Справа № 456/1637/18 Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М.
Провадження № 33/811/478/18 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю захисника Івануси М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 липня 2018 року,

встановив:

цією постановою,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 352,40 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_3 22.04.2018 року о 02 год. 25 хв. 613 км.+200 м. автодороги Київ-Чоп (М-06), керував транспортним засобом «BMW 525 TDS», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив пункт 2.9. «а» ПДР України.

На дану постанову ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі просить, скасувати оскаржувану постанову та постановити нову, якою закрити провадження у справі з підстав встановлених п.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанову суду отримав 28.07.2018 року та одразу ж подав апеляційну скаргу, оскільки не погоджується з висновками суду викладеними в постанові, вважає що суд не перевірив його доводи, не викликав працівника поліції, не пересвідчився в порушенні процедури скерування на огляд, не встановив порушення вимог статті 266 КУпАП, внаслідок чого прийняв незаконне рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, їх оцінка, що ґрунтується на зазначених вимогах та вирішення справи в точній відповідності з законом. Однак як вбачається з постанови, суд переслідував мету притягнути особу до відповідальності більше, аніж встановити об'єктивну істину та дотримання працівниками поліції вимог закону при складанні адміністративних матеріалів.

Суд не встановив всіх обставин які б підтверджували подію адміністративного правопорушення, як і вину особи та поверхнево підійшов до розгляду справи. Суд, зазначив у постанові, що дослідивши повно, всебічно та об'єктивно всі обставини справи, прийшов помилкового висновку щодо доведеності факту керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Всупереч вимогам ст.ст. 245, 251 КУпАП в частині мети та завдань адміністративного провадження, а також встановлення обсягу доказів, суд не допитав свідків, зазначених в матеріалах адміністративного протоколу, заявлених у судовому засіданні та працівника поліції, яким оформлявся протокол.

Суд фактично проігнорував пояснення ОСОБА_3 щодо того, що всупереч вимогам п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі - огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства, тобто працівниками поліції не проводився огляд на стан сп'яніння на місці зупинки, та на підтвердження такого огляду (чи пропозиції пройти огляд) не було залучено свідків. Тобто суд дослідивши пояснення осіб, яких не було на місці, та адреса реєстрації чи проживання вказана невірно, які неодноразово не з'являлись на виклик до суду, надав їм віри, оскільки вони є ідентичними між собою, із огляду на них, підтверджують те, що ОСОБА_3 пройшов обстеження, результат якого 1,42%.

Суд не дослідив відеозапису, який долучений до матеріалів адмінпротоколу, оскільки в такому могли б міститись обставини на які покликався ОСОБА_3, щодо неправомірних дій поліцейського. Саме з відеозапису вбачається, що інспектор надавав розпаковану трубку для продування, і що ОСОБА_3 продував трубку двічі. Саме на відеозаписі відображено, що понятих зупинено було опісля проведення обстеження.

Судом не надано правової оцінки діям інспектора щодо порушення процедури огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки протокол, складений за підсумками обстеження водія на стан сп'яніння, в якому не зазначено, чи пропонував поліцейський пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі, оскільки водій категорично заперечував, що вживав алкогольні напої та не погоджувався з результатами огляду на стан сп'яніння на місці зупинки (запис на квитанції Драгер 6810), що вбачається з матеріалів справи, то інспектор зобов'язаний був забезпечити проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння у найближчому медичному закладі, що є грубим порушенням п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Таким чином, допустивши порушення вимог ст.ст. 245, 268, 280 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до хибного висновку з приводу того, що мало місце адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника Івануси М.І., який підтримав апеляційну скаргу та просив таку задовольнити, вивчивши матеріали справи №456/1637/18, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Проте, суддею в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_3 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №004147 та оскаржуваній постанові ОСОБА_3, 22.04.2018 року о 02 год. 25 хв. на 613 км.+200 м. автодороги Київ-Чоп (М-06), керував транспортним засобом «BMW 525 TDS», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив пункт 2.9 «а» ПДР України.

В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 вказав на те, що не згідний з показами технічного засобу Драгер.

Разом з тим огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

При цьому заповнюється відповідна форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що поліцейським, яким було виявлено у ОСОБА_3 стан алкогольного сп'яніння та проведено огляд на стан сп'яніння за допомогою технічного засобу Драгер, з результатом якого він не погодився, запропоновано пройти огляд в медичному закладі. Також відсутня в матеріалах форма направлення на такий огляд, для забезпечення достовірності результатів огляду із використанням спеціальних технічних засобів.

Як визначено у вищевказаній Інструкції, висновки щодо результатів огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Єдиним доказом на який посилається поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення є пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які посвідчили факт проходження огляду на стані алкогольного сп'яніння ОСОБА_3, однак жодним чином не вказали на те, що останній категорично не погодився з результатом такого огляду.

Тому апеляційний суд приходить до переконання про порушення працівниками поліції порядку огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння.

Поряд з цим з матеріалів справи, зокрема роздруківки результату огляду на стан сп'яніння (а.с.2) вбачається що такий проведено за допомогою технічного засобу Драгер Alcotest 6810, а у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.3) та акті огляду (а.с.5) вказано, що такий огляд було проведено за допомогою технічного засобу Драгер Alcotest 6820.

Також слід зазначити, що з вказаної вище роздруківки неможливо перевірити який саме результат показав технічний засіб, оскільки інформація зазначена у такій не придатна для ознайомлення.

При таких обставинах не можливо однозначно ствердити про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки матеріали у даній справі зібрані із суттєвим порушенням чинного законодавства.

Тому по справі слід постановити нову постанову, скасувавши постанову судді місцевого суду та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, задоволивши його апеляційну скаргу.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст.ст.247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарженя.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Постанову судді Стрийського місьрайонного суду Львівської області від 20 липня 2018 року відносно ОСОБА_3 - скасувати.

Провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер