Справа № 347/2267/18
Провадження № 33/4808/24/19
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гордій В. І.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката Кириляка В.Ю.,

розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, українця, тимчасово не працюючого, громадянин України,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн., також стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп., -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 11 листопада 2018 року о 02 год. 20 хв. в с. Старий Косів керував автомобілем марки «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 А ПДР України.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, внаслідок чого прийшов до безпідставного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Звертає увагу на те, що при розгляді справи судом першої інстанції були порушені вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки розгляд справи відбувся за його відсутності, внаслідок чого було порушено його право на захист, і він був позбавлений можливості подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою.

Вказує, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про те, що він належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи.

По суті вчиненого правопорушення в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказав, що в нічну пору доби 11.11.2018 року повертався з роботи і був зупинений працівниками поліції у зв'язку з відсутністю двох бокових дзеркал автомобіля, які він не встиг встановити після ремонту автомобіля. Працівники поліції повідомили його про те, що керований ним автомобіль викликає в них певні підозри, після чого його та автомобіль було доставлено в райвідділ Косівського РВ поліції.

В райвідділі поліції йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння, на що він погодився, оскільки був переконаний в тому, що не вживав спиртні напої.

Вказує, що надана йому трубка для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння була розпакована, але він погодився пройти відповідний огляд, оскільки був переконаний в тому, що не вживав спиртні напої.

Вказує, що погодився підписати чистий бланк протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки працівники поліції погрожували помістити його транспортний засіб на штраф майданчик і він хотів швидше покинути райвідділ. Через дві години він повернувся до райвідділу по свій транспортний засіб і довідався про складений на нього протокол про адміністративне правопорушення, посвідчення водія працівники поліції в нього вилучили згодом вдома.

Наголошує на тому, що працівники поліції порушили вимоги та порядок проведення огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння, оскільки була відсутня відео фіксація нагрудною камерою поліцейського, що передбачено наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100.

Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник адвокат Кириляка В.Ю. просили скасувати постанову суду та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, з наступних підстав.

Так, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що суд першої інстанції за відсутності даних про те, що він належним чином повідомлений про розгляд справи наявності клопотання про відкладення розгляду справи безпідставно розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_2 у встановленому законом прядку був повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було порушено вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки він безпідставно розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності , чим порушив її право на захист.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Дослідивши сукупність наявних доказів по справі апеляційний суд вважає доведеним, що 11 листопада 2018 року о 02 год. 20 хв. в с. Старий Косів, водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 11 листопада 2018 року серії ОБ № 100022 (а.с. 1), роздруківкою приладу Drager Alcotest ARBH-0602 (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку є належними та допустимими.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11 листопада 2018 року серії ОБ № 100022 (а.с. 1), з якого вбачається, що 11.11.2018 року о 02 год. 20 хв. ОСОБА_2 в С. Старий Косів Косівського району керував транспортним засобом «ВАЗ 2108», в стані алкогольного сп'яніння . освідчення на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер Алкотест 6810 ARBH 0602 у присутності двох свідків із зазначенням адрес їх проживання. ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором СРПП № 4 Косівського ВПГУНП старшим лейтенантом поліції Веселовським Н.Я., підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_2 був ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується його власноручним підписом, а у графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вказано, що правопорушник відмовився від дачі пояснень.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у ОСОБА_2 було вилучено посвідчення водія, а транспортний засіб було доставлено додому.

Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не містять даних щодо оскарження цих дій у встановленому законом порядку, як і не містять результатів такого оскарження.

Як вбачається з роздруківки приладу Drager Alcotest 6810 ARBH-0602 (а.с.2) від 11 листопада 2018 року результат тесту №2321 щодо результату проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в результаті огляду ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою технічного засобу 11 листопада 2018 року о 02 год. 57 хв. було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння, оскільки результат тесту показав 2.24 %. Вказаний результат складений із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, підписаний ОСОБА_2 без жодних зауважень. (а.с. 2)

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд ОСОБА_2 був проведений у зв'язку із виявленими ознаками: запах алкоголю із порожнини рота. У графі «з результатами згоден» даного акту ОСОБА_7 власноручно поставив підпис, що свідчить про його згоду із результатами проведеного огляду. При цьому, в акті огляду зазначені свідки із їх анкетними даними та їх підписами (а.с.3).

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечував проти того , що саме він підписав вказані документи, однак стверджував, що підписав їх у зв'язку з тим, що довіряв поліцейським і не знав про правові наслідки своїх дій.

Зокрема, у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 стверджував, що пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння у зв'язку з тим, що був впевнений у тому, що знаходиться у тверезому стані і тому не звертав уваги на те, що поліцейськими було порушено порядок проведення огляду за на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного засобу Вказував , що у зв'язку з тим, що він змерз і зголоднів, він підписав чистий бланк протоколу, оскільки вважав, що буде притягнутий за незначне адміністративне правопорушення. Про те, що стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП йому стало відомо тільки через дві години, коли він приїхав з братом забирати автомобіль з штраф майданчика, після чого працівники поліції приїхали до нього до дому та вилучили документи на право керування транспортним засобом.

В судовому засіданні апеляційної інстанції були допитані свідок ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які частково підтвердили показання ОСОБА_2 щодо обставин, які відбувались до вчинення правопорушення та після його вчинення.

Зокрема, свідок ОСОБА_8 показав , що він є двоюрідним братом ОСОБА_2 і 10 листопада 2018 року він допомагав ремонтувати автомобіль. Пізно ввечері ОСОБА_7 поїхав до дому на автомобілі, хоча вони не встигли поставити бокові вікна. Вказує, що спиртні напої ОСОБА_7 не вживав. Вранці, він дізнався від ОСОБА_2, що працівники поліції вилучили в нього автомобіль і він допоміг правопорушнику забрати автомобіль зі штраф майданчика.

Свідок ОСОБА_9 також показав, що він допомагав ОСОБА_7 забрати автомобіль зі штрафмайданчика та вказує, що останній перебував у тверезому стані.

Апеляційний суд вважає, що показання ОСОБА_2 та вищевказаних свідків в тій частині, що працівники поліції вилучали автомобіль та помістили його на штрафмайданчик, не відповідають дійсності, оскільки повністю спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що транспортний засіб, яким керував правопорушник було доставлено до місця його проживання.

Апеляційний суд також приймає до уваги, що в матеріалах справи є копія протоколу про адміністративне правопорушення від 11листопада 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом без відповідних документів на керування транспортним засобом (а.с.3)

Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 11 листопада 2018 року серії ОБ № 100022 вбачається, що у ОСОБА_7 було вилучено посвідчення водія НОМЕР_2, а автомобіль доставлений до його місця проживання, що повністю відповідає його поясненням про те, що посвідчення водія було вилучено в нього працівниками поліції за місцем його проживання.

Під час апеляційного розгляду досліджено всі матеріали справи, апелянту надано можливість для надання пояснень з приводу місця та події вчинення ним адміністративного правопорушення, а також надання всіх доказів, тим самим забезпечивши йому право на захист його прав та інтересів.

В своїй апеляційній скарзі та під час розгляду справи ОСОБА_7 також стверджував, що працівники поліції сфальсифікували протокол про адміністративне правопорушення вказавши, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння та складанні протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Зокрема, за клопотанням ОСОБА_2 та його захисника адвоката Кириляка В.Ю. в судове засідання викликались свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які не з'явились до суду апеляційної інстанції. На повторному виклику вказаних свідків до суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник адвокат Кириляк В.Ю. не наполягали, оскільки їм відомо, що вказані свідки не хочуть йти до суду та давати відповідні пояснення.

Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 11 листопада 2018 року серії ОБ № 100022 (а.с. 1) та акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3) вбачається що огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за участі двох свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, що підтверджується їх власними підписами.

Таким чином, ОСОБА_2 та його захисником адвокатом Кириляк В.Ю. не надані докази, які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо присутності свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під час проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Вважаю, що ОСОБА_2 та його захисником адвокатом Кириляк В.Ю. не надані докази, які свідчать про те, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проведений поліцейським за допомогою технічного засобу не відповідав вимогам ст.266 КУпАП.

Так, за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 Інструкції, де також наголошено, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Наявність відповідного акту огляду на стан алкогольного сп'яніння дозволяє суду прийти до висновку про те, що ОСОБА_2 після проходження огляду за допомогою технічного засобу повністю погодився з встановленими результатами і не наполягав на проведенні огляду в закладах охорони здоров'я.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння відповідало вимогам ст. 266 КУпАП, приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про те, що працівниками поліції були сфальсифіковані матеріали справи в частині обставин проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння фактично вказують про наявність в діях працівників поліції ознак кримінального правопорушення і можуть бути перевірені тільки у встановленому законом порядку.

Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що сукупність дослідженим судом доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

При призначенні покарання враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Вважаю за необхідне обрати ОСОБА_2 вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, Згідно з ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із зміною в 2019 році розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 грн. 20 коп.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв

Згідно з оригіналом.

Суддя: О.П. Васильєв