Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/2015/19
провадження № 3/650/992/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі головуючого Сікора О.О., за участю секретаря Ялаєвої Ю.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Великоолександрівського відділення поліції Бериславського відділу поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2019 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення АПР18 № 194420 складений 23 листопада 2019 року в якому викладено фабулу адміністративного правопорушення частково нерозбірливим почерком, що не дає змогу ознайомитись з його змістом повністю. Можливо прочитати лише такий текст: «23.11.2019 року близько годин ОСОБА_1 за спільним місцем проживання АДРЕСА_2 вчинив психічне насильство відносно своєї дружини гр. ОСОБА_2 яке,…»

На судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вину в інкримінованому правопорушенні він не визнає, оскільки він вигнав дружину після того як вигнала його вона. З дружиною вони тривалий час не проживають однією сім`єю, а отже психологічного насилля завдати не міг.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу порушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення порушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 279 КУпАП процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачає, зокрема оголошення протоколу про адміністративне правопорушення, після чого на судовому засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення на підставі якого встановлюються обставини, що мають значення для справи (частина перша статті 251 КУпАП).

Відповідно до частини першої статті 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

За результатами розгляду справи суд виносить постанову, зміст якої має містити, зокрема опис обставин, установлених під час розгляду справи (частина друга статті 283 КУпАП).

Відповідно до частин першої третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що Протокол, який складено відповідальною особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку) в межах якого суд здійснює розгляд справи.

При цьому суд не може вийти за межі такого обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Такі самі висновки надані Європейським судом з прав людини у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Суд установив, що протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 194420 не містить часу вчинення правопорушення, а має лише посилання на дату та близько годин без зазначення цих годин, фабулу заповнену таким чином, що з нього не можливо почерпнути інформацію, а відповідно фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, так відповідно до диспозиції частини першої статті 173-2 КУпАП об`єктивною стороною правопорушення є вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), а також завдання ними шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого або можливості завдання такої шкоди, зміст протоколу через нерозбірливе заповнення позбавляє можливості встановлення всіх істотних ознак складу правопорушення.

Тобто у Протоколі, крім іншого, має бути зазначено: чи завдано відповідними діями або бездіяльністю особи шкоду фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого або чи могли такі дії чи бездіяльність за оцінкою поліцейського завдати потерпілому відповідну шкоду.

Крім того, суд має врахувати усі обставини вчинення особою правопорушення з тим, щоб оцінити чи доводять відповідні обставини її вину чи спростовують, чого при розгляді даної справи із зазначених причин здійснити неможливо.

Суд позбавлений можливості встановлювати такі дані самостійно, оскільки, як зазначено вище, суд лише перевіряє чи є в діях або бездіяльності особи склад інкримінованого правопорушення чи ні. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи, оскільки це становить порушення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відсутність в Протоколі вказаних даних або їх нерозбірливе написання позбавляє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності здійснювати ефективний захист своїх прав та інтересів, адже вона позбавлена можливості оспорити конкретні факти, які є фундаментальними при розгляді справи, однак які не мають чіткого вираження.

За для можливості притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за інкриміноване правопорушення доведенню підлягають вищевказані факти. Але за відсутності, нерозбірливості таких даних у Протоколі це є неможливим, адже саме на поліцейського покладено обов`язок щодо кваліфікації дій особи, при тому, що суд зобов`язаний лише перевірити відповідні факти.

Суд не може самостійно припускати факти, які підлягають доведенню оскільки в такому випадку вийде за межі обвинувачення та вдасться до припущень, що неприпустимо враховувати при доведеності вини особи з огляду на гарантування кожному обвинуваченому можливості засудження виключно при доведеності вини поза розумним сумнівом.

Надані поліцейським інші докази не можуть бути використані для виправлення фабули правопорушення, а виходити за межі звинувачення, про що йшлося вище, суд не може.

Таким чином, з огляду на те, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд констатує недоведеність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити.

При цьому, суд роз`яснює, що притягнення особи до відповідальності за відсутності доказів її винуватості, навіть за умови визнання нею своєї вини в інкримінованому проступку, призведе до порушення її прав, оскільки обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення має бути встановлена на підставі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, представлених та досліджених у чітко регламентованому законодавчому порядку.

На підставі викладеного, керуючись вищезазначеними положення чинного законодавства, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 194420 від 23 листопада 2019 року складеного за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у відповідності до пункту першого частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Про виявлені недоліки допущені відповідальними особами при оформленні матеріалів щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності повідомити начальника Великоолександрівського відділення поліції Бериславського відділу поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області з метою врахування в роботі та проведення роз`яснювальної роботи із відповідальними особами, за для недопущення подібних порушень в майбутньому.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги 16 грудня 2019 року.

Постанову може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено до Херсонського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: О.О. Сікора