Дата документу Справа № 337/4168/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/4168/19 Головуючий в 1 інст. Ширіна С.А.
Провадження №33/807/586/19 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С, за участю ОСОБА_1 та представника - адвоката Ями Д.М., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 11 жовтня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катерино-Платонівка Ширяівського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-15 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн., стягнуто судовий збір.

Згідно матеріалів справи, 10 вересня 2019 року за результатами контролю за дотриманням вимог Закону щодо фінансування передвиборчої агітації кандидата в народні депутати України ОСОБА_2 встановлено що 01.07.2019 р. ОСОБА_1 здійснив добровільний внесок на поточний рахунок виборчого фонду кандидата в народні депутати України ОСОБА_2 в розмірі 30 000,00 грн.

Факт надання добровільного внеску на поточний рахунок виборчого фонду підтверджується копією Розшифровки до проміжного звіту про надходження та використання коштів виборчого фонду кандидата в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 79 Коломоєць О.О.

Відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 30.07.2019 № 15003/5/99-99-17-02-16 за даними інформаційної системи органів ДФС станом на 01.07.2019р. у ОСОБА_1 обліковувався податковий борг у сумі 150,37 грн.

Частиною 3 статті 50 Закону встановлено заборону здійснення добровільних внесків до виборчого фонду особами які відповідно до Закону України « Про політичні партії в Україні» не мають права здійснювати внески на підтримку партії. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 15 Закону України «Про політичні партії в Україні» не допускається здійснення внесків на підтримку політичних партій фізичними та юридичними особами, які мають непогашений податковий борг.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив пункт 8 частини першої статті 15 Закону України «Про політичні партії України», відповідно до якого не допускається здійснення внесків на підтримку політичних партій фізичними та юридичними особами, які мають непогашений податковий борг, відповідальність за яке передбачена статтею 212-15 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що постанова суду незаконна у зв`язку з наступним. Так, судом проігноровані істотні порушення, допущені НАЗК під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме для ознайомлення з протоколом і для його підписання він належним чином не викликався, відповідні права не роз`яснювалися, а поштове відправлення з кодом "01 9" не покидало меж міста Києва. Зазначає, що порушення вимог фінансування виборчої кампанії може бути вчинене лише з прямим умислом, натомість, про борг дізнався лише з матеріалів справи, він не отримував від органів ДФС жодних повідомлень щодо боргу в сумі 150,37 грн., і не знає, у який спосіб цей борг виник. Оскільки належних доказів існування податкового боргу в матеріалах справи немає, тому виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення. Просить постанову суду від 11.10.2019 р. скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думки учасників судового розгляду ОСОБА_1 , адвоката Ями Д.М., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що висновки судді першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-15 КУпАП є безпідставними.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 50-25/955 від 10.09.2019р. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.212-15 КУпАП, а саме: 01.07.2019 р. ОСОБА_1 здійснив добровільний внесок на поточний рахунок виборчого фонду кандидата в народні депутати України ОСОБА_2 в розмірі 30 000,00 грн., маючи податковий борг в сумі 150,37 грн., чим порушив п.8 ч.1 ст.15 ЗУ «Про політичні партії в Україні».

З диспозиції ст.212-15 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за порушення порядку надання або отримання внеску на підтримку політичної партії, порушення встановленого порядку надання або отримання державного фінансування статутної діяльності політичної партії, а так само порушення встановленого законом порядку надання або отримання фінансової (матеріальної) підтримки для здійснення передвиборної агітації, агітації з всеукраїнського або місцевого референдуму.

Пунктом 8 частини 1 статті 15 Закону України «Про політичні партії в Україні» визначено, що не допускається здійснення внесків на підтримку політичних партій фізичними та юридичними особами, які мають непогашений податковий борг.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-15 КУпАП, суддя першої інстанції взяв до уваги відомості листа ДФС України від 30 липня 2019 року № 15003/5/99-99-17-02-16: за даними інформаційної системи органів ДФС, станом на 1 липня 2019 року у ОСОБА_1 облікується податковий борг у сумі 150,37 грн.

Даний лист був адресований Національному агентству з питань запобігання корупції.

Зазначена інформація у листі про наявність податкового боргу у ОСОБА_1 стала доказом, який, на думку судді, підтверджує вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-15 КУпАП.

Однак, з таким висновком суду не погоджується суд апеляційної інстанції у зв`язку з наступним.

Так, суддя апеляційної інстанції бере до уваги нормативне визначення податкового боргу, яке міститься в ст.14 ПК України, а саме, підпункті 14.1.175 пункту 14.1, відповідно до якого «податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом».

В той же час, підпунктом 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що «грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності».

Підпунктом 14.1.156 п. 14.1. ст.14 ПК України також зазначено, що «податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк)».

Тобто, Податковий кодекс України не ототожнює, а навпаки розрізняє, поняття «податковий борг» і «податкове зобов`язання».

Так, «податковим боргом» визначається сума грошового зобов`язання самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлені строки, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп. 14.1.175 п. 14.1. ст.14 ПК України ).

«Податковим обов`язком» визначається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені ПК, законами з питань митної справи (п.36.1. ст.36 Податкового кодексу України.

Тобто, сума до сплати грошового зобов`язання для платника податків являється податковим боргом тільки тоді, коли, по-перше, платник податків не сплатив податкове зобов`язання у визначені законом строки або не погасив нараховану пеню, яка уже була нарахована у зв`язку із несплатою/простроченням оплати податкового зобов`язання, по - друге, така сплата грошового зобов`язання платника податків є узгодженою (тобто вона є неоспореною з боку платника податків протягом строку, який відводиться для цього нормами ПК України або самостійно визначеною самим платником податків й несплаченою ним у законодавчо визначені строки).

Таким чином, у будь-якому випадку податковий борг має бути узгодженим. В даному випадку не можна взяти до уваги ст. 59 Податкового Кодексу України щодо не надсилання податкової вимоги з огляду на неперевищення певної суми боргу, оскільки питання ненадсилання контролюючим органом даного повідомлення щодо певної суми є у будь-якому випадку похідним від узгодженості між сторонами суми податкового боргу.

Разом з тим, за матеріалами справи, єдиним доказом існування, станом на день добровільного внеску виборчого фонду, податкового боргу у ОСОБА_1 у сумі 150, 37 грн. - є лист директора Департаменту погашення боргу Державної фіскальної служби України від 31.07.2019.

Проте, з вказаного листа в дійсності не випливає, в розумінні вищенаведених норм, що саме, станом на 01.07.2017 року ОСОБА_1 порушив встановлений законом порядок надання внеску на підтримку політичної партії, оскільки у даному листі ДФС не вказано будь-яких даних про те, що даним органом виносились відповідного змісту податкові повідомлення-рішення або податкові вимоги з вимогою погасити податковий борг, які було вручено останньому до 01.07.2019 року та, які у зв`язку з не оскарженням вказаного рішення, набули статус узгодженого грошового зобов`язання, як про це чітко й імперативно вказано у п.п.14.1.175 п. 14.1. ст.14 ПК України, а отже стали податковим боргом.

Взагалі будь-які відомості про обізнанність ОСОБА_1 щодо існування податкового боргу, що відповідало би обов`язковому критерію узгодженості - відсутні.

Зважаючи на викладене в сукупності з наявними в матеріалах доказами, відсутні будь-які юридичні підстави стверджувати про наявність у ОСОБА_1 податкового боргу на момент здійснення внеску - 01.07.2019 р. на підтримку політичної партії, оскільки жодним належним, допустимим та достовірним доказом істування у останнього узгодженого податкового зобов`язання станом на 01.07.2019р. не підтверджено.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.211-15 КУпАП, а саме: порушення порядку надання внеску на підтримку політичної партії.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2019 року є необґрунтованою та підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.212-15 КУпАП закриттю, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-15 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник