Провадження № 33/4820/300/19
Справа № 680/78/19 Головуючий в 1-й інстанції Приступа Д. І.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Матущак М. С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Свіжого О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 22 травня 2019 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 22 травня 2019 року закрито провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця, про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.4 ст.38 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 05 січня 2019 року о 23 годині 15 хвилин в смт Нова Ушиця по вул. Івана Франка, 21, керував транспортним засобом «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Посилався на істотне порушення норм процесуального права, що потягло за собою постановлення незаконного рішення про закриття проваження у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення без встановлення вини правопорушника, тобто виконання приписів ст.280 КУпАП.

Уважав, що відповідно до п.7 ст.247 КУпАП закриття провадження в разі закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливе лише після встановлення судом події адміністративного правопорушення та вини правопорушника, що судом зроблено не було.

Зазначав, що він автомобілем не керував, оскільки останній близько двадцяти хвилин стояв з вимкненим двигуном, однак інспектор поліції ОСОБА_2 затримав його для з`ясування особи та доставив до Новоушицького районного відділу поліції. Свідки були залучені не на місці події і лише через півтори години, тобто не були очевидцями зупинки його транспортного засобу та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Близько 23 години 30 хвилин черговий лікар Новоушицької ЦРЛ відмовився проводити огляд на стан сп`яніння через відсутність його ознак.

Уважав, що матеріали справи взагалі не містять об`єктивних даних, що йому пропонувалось пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та відсутні докази про відмову від його проходження.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення був складений наступного дня, у зв`язку з чим його копія йому не вручалась.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Свіжого О.В. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Так, відповідно до положень ст.ст.245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно приписів ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності певних умов, а саме вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив строку, встановленого статтею 38 цього Кодексу, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

Крім того, слід зазначити, що приписами статті 38 КУпАП визначено строки накладення адміністративного стягнення, а не строки притягнення до адміністративної відповідальності, тобто сам розгляд справи про адміністративне правопорушення не обтяжений строками, визначеними ст.38 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, аналіз вищезазначених норм КУпАП дозволяє дійти висновку, що закриття провадження в справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Що стосується посилання на узагальнений висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, якими суд обґрунтував своє рішення, то апеляційний суд уважає такі посилання безпідставними, оскільки вищезазначений висновок Науково-консультативної ради не є джерелом права, а законодавство України про адміністративні правопорушення складається з КУпАП та інших законів України, як це передбачено ч.1 ст.2 КУпАП, а також Конституції України, яка має найвищу юридичну силу.

Ураховуючи викладене, вважаю, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Судом першої інстанції закрито провадження в даній справі у зв`язку закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, однак не встановлено та не зазначено у постанові суду, чи є в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок такого огляду визначений ст.266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Вказаними нормами законодавства регламентовано, що огляд, проведений з порушеннями, передбачених ними вимог, уважається недійсним.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до виписаних у ст.ст.254, 255 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це - офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Проте, зазначений порядок працівниками поліції був порушений.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05 січня 2019 року ОСОБА_1 указаного дня о 23 годині 15 хвилин в смт Нова Ушиця, по вул. Івана Франка, 21, керував транспортним засобом «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням технічного засобу «Драгер Алкотест 6810» на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у присутності двох свідків відповідно до встановленого законом порядку.

ОСОБА_1 у засіданні апеляційного суду своєї вини не визнав та пояснив, що транспортним засобом не керував, дійсно відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки уважав, що законні підстави для його проведення у працівників поліції відсутні, свідки при цьому присутні не були. Зазначав, що відеозапис вчиненого ним порушення працівник поліції пред`явити відмовився, в подальшому він був доставлений до Новоушицького районного відділу поліції.

Допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_2 , яким був складений протокол про адміністративне правопорушення також підтвердив, що свідки на місці зупинки транспортного засобу не залучались, направлення на проходження огляду та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не складались, оскільки ОСОБА_1 відмовився від його проходження. В Новоушицькій ЦРЛ ОСОБА_1 у присутності лікаря та медсестри також відмовився від проходження огляду.

Досліджений відеозапис з нагрудних камер поліцейських не містить дати вчинення правопорушення та не відображає процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення у присутності свідків на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Згідно інформації головного лікаря Новоушицької ЦРЛ від 01 липня 2019 року відомості про проходження огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння в журналі реєстрації медичних оглядів відсутні.

Відтак, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП та є недійсним.

За відсутності достатніх, допустимих і достовірних доказів учиненого правопорушення постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (п.1 ст.247 КУпАП).

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 22 травня 2019 року про закриття провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення стягнення скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу цього правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С. Матущак