П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" листопада 2019 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Шимон Л.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , офіцер відділення служби військ відділу безпеки військової служби, зареєстрованого за адресою у АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст.172-15 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

У зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/214 від 17.03.2014р, №454/2014 від 06.05.2014р, №607/2014 від 21.07.2014р, №15/2015 від 14.01.2015р, в Україні розпочато мобілізацію та оголошено особливий період, тобто, період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України проводять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Відповідно до вимог ст. ст. 17,65,68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військової служби військовослужбовець військової служби за контрактом майор ОСОБА_1 відповідно до положень Військової присяги, ст. ст. 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Згідно до вимог ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення, несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно правову та кримінальну відповідальність згідно з чинним законодавством.

Згідно до вимог ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконувати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або не виконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командиру (начальнику), а також вказати причини не виконання наказу або його несвоєчасного, неповного виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він не спроможний виконати наказ своєчасно та в повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Так, 27.08.2019 року на адресу командира військової частини НОМЕР_1 надійшло окреме доручення Першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 27.08.2019р №20505/С щодо озброєння осіб добового наряду у підпорядкованих військових частинах відповідно до вимог статті 273 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, наказів Генерального штабу Збройних Сил України від 27.09.2016р №363, №364 (далі Доручення), з контрольним терміном доповіді про проведену роботу та вжиті заходи через Центральне управління безпеки військової служби Збройних Сил України до 29.08.2019 року.

Виконання визначених в Дорученні завдань було покладене командиром військової частини НОМЕР_1 на начальника відділу безпеки військової служби військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 , який на той час виконував обов`язки начальника відділу безпеки військової служби військової частини НОМЕР_1 .

Майор ОСОБА_1 , який є офіцером відділення служби військ відділу безпеки військової служби, знаючи, що виконуючий обов`язки начальника відділу безпеки військової служби військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_2 перебуває у відрядженні, самоусунувся від виконання службових обов`язків, ініціативи та сумлінності не проявив, самостійно рішення прийняти не зміг та не організував виконання окремого доручення першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 27.08.2019р №20505/С щодо озброєння осіб добового наряду, відповідно до вимог ст. 273 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України у підпорядкованих військових частинах, вимог наказів Генерального штабу Збройних Сил України від 27.09.2016 №363, №364 у визначені терміни, підготував доповідь, що була представлена для перевірки підполковнику ОСОБА_2 , виконуючому обов`язки начальника відділу безпеки військової служби військової частини НОМЕР_1 , в якій надав неправдиву інформацію про проведену роботу та вжиті заходи стосовно приведення озброєння осіб добового наряду у відповідність зазначених вимог ст. 273 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України у підпорядкованих військових частинах.

Внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності, майор ОСОБА_1 недбало віднісся до виконання службових обов`язків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 28.08.2019 року в адміністративному відділенні командування ДШВ отримав окреме доручення першого заступника начальника Генерального штабу ЗСУ щодо забезпечення у ЗСУ виконання вимог нормативних документів стосовно порядку та організації озброєння добового наряду за 320502/с від 27.08.2019р., із терміном виконання до 29.08.2019р (включно). Зазначив, що на посаді перебуває короткий термін (з 03.07.2019р), з 27.08.2019 у відділі безпеки військової служби командування ДШВ знаходився сам, мав велике навантаження по роботі та не зрозумів як правильно виконувати доручення. Від виконання службових обов`язків не самоусувався. За порадою та консультаціями до безпосереднього керівництва не звертався, в зв`язку з тимчасовою їх відсутністю на той момент (його безпосередній керівник полковник Сайко знаходився у відпустці, в.о. начальника Яблонський перебував у відрядженні). Ним було прийнято рішення дочекатися виконуючого обов`язки начальника відділу безпеки військової служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який прибув з відрядження 29.08.2019 року. По його прибуттю він доповів про отримання ним доручення та отримав вказівку щодо підготовки ним доповіді. Вказана доповідь на ДШВ відправлена після 29.08.2019р., тобто, за сплином терміну виконання, вказаного в дорученні. Вину у недбалому ставленні до військової служби визнав, щиро розкаюється у допущенні ним вказаного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, а саме протокол про військове адміністративне правопорушення № 4 серії А3771 від 21.10.2019 року, копію письмових пояснень ОСОБА_1 від 04.10.2019 року, копію письмового пояснення ОСОБА_2 від 04.10.2019 року, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Враховуючи самі обставини справи, характер правопорушення, особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні вину визнав, суд вважає за можливе застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, в мінімальному розмірі.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи те, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 19.03.2015 року, суд звільняє його від сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя Л. С. Шимон