П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2019 Справа №607/26590/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Гуменний П.П. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління економіки, промисловості та праці Тернопільської міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , директора Приватного підприємства «Тернопіль-Сервісбуд», рнокпп: НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Приватного підприємства «Тернопіль - Сервісбуд» за місцем здійснення діяльності, в період з 22 січня 2019 по 06 листопада 2019, вчинив адміністративне правопорушення за ознаками частини 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме:

Відповідно до вимог частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів від 17 червня 2015 року №413 встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за встановленою формою до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Згідно поданої ОСОБА_2 заяви видано наказ №4 від 05 лютого 2019 року про те, що ОСОБА_2 прийнята на роботу на посаду сторожа у ПП «Тернопіль - Сервісбуд» з 06 лютого 2019 року. Згідно табеля обліку використання робочого часу за лютий 2019 року, ОСОБА_2 виконує обов`язки сторожа з 06 лютого 2019 року. Проте, повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_2 прийнято ГУ ДФС у Тернопільській області 14 лютого 2019 року о 14:41:32, чим порушено вимоги частини 3 статті 24 КЗпП України та Постанову КМУ №413 від 17 червня 2015 року в частині повідомлення про прийняття працівника на роботу до початку роботи за укладеним трудовим договором.

Частиною першою статті 53 Кодексу законів про працю України визначено, що напередодні святкових і неробочих днів (стаття 73) тривалість роботи скорочується

на одну годину як при п`ятиденному, так і при шестиденному робочому тижні.

У порушення вимог частини першої статті 53 Кодексу законів про працю України, тривалість робочого часу ОСОБА_2 напередодні святкових днів (07 березня 2019 року, 27 квітня 2019 року, 15червня 2019 року, 27 червня 2019 року, 24 червня 2019 року) не скорочувалась на одну годину.

Частиною п`ятою статті 95 Кодексу законів про працю України та статтею 33 Закону

України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата підлягає індексації у

встановленому законодавством порядку.

В порушення вимог частини п`ятої статті 95 Кодексу законів про працю України, статті 33 Закону України «Про оплату праці, упродовж липня - вересня 2019 року не нарахована і не виплачена індексація заробітної плати директору ОСОБА_1 , головному бухгалтеру ОСОБА_3 O ОСОБА_4 , робітникам з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Січень 2019 року є базовим для цих працівників. У липні - вересні 2019 року їх заробітна плата підлягала індексації (приріст індексу споживчих цін для індексації у липні - вересні 2019 року становив по 3,1 відсотка прожиткового мінімуму у відповідні місяці 2019 року).

Частиною першою статті 106 Кодексу законів про працю України встановлено, що за

погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в

подвійному розмірі годинної ставки.

Відповідно до табеля обліку використання робочого часу сторож ОСОБА_2 за: лютий 2019 року відпрацювала 184 год. при нормі робочого часу 160 год., у березні 2019 року відпрацювала 248 год. при нормі робочого часу - 159 год., у квітні 2019 року - 240 год., при нормі - 167 год., у травні 2019 року - 248 год., при нормі - 167 год., у червні - 240 год., при нормі - 143 год., у липні 2019 року - 248 год., при нормі - 184 год, у серпні 2019 року - 248 год., при нормі - 167 год., у вересні 2019 року - 240 год., при нормі - 168 год.

У травні 2019 року підсобні робітники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , майстер виробничої дільниці ОСОБА_9 , механік ОСОБА_10 відпрацювали по 175 год., при нормі робочого часу - 167 год.

В порушення вимог частини першої статті 106 Кодексу законів про працю України, заробітна плата за години роботи в надурочний час вищезазначеним працівникам не нарахована і, відповідно, не оплачена в подвійному розмірі годинної ставки.

Частиною першою та другою статті 107 Кодексу законів про працю України

встановлено, що робота у святкові і неробочі дні (частина четверта статті 73)

оплачується у подвійному розмірі. Оплата у зазначеному розмірі проводиться за

години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день.

Згідно табелів обліку робочого часу ОСОБА_2 : у березні 2019 року працювала у святковий день 08 березня 2019 року відпрацювавши 8 год.; у квітні 2019 року - 28-29 квітня 2019 року, відпрацювавши по 8 год. відповідно; у травні 2019 року 01 травня 2019 року та 09 травня 2019 року, відпрацювавши по 8 год. відповідно; у червні 2019 року - 16-17 червня 2019 року та 28 червня 2019 року, відпрацювавши по 8 год. відповідно; у серпні 2019 року -24 серпня 2019 року, відпрацювавши 8 год. Проте у відомостях нарахування заробітної плати за відповідні місяці, оплата у подвійному розмірі за роботу у святкові дні не відображена.

Частинами першою статті 115 Кодексу законів про працю України, частиною першою

статті 24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата

виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені

колективним договором або нормативним актом роботодавця..., але не рідше двох

разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних

днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється

виплата.

В порушення вимог частини першої статті 115 Кодексу законів про працю України та частини першої статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата працівникам ПП «Тернопіль - Сервісбуд» виплачувалась несвоєчасно, порушуючи терміни, встановлені в наказі №2 «Про затвердження виплати заробітної плати працівникам підприємства у 2019 році» від 02 січня 2019 року (за першу половину місяця до 22 числа місяця, за який виплачується заробітна плата, за другу половину місяця до 7 числа місяця, наступного за місяцем, за який виплачується заробітна плата).

Так, заробітна плата за першу половину березня 2019 року виплачувалась двічі: у період 20-23 березня 2019 року - Відомість на виплату грошей №11 та у період 28-31 березня 2019 року - Відомість на виплату грошей №12; за другу половину червня 2019 року у період 09-12 липня 2019 року - Відомість на виплату грошей №19 та у період 12-15 липня 2019 року - Відомість на виплату грошей №20; заробітна плата за першу половину жовтня виплачена 23 жовтня 2019 року - згідно Відомості на виплату грошей №30.

Частиною третьою статті 115 Кодексу законів про працю України, частиною третьою

статті 24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що розмір заробітної плати

за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним

актом роботодавця..., але не менше оплати за фактично відпрацьований час з

розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Так, в порушення вимог частини третьої статті 115 Кодексу законів про працю України та частини третьої статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата за першу половину січня 2019 року окремим працівникам підприємства виплачувалась у розмірі від 500 грн. до 1000 грн., що менше, ніж оплата праці за фактично відпрацьований час, виходячи з посадового окладу працівників; заробітна плата за першу половину липня 2019 року працівникам підприємства виплачувалась у розмірі 1500 грн., що менше, ніж оплата прані за фактично відпрацьований час, виходячи з посадового окладу працівників.

Частиною четвертою статті 115 Кодексу законів про працю України та статтею 21

Закону України «Про відпустки» встановлено, що заробітна плата працівникам за весь

час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку

відпустки.

У порушення вимог частини четвертої статті 115 Кодексу законів про працю України та статті 21 Закону України «Про відпустки», заробітна плата за час відпустки працівникам підприємства виплачувалась пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Так, директору підприємства ОСОБА_1 наказом №12 від 24 травня 2019 року надано основну щорічну відпустку тривалістю 28 календарних днів з 27 травня 2019 року по 24 червня 2019 року. Заробітна плата за час відпустки своєчасно не виплачена: згідно Відомості на виплату грошей № 17 від 07 червня 2019 року, заробітна плата за час відпустки виплачена 07 червня 2019 року.

Майстру виробничої дільниці ОСОБА_9 наказом №1 від 10 січня 2019 року надано основну щорічну відпустку тривалістю 24 календарні дні з 11 січня 2019 року по 03 лютого 2019 року. Проте, заробітна плата за час відпустки своєчасно не виплачена: згідно Відомості на виплату грошей №2 від 11 січня 2019 року, заробітна плата за час відпустки виплачена 11 січня 2019 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення №ОМС-ТР1446/1181/АВ/П/ПТ від 07 листопада 2019 року;

- актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ОМС-ТР1446/1181/АВ від 06 листопада 2019 року;

- копіями штатних розписів на 2019 рік, що вводиться в дію з 01 січня 2019 року, з 01 березня 2019 року, з 01 липня 2019 року, з 01 вересня 2019 року;

- копіями відомостей нарахування заробітної плати ПП «Тернопіль - Сервісбуд» за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2019 року;

- копіями табелів обліку робочого часу за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2019 року;

- копіями відомостей на виплату грошей №2, №11, №12, №17, №19, №20, №21, №23, №24, №25, №26, №27, №28, №30;

- копіями відомостей нарахування коштів №68, №69, №70;

- копією заяви ОСОБА_2 про прийняття на роботу;

- копією наказу №4 від 05 лютого 2019 року про прийняття на роботу ОСОБА_2 ;

- копією повідомлення про прийняття працівника на роботу від 14 лютого 2019 року;

- копією графіку надання щорічних основних відпусток працівникам ПП «Тернопіль - Сервісбуд» на 2019 рік;

- копією наказу №12 від 24 травня 2019 року про надання відпустки директорові;

- копією заяви ОСОБА_9 від 10 січня 2019 року про надання чергової відпустки та наказу та розрахунку за чергову відпустку.

За даних обставин в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, а також інші порушення вимог законодавства про працю,і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Також, відповідно до ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 41, 221, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 510 (п`ятсот десять) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня отримання такої постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя Гуменний П.П.