Єдиний унікальний номер 725/5902/18
Номер провадження 3/725/3612/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2019 року. Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КпАП України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 28 жовтня 2018 року о 15:03 год. керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 по пров.Кармелюка в м.Чернівці, з ознаками наркотичного спяніння, однак в установленому законом порядку від проходження огляду на стан спяніння відмовився у присутності двох свідків.

Таким чином, на думку працівників поліції, ОСОБА_2 своїми діями порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КпАП України.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав. Пояснив, що 28 жовтня 2018 року він керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак НОМЕР_1, який належить його тестю ОСОБА_3 Як пояснив патрульний, причиною зупинки стала інформація щодо причетності його автомобіля до ДТП та попросив надати поліс страхування. Перевіривши всі документи, працівник поліції зауважив, що поліс прострочено, у звязку із чим, ним буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Зясувавши у власника автомобіля інформацію з приводу страхування, він (ОСОБА_2) повідомив, що поліс дійсний, про що зазначив патрульному. Переконавшись у тому, що поліс дійсно не прострочений, поліцейський висловив підозру про те, що він перебуває у стані наркотичного спяніння. При цьому не зазначив, які саме ознаки дали йому підстави сумніватися у тверезості водія. Така підозра патрульного обурила його (ОСОБА_2), адже він не вживав а ні алкогольних напоїв, а ні наркотичних речовин. Взагалі, на його думку, поліцейський намагався у будь-який спосіб скласти на нього протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, зазначив, що являється громадянином ОСОБА_4 Федерації, а тому хвилювався, що це могло стати причиною такого відношення з боку патрульного поліцейського до нього.

Захисник ОСОБА_5 підтримав пояснення ОСОБА_1

Вважає, що патрульними поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення грубо порушено вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Просив провадження у справі закрити, у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Надав свої письмові пояснення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_5, дослідивши письмові докази у справі, проходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного:

Так, відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Судом встановлено, що працівниками поліції відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за керування ним транспортним засобом марки Mitsubishi Lancer» державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння, однак в установленому законом порядку від проходження огляду на стан спяніння відмовився у присутності двох свідків.

Так, процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного спяніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, Міністерством охорони здоровя України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділ І Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя (пункт 12 розділ ІІ Інструкції).

При цьому, пунктом 7 Розділу І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (пункт 7 Розділ І Інструкції).

Таким чином, законодавцем чітко визначено, що огляд на стан спяніння проводиться в найближчому закладі охорони здоровя тільки тоді, коли водій відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що поліцейським не зазначено у протоколі ознак, які б давали йому можливість дійти висновку про те, що ОСОБА_6 перебуває у стані наркотичного спяніння.

Поряд із цим, ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Втім, працівником патрульної поліції не було запропоновано ОСОБА_1 на місці пройти огляд на стан спяніння, а відразу повідомлено про необхідність проїхати до наркодиспансеру для проходження огляду лікарем-наркологом.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 цього ж Кодексу визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положення ст.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого «Рішення ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Враховуючи те, що працівниками поліції не в повній мірі дотримано вимог щодо проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан спяніння, суд керуючись ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП тлумачить на його користь, у звязку із чим приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження відносно ОСОБА_7 за ст.130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9,33,124,247,283-285,294 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, у звязку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Вилучене посвідчення водія повернути ОСОБА_1

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич