Провадження № 33/824/3561/2019 Доповідач - Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В.,

за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Грицака Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м.Києва від 26 січня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 26 січня 2018 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 , 04.11.2017 о 19 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Сосюри, 4, керував транспортним засобом Fiat Uno д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до висновку Київської міської наркологічної клініки лікарні «Соціотерапія», в стані наркотичного сп`яніння, внаслідок чого порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить її скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтуванні вказує, що про те, що на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення дізнався випадково, стверджує, що 04.11.2017 року на протязі всього дня знаходився на роботі в м.Буча пр.Кожедуба, Київської області на будівництві, що підтверджується відповідними документами та свідками, ні 04.11.2017 року, ні в будь який інший день щодо нього ніяких протоколів не складалось, він автомобілем «Фіат Уно» н.з. НОМЕР_1 , чи будь яким іншим автомобілем не керував, кому належить вказаний в протоколі автомобіль він не знає, підписи в протоколі йому не належать, також в нього інша адреса та мобільний телефон, крім того звертає увагу, що посвідчення водія в нього зникло, до того часу, поки не дізнався, що на нього складено протокол про адміністративне правопорушення не знав, що в нього відсутнє водійське посвідчення та з приводу цього в правоохоронні органи не звертався.

Заслухавши доповідь судді,пояснення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Грицака Р.О., які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону судом першої інстанції в повній мірі дотримано не було.

Так, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього.

При розгляді справи в апеляційній інстанції, з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що винним себе у інкримінованому правопорушенні він не визнав, стверджував, що 04.11.2017 року він на протязі всього дня знаходився на роботі в Київській області, м.Буча пр.Кожедуба, на будівництві, та ні 04.11.2017 року, ні в будь-який інший день щодо нього ніяких протоколів про адміністративне правопорушення ніхто не складав, він ніколи автомобілем «Фіат Уно» д.н.з. НОМЕР_1 , чи будь-яким іншим автомобілем не керував, оскільки в нього ніякого автомобіля ніколи не було, кому належить вказаний в протоколі транспортний засіб він не знає, підпис, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення йому не належить, домашня адреса та номер мобільного телефону, які зазначені в протоколі йому не належать, про існування протоколу про адміністративне правопорушення він дізнався 23.08.2019 року в приміщенні Дніпровського районного суду, освідування з приводу стану сп`яніння він ніколи не проходив та жодних наркотичних засобів не вживав. Після ознайомлення з постановою про адміністративне правопорушення він виявив, що в нього відсутнє водійське посвідчення, де та за яких обставин воно зникло йому не відомо, до правоохоронних органів з даного приводу він не звертався, так як не знав, що посвідчення в нього відсутнє, оскільки з моменту отримання він ніколи їм не користувався.

За клопотанням ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції надали свої пояснення свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначили, що 04.11.2017 року вони на протязі всього дня знаходились на роботі в Київській області, м.Буча пр.Кожедуба, на будівництві, та в той день працювали разом з ОСОБА_1 , тому заперечували його причетність до вчинення адміністративного правопорушення, звернули увагу, що останній будь-якими транспортними засобами не керував та в нього відсутній автомобіль, крім того вказали, що ОСОБА_1 наркотичні засоби не вживає, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Судом апеляційної інстанції також було викликано до суду лікаря - нарколога ОСОБА_4 , яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, однак, на адресу апеляційного суду надійшов лист, що остання з 04.10.2019 року по 01.07.2022 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, натомість, до суду апеляційної інстанції з`явилась завідуюча Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія» ОСОБА_5 , яка пояснила, що огляд осіб на визначення стану наркотичного сп`яніння лікарями-наркологами в лікарні проводиться відповідно до вимог закону, встановлення особи, яку необхідно освідувати, має бути проведено працівниками поліції або лікарем-наркологом, якщо є документи, для встановлення особи, однак зауважила,

що в багатьох випадках встановлення особи працівниками поліції проводиться з порушенням вимог закону, за відсутності необхідних документів, перевірити яке у лікаря-нарколога немає можливості.

З метою перевірки пояснень ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, однак на неодноразові виклики до суду апеляційної інстанції останній не з`явився, а нормами КУпАП не передбачено його примусовий привід.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, матеріали справи не містять беззаперечних доказів на спростування пояснень ОСОБА_1 про те, що він 04.11.2017 року знаходився на роботі, будь-яким транспортним засобом не керував та як наслідок не зупинявся працівниками поліції та не проходив освідування на стан наркотичного сп`яніння.

З огляду на викладене, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі -закриттю, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м.Києва від 26 січня 2018 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: