ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1478/19 Справа № 182/6254/19 Суддя у 1-й інстанції - Чуприна А. П. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 напостанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.09.2019 року о 17.50 годин, в м. Нікополь по вул. Барвінковська 7, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Пройти тест за допомогою приладу «Драгер» та медичний огляд в медичному закладі на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, від керування відсторонений.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та ухвалити нову, якою справу закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що свідки показали, що особисто не чули як він відмовлявся від огляду, оскільки в цей час він перебував з поліцією в салоні службового автомобіля. Свідкам лише було запропоновано поставити свої підписи в документах.

Вказує, що при розгляді справи він не був присутній, у зв`язку з ти, що в той час працював в іншому місті, а тому суд не мав можливості безпосередньо дослідити наявні в матеріалах справи його пояснення.

Також зазначає, що письмові матеріали не підтверджуються свідками, які були опитані в судовому засіданні, більш того він не був відсторонений від керування, також судом не досліджено факт фіксації вилучення посвідчення водія у разі відсторонення від керування транспортним засобом, якого фактично не було здійснено.

В судове засідання захисник ОСОБА_2 та особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 038371 від 02 вересня 2019 року (а.с. 1); поясненнями особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальнсті ОСОБА_1 , який пояснив, що він до зупинки його працівниками поліції вживав пиво та відмовився від проходження медичного огляду на місці зупинки в присутності двох свідків (а.с. 2); поясненнями свідків, які зазначили, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився, (а.с. 3-4), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 5); направленням на огляд для встановлення стану сп`яніння (а.с. 6).

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та свідків, засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Покази свідків та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності повністю узгоджуються між собою та сумнівів в апеляційному суді не викликають.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Доводи апелянта про те, що свідки показали, що особисто не чули як він відмовлявся від огляду, оскільки в цей час він перебував з поліцією в салоні службового автомобіля не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до абз. 2 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23 грудня 2005 року №14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта про те, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом також не заслуговують на увагу, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було відсторонено від керування.

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що справу було розглянуто за його відсутності, а тому суд не мав можливості безпосередньо дослідити наявні в матеріалах справи його пояснення, зважаючи на наступне.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскільки ОСОБА_1 власноруч підписав надані ним пояснення, які також узгоджуються з письмовими поясненнями свідків, у суду першої інстанції не було сумніву в їх достовірності.

Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши зібрані у справі докази та давши їм належну оцінку, суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 2.5 ПДР України та його дії містять склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 необхіідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 рокувідносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.П. Іванова