П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2019 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , згідно протоколу непрацюючого, - за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2019 року, близько 15:35 год. в м. Жмеринка Вінницької області, по вул. Свободи, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат огляду 1.87 ‰, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху України.

Інспектором СРПП Жмеринського ВП ГУНП Конокотіним В. Б. за даним фактом було складено відповідний протокол серії ДПР 18 № 203859.

Неодноразово в судові засідання призначені на: 05.11.2019, 20.11.2019 та в останнє 10.02.2019 ОСОБА_1 не з`являвся. Поштові повідомлення про вручення судових повісток, що направлялися за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою: АДРЕСА_1 , повертались з відміткою «адресат відсутній» (а.с.17, 22, 23). Відповідно до інформації наданої виконавчим комітетом Жмеринської міської ради Вінницької області у відповідь на запит суду, інформація про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 відсутня. Однак інформація про місце свого проживання ОСОБА_1 надана особисто, про що свідчить його підпис в протоколі. Що на переконання суду свідчить про належне повідомлення особи про час та місце розгляду справи.

Так, протокол про адміністративне правопорушення складається на місці вчинення правопорушення. В той же час документ, що посвідчує право керування транспортними засобами не містить даних щодо місця проживання водія, а тому, такі відомості зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення зі слів порушника, тому саме він несе відповідальність за достовірність таких даних. Не надання особою достовірних даних свідчить про пряме ухилення від відповідальності. Окрім того, судом для підтвердження даних про зареєстроване місце проживання особи, яка притягається до відповідальності було направлено запит щодо підтвердження або спростування таких даних, для забезпечення прав особи.

Окрім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місяцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться листування та вручення їй офіційної кореспонденції.

Отже, суд використав всі можливі способи повідомлення особи про час та місце розгляду справи.

Згідно підпункту «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. За порушення вказаного пункту відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В ст. 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП). Тим більше, що ст. 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Статтею 1 КУпАП визначені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі це є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності та запобігання правопорушенням.

Вимогами статті 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, дослідивши матеріали справи та керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, приходжу висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і повинен нести передбачену законом відповідальність, так, зокрема, винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 203859 від 14.10.2019, роздруківкою з показниками пристрою «Драгер», відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння з результатом 1,87 ‰, письмовими поясненнями ОСОБА_1 відповідно до яких факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не заперечується,письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , копією акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів підписаним ОСОБА_1 , копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 388459 від 14.10.2019, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнено до відповідальності за ч.2 ст. 126 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, яка останнім не оскаржена, доданим до матеріалів справи. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, що є суспільно небезпечним, особу порушника, який будучи повідомленим про розгляд справи та обізнаним щодо наявності протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, ступінь його вини, а також те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 252, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., який слід стягнути на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; ; Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 6026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.М. Заярний