Справа № 175/4478/19
Провадження № 3/175/1789/19
Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Ребров С.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

в с т а н о в и в:

Згідно адміністративного протоколу серії АА №172934 від 15 серпня 2019 року, 15 серпня 2019 року близько 16:00 годин гр. ОСОБА_1 знаходячись за адресою Дніпропетровська АДРЕСА_2 Дніпровський район АДРЕСА_1 , почав образливо чіплятись до громадян при цьому штовхати та бити людей, виражався нецензурною лайкою, а також наніс пошкодження припаркованому автомобілю державний номер НОМЕР_1 , чим порушив порядок та спокій громадян, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, зокрема посилаючись на наявні в матеріалах справи письмові пояснення, де згідно яких працівники поліції, які перебували на місці конфлікту чинили відносно нього фізичний вплив та провокували.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

За приписами ч. 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд дослідивши матеріали справи, а також диск із відеозаписом конфлікту від 15 серпня 2019 року, приходить до наступного, що провина ОСОБА_1 за вказаних у адміністративному протоколі обставин підтверджується наступними доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №172934 від 15 серпня 2019 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 від 15 серпня 2019 року, а також копією відео запису щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про свою невинуватість, зазначені ним у поясненнях, не спростовують зазначені докази, які у своїй сукупності свідчать про вчинення останнім адміністративного правопорушення.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожний наведений вище письмовий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним письмовим доказам, оскільки вони узгоджуються між собою.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а також особу ОСОБА_1 відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення, приходить до переконання про наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Враховуючи, що з дня вчинення правопорушення та на момент розгляду справи закінчився передбачений ст.38 КУпАП трьохмісячний строк можливості накладення на правопорушника адміністративного стягнення, та виходячи з того, що правопорушення не є триваючим, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст. 7, 173, 251, 256, 280, КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити в зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Копію постанови для відома вручити ОСОБА_1 і направити - начальнику відділу адміністративної практики Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя С.О. Ребров

Постанова набрала законної сили ____ ________________2019 року.