П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Гашук К.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 02.11.2019 о 16 год. 00 хв. в м. Запоріжжі по вул. Незалежної України, буд.85Б, керував транспортним засобом HYUNDAI LANTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, не реагування зіниць ока на світло, бліда шкіра, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування без порушень Правил дорожнього руху, про повторність попереджений.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на адресу його місця проживання, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Як вбачається з протоколу про адміністративні правопорушення серії ОБ № 168987 від 02.11.2019 року ОСОБА_1 своїм особистим підписом засвідчив факт обізнаності щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, ознайомлення з його змістом та повідомлення його про місце розгляду справи.

Суд першої інстанції використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи матеріали справи містять три судові повістки направлені на зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення адресу, які повернулися до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя встановив наступні обставини.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, суддя дійшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 168987 від 02.11.2019, письмовими поясненнями двох свідків; довідкою про відсутність повторності порушення за ч.1 ст. 130 КУпАП; довідкою про відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 02.11.2019; та відеозаписом, на якому зафіксовано подію відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України без врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. З огляду на викладене, суддя дійшов до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, в розмірі, що передбачений санкцією ст. 130 КУпАП.

Щодо позбавлення права керування транспортними засобами, то суд виходить з наступного.

Відповідно до абзацу 3 п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, а навпаки міститься інформація про те, що ним було пред`явлено посвідчення водія з ознаками підробки, а також його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. З огляду на вказані обставини, до ОСОБА_1 неможливо застосувати поряд зі штрафом стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 , на якого накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., (отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300;;банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 8001; код класифікації доходів бюджету: 21081300), який підлягає сплаті не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст.308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп., на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців.

Суддя К.В. Гашук