах справи та наявних в справі доказах.

Заслухавши думку ОСОБА_2 та дослідивши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2- підлягає задоволенню.

Частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

На порушення вимог цього Закону та вимог ст. 279, 280 КУпАП районний суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, не дослідивши належним чином докази по справі, хоча зобов'язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилученням речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні ОСОБА_2пояснив, що був зупинений працівниками поліції та доставлений до лікарні на освідування. При цьому пояснив ,що він перед зупинкою вийшов з аптеки так його «прихватило» серце і він купив ліки. Після цього його зупинили працівники поліції , він їм пояснив обставини, при цьому йому знову стало знову погано, працівники поліції викликали «швидку». На підтвердження його хвороби ОСОБА_2 надав суду медичну документацію.

Спиртного не вживає багато років взагалі в зв'язку з хворобою серця.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП фактичні дані по справі встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів, відеозаписом та іншим.

Крім того, у судове засідання викликався лікар ОСОБА_3, яким було заповнено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні допитаний лікар ОСОБА_3 , який проводив освідування ОСОБА_4, суду пояснив , що конкретно цього громадянина не запам'ятав, оскільки значне навантаження по даному напрямку роботи. Висновок складав він. Чому акта про відмову не має в матеріалах провадження, йому не відомо, такий акт є в лікарні. Освідування проводилось у відповідності до чинних нормативних актів.

Таким чином, вище наведені обставини свідчать про наявність істотних суперечностей в показаннях осіб, що були присутні при події та відомостями , вказаними у протоколі, прийнятими апеляційним судом заходами усунути зазначені суперечності та неузгодженості, які виникли при доведеності вини ОСОБА_2- не виявилося можливим, а тому твердження ОСОБА_2 про те, що він відмовився пройти огляд на стан сп'яніння оскільки не керував транспортним засобом в такому стані, що не вживає алкогольних напоїв, оскільки проходить лікування, не спростовані достовірними , переконливими та беззаперечними доказами саме відмови від проходження медичного огляду.

А також судом не дано оцінки тому, що за наявності зазначених у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння, працівники поліції не відсторонили його від керування автомобілем, що є обов'язковим при такому правопорушенні у відповідності до ч. 1 ст. 266 КУпАП. Вказана обставина залишається не з'ясованою і суттєво впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_2 і узгоджується з доводами апеляційної скарги.

Апеляційний суд бере до уваги те, що згідно п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного ,наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції , і проведення такого огляду , затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103,у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа Державтінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення ,у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Проте в порушення зазначеної норми протокол був складений без присутності двох свідків.

За змістом частин другої та третьої статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 4.2.Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності. У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, частинами першою - четвертою статті 130 КУпАП, наявність свідків є обов'язковою. В порушення вимог даної норми КУпАП, свідків у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено.

У матеріалах наявний висновок медичного огляду, хоча особа, що притягується до адміністративної відповідальності відмовилась від проходження огляду на стан сп'яніння.

Недотримання судом першої інстанції вимог ст. ст. 278; 279 КУпАП потягло за собою порушення судом вимог ст. 245 КУпАП та ст. 256 КУпАП з ухваленням судом суперечного, і як наслідок, незаконного рішення.

Крім того, у відповідності до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого повинно бути зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Стаття 130 КУпАП складається з шести частин кожною з яких окремо передбачено диспозицію адміністративного правопорушення, за яке відповідною частиною вказаної статті передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 052672 від11.11.2018 року, відносно ОСОБА_2 ( а. с. №2 ), у протоколі зазначено частину 1 статті 130 КУпАП, як нормативний акт, який передбачає адміністративну відповідальність.

У той же час з копії вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2, наданому йому працівником поліції, який склав протокол, вказано нормативний акт, а саме ст. 130 КУпАП, без зазначення відповідної її частини, якою передбачено адміністративну відповідальність.

Такий недолік складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 є таким, що потягнув за собою порушення права на захист ОСОБА_2, як особи, що обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки, у відповідності з ст. 268 КУпАП, на час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 мав право знати за яким законом про адміністративну відповідальність відносно нього складається протокол про адміністративне правопорушення, а залежно від цього, давати відповідні пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, тобто здійснювати свій захист.

Оскільки ОСОБА_2 отримав від працівника поліції копію складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення без зазначення відповідної частини, якою передбачено адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП, то він був позбавлений можливості знати за яким законом про адміністративну відповідальність він притягується до адміністративної відповідальності, а залежно від цього, давати відповідні пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, тобто здійснювати свій захист, при умові його відсутності в суді першої інстанції.

Так як суд першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 278; 279 КУпАП, не перевіривши чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, чи відповідає протокол вимогам ст. 256 КУпАП, а відповідно, не перевіривши, чи дотримано право на захист ОСОБА_2 при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, у той же час дійшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, то такий висновок суду першої інстанції не може вважатись законним, а тому постанова суду першої інстанції про застосування відносно ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП є такою, що належить до скасування.

Відповідно до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Крім того, на суд покладається обов'язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

У зв'язку з наведеним апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова судді міського суду щодо нього скасуванню із закриттям провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись вимогами ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,ст.55 Конституції України

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити .

Скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: