ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/420/19 Доповідач - Лекан І.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю адвоката Сампари Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Сампари Н.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 05 листопада 2019 року,-

встановила:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 05 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 21 жовтня 2019 року о 04 год. 52 хв. керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz 400» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в м.Тернополі по вул.Текстильна, 27Ч, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. На вимогу працівника поліції від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора «Dragеr Alcotest 6810» №ARBF-0422 та в медичному закладі водій ОСОБА_1 категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Сампара Н.М. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 05 листопада 2019 року, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, оскільки суд неповно та необ`єктивно розглянув справу про адміністративне правопорушення, висновки суду не відповідають фактичним обставинам у справі.

Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції складено з істотними порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, зокрема, обставини, які зазначені у протоколі не відповідають фактичним обставинам події.

Зазначає, що всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.2015 року №1413/27858, працівники поліції не оформили направлення на огляд водія транспортного засобу та не долучили його до матеріалів справи.

Стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки виявив бажання пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, однак працівники поліції безпідставно відмовили у його проханні.

Вказує, що судом порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки судовий розгляд проведено без його участі за відсутності доказів його належного повідомлення про час та місце розгляду справи.

Посилається на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження законності зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та характеризуючі дані його особи.

Крім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що її копію ОСОБА_1 отримав 13 листопада 2019 року, що позбавило його можливості оскаржити постанову у встановлений законом строк.

Апелянт ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Сампару Н.М., яка підтримала апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення від 21 жовтня 2019 року серії ДПР18 №312227 поліцейським роти №2 УПП в Тернопільській області ДПП сержантом поліції Кривокульською О.Р. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 21 жовтня 2019 року о 04 год. 52 хв. транспортним засобом марки «Mercedes Benz 400» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в м.Тернополі по вул.Текстильна, 27Ч, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора «Dragеr Alcotest 6810» №ARBF-0422 (повірка дійсна до 18.06.2020 року) та в медичному закладі водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Факт відмови водія ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що 21.10.2019 року близько 04 год. 52 хв. в їх присутності працівниками поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі, на що останній відмовився.

Відмова ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду для визнання стану алкогольного сп`яніння підтверджується також відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, з відеозапису камер поліцейських вбачається, що працівники поліції одразу після зупинки транспортного засобу повідомили ОСОБА_1 про причини зупинки, зокрема, у зв`язку із погодними умовами не чітко проглядався задній номерний знак та, як виявили працівники поліції в процесі перевірки, водій керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтва про реєстрацію та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про що складено відповідну постанову, копія якої долучена до матеріалів справи.

Як стверджує відеозапис, на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків на місці зупинки за допомогою технічного засобу Драгер чи в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився у категоричній формі.

Відповідно до пункту п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження від огляду на стан сп`яніння, що є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735 у присутності двох свідків, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager та у медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з істотним порушенням вимог ст.ст.256, 268 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.

Крім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія транспортного засобу на огляд в медичний заклад з метою виявлення стану сп`яніння, оскільки відповідно до розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння видається працівниками поліції у разі відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та виявлення водієм бажання пройти такий огляд у медичному закладі. Як встановлено судом, ОСОБА_1 від такого огляду відмовився.

Окрім того, твердження апелянта про відсутність законних підстав для зупинки працівниками поліції автомобіля, є безпідставними, оскільки, як вбачається із відеоматеріалів, працівником поліції зупинено транспортний засіб марки «Mercedes Benz 400», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 у відповідності із вимогами п.2 ч.1 ст.35 Закону України Про Національну поліцію у зв`язку з наявністю ознак, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, а саме: у темну пору доби не освічувався достатньо задній державний номерний знак, про що одразу повідомлено водія.

Посилання апелянта на те, що судом було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки розглянуто справу без його участі, є необґрунтованими, так як він був належним чином повідомлений працівниками поліції про час та місце розгляду справи, однак відмовився від підпису у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення, тому суд, враховуючи вимоги ст.ст. 277, 38 КУпАП, діяв відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП, згідно вимог якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою. Крім того, ОСОБА_1 скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість повністю використати весь обсяг прав, передбачених КпАП України для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її в точній відповідності із законом.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі відсутні.

Враховуючи, що справу розглянуто судом 05 листопада 2019 року за відсутності ОСОБА_1 , а копію вищевказаної постанови він отримав 13 листопада 2019 року, тому строк на апеляційне оскарження слід поновити, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату Сампарі Н.М. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Сампари Н.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 05 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Суддя - підпис