Справа № 569/6155/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

Суддя Рівненського міського суду Діонісьєва Н.М., з участю захисника Созонюка Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Рівному про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого ТОВ «Поліфарба»,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 20 березня 2019 року серії БД № 192631, складеного інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Рівному ДПП лейтенантом поліції Антонюком Ю.М., 20 березня 2019 року об 11год.00 хв. в м. Рівне по вул. Соборна, 205, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ моделі 21083, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, неприродня блідість, підвищена жвавість, рухливість ходи, мови, звужені зіниці очей. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. В протоколі також зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі- ПДР).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Созонюк Т.М. в судовому засіданні вину у вчинені правопорушення ОСОБА_1 за обставин зазначених у протоколі заперечив, надав суду детальні усні пояснення та просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення. Вважає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП не знаходить свого підтвердження в дійсності, є незаконним та необґрунтованим.

Суд заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Созонюка Т.М., повно, всебічно і об`єктивно дослідивши в судовому засіданні матеріали про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі - КУпАП) встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1.6. «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 вересня 2009 року № 400/666, огляд проводиться: уповноваженою особою Державтоінспекції МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Як вбачається з письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 20.03.2019р. (а.с.6) він та його товариш ОСОБА_2 20.03.2019р.близько 11 год.00 хв. перебували у автомобілі, який стояв на паркувальному місці поблизу диско-бару «Стадіо Паб», розташованого за адресою: Соборна 205 у м. Рівне. ОСОБА_1 вказує, що автомобіль не рухався, а стояв на місці, а поблизу нього по ліву сторону також стояв автомобіль патрульної поліції. Після того, як ОСОБА_1 кинув петарду в сторону автомобіля своїх знайомих, які перебували в своєму автомобілі по праву сторону від нього, до їхнього автомобіля підбігли патрульні поліцейські, які після особистого поверхневого огляду та перевірки документів, поставили ОСОБА_1 вимогу пройти медичний огляд з метою виявлення стану сп`яніння. В письмових поясненнях ОСОБА_1 наголошує та тому, що автомобіль стояв із вимкненим двигуном і не рухався, а на водійському сидінні перебував його товариш ОСОБА_2 Від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою виявлення стану сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся та вказував, що згідний пройти такий огляд, але в якості пасажира, а не водія.

Аналогічні за змістом пояснення від 20.03.2019р. (а.с.7) надані очевидцем цієї події ОСОБА_3 , який також вказує на те, що спочатку патрульні поліцейські пропонували пройти медогляд саме йому, а не ОСОБА_1 , оскільки за кермом ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував на стоянці в нерухомому стані перебував саме він, а не ОСОБА_1 погодився пройти медогляд як водій, але через півгодини патрульні поліцейські повідомили, що освідчення в медзакладі пройти має ОСОБА_1 , а не він.

З урахуванням викладеного, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 20 березня 2019 року близько 11 год. 00 хв. транспортним засобом. А обставини щодо факту керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_1 , викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Окрім того, суд зауважує що відповідно до вимог законодавства, огляд водія з метою виявлення наркотичного сп`яніння на місці зупинки не можливо провести, оскільки у патрульних поліцейських відсутнє будь які спеціальні прилади та технічні засоби за допомогою яких можна встановити наявність чи відсутність стану наркотичного сп`яніння у водія. Для цього необхідно проводити спеціальні лабораторні дослідження з біологічним середовищем (сеча, слина, змиви з поверхні губ, кров) та мати необхідні знання за тематичною підготовкою.

Таким чином, у разі виникнення підозри у патрульного поліцейського про те, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, він зобов`язаний забезпечити доставку такого водія на протязі двох годин з моменту виявлення таких підстав до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан наркотичного чи токсичного сп`яніння.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складене інспектором роти №3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенантом поліції Медведь А.М. 20.03.2019 року (а.с.4). Із змісту цього направлення вбачається, що огляд ОСОБА_1 в медичному закладі не проводився і він до закладу охорони здоров`я не доставлявся.

При цьому, суд звертає увагу, що направлення долучене до матеріалів про адміністративне правопорушення, містить суперечливі дані, зокрема запис про те, що у результаті огляду, проведеного поліцейським виявлені ознаки сп`яніння з наведенням таких ознак, суперечить запису, що огляд не проводився. Також у направленні зафіксований час його видачі 20.03.2019р. о 11 год.45 хв. та міститься вказівка на протокол про адміністративне правопорушення серії БД №192631, в той час коли вказаний протокол складений значно пізніше ніж видане направлення, а саме: 20.03.2019р. о 12 год. 55 хв.

Таким чином, суд приходить до висновку, що працівниками поліції не було забезпечено проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я, яким з врахуванням положень ч.3 ст.62 Конституції України, був ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку). Дана норма також кореспондується з положеннями п. 6 Розділу IХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015р. № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015р. за №1408/27853.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення було складено за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 205, тобто на місці стоянки транспортного засобу, що також вказує на незабезпечення поліцейським проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я та порушення вище вказаних нормативних актів.

Судом також відхиляються як докази письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 8-9). При цьому суд виходить з того, що свідками можуть бути лише неупереджені особи. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 кинув в бік автомобіля, в якому перебували ОСОБА_4 та ОСОБА_5 петарду, тому дані особи були зацікавлені у складені відносно ОСОБА_1 адміністративних матеріалів та притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказані особи не попереджалися про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень, а в судове засідання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 так і не з`явилися, не зважаючи на те, що судом було задоволено клопотання про їх допит у якості свідків, подане захисником адвокатом Созонюком Т.М. Тому суд не може взяти до уваги ці пояснення, адже позбавлений можливості допитати цих осіб в судовому засіданні щодо обставин справи, попередивши їх про кримінальну відповідальність.

Суд також звертає увагу на те, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

У даному випадку це не було зроблено. А ні в протоколі, а ні акті немає відомостей про відсторонення від керування транспортним засобом.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. ст. 1,8КУпАП завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, в тому числі осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, сумлінного виконання своїх обов`язків. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Статтями 3,8 Конституції України проголошено, що людина, її права і свободи людини та їх гарантії визнаються в Україні найвищою цінністю, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. В Україні визнається і дії принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50- 55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від30травня 1997року №7"Пропосилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 192631 від 20.03. 2019р не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а суд не має права самостійно змінювати зміст і суть правопорушення, відображеного в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення.

За наведених обставин, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247,251,266, 280, 283, 284,294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Н.М.Діонісьєва