Справа № 703/1992/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Кирилюк Н.А., розглянувши матеріали справи про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

13 травня 2019 року до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшов адміністративний протокол, у відповідності з яким ОСОБА_1 4 травня 2019 року близько 23 години 55 хвилин по вул. Соборній в м. Смілі керував автомобілем ВАЗ-2101 державний № НОМЕР_1 і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, в його діях було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справа про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду ( судді) стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушення - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

У відповідності з протоколом ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 4 травня 2019 року.

Матеріали справи надійшли до суду 13 травня 2019 року. Справу було призначено до розгляду на 29 травня 2019 року.

29 травня 2019 року ОСОБА_1 в судовому засіданні клопотав про відкладення розгляду справи, просив надати йому можливість скористатись допомогою фахівця у галузі права.

12 червня 2019 року розгляд справи було відкладено у зв`язку неявкою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

25 липня 2019 року ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився. Оскільки в матеріалах справи були відсутні відомості про отримання ним судової повістки, розгляд справи було відкладено.

Таким чином, суд вжив всіх можливих заходів для розгляду справи у визначений законом строк, але з незалежних від суду причин здійснити це не вдалось.

У відповідності із ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Стаття 247 КУпАП передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності та, відповідно, встановлення або не встановлення вини.

Отже, приписи 247 статті КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження не вирішуючи при цьому жодних інших питань.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

А тому, під час розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі за заявою №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.

Таким чином, оскільки на день розгляду справи закінчився визначений законом строк накладення адміністративного стягнення, провадження в справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір не підлягає стягненню.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 38, ст. 247, 283, 284 КУпАП суддя

постановив:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з закінченням строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: Н. А. Кирилюк