Справа № 587/33/19
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2019 року суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., при секретарі Токаревій В.М., адвоката ОСОБА_1, розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Сумського РВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 село, вул.Громадянська,11, Сумського району, Сумської області, непрацюючого, ІПН НОМЕР_1,

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 28 грудня 2018 року о 08 год. 05 хвилин ОСОБА_2 в с.Старе Село, вул. Сумська,31 керував автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного сп»яніння, згідно продуття газоаналізатора алкотестера 6810 «Драгер», проба позитивна 0,85‰, чим порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України.
Дана справа підлягає закриттю з наступних підстав.
Диспозицією статті 130 КпАП України передбачено, що відповідальність за ст. 130 КпАП України настає за 1)керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину заперечував, пояснивши, що він не керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, після продуття газоаналізатора алкотестера 6810 «Драгер» він заперечував проти перебування в стані алкогольного спяніння і в присутності свідків наполягав на проведення огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі. Працівники поліції відмовили йому у зверненні до лікарні, а навпаки склали протокол. Під час здійснення перевірки на стан алкогольного спяніння в автомобілі знаходились його діти, яких він відвозив до дитячого садка. Оскільки в дитячий садок діти запізнилися, він відвіз дітей до дому і весь час пробув з ними. Тому звернутися до медичного закладу для підтвердження про не перебування в стані алкогольного спяніння не мав можливості. Крім того, факт перебування у стані алкогольного спяніння встановлено технічним приладом Драгер 6810, який на момент його використання не пройшов калібрування, тому не повинен був використовуватися співробітниками поліції.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобовязані зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.
Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Як передбачено ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п.43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Досліджені судом докази не дають можливості зробити однозначний висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_2 суду не надано. Більш того, обставини, на які посилається ОСОБА_2, підтверджуються іншими доказами по справі.
Свідок ОСОБА_3 під час допиту пояснив суду, що був запрошений патрульною службою в якості свідка, ОСОБА_2 він бачив вперше, йому дали трубку, він дув, прилад спочатку нічого не показував, а потім, щось показав, покази записали, надали йому для ознайомлення. ОСОБА_2 був не згодний з результатами, неодноразово просився, щоб його відвезли в лікарню.
Відеозапису вчиненого правопорушення суду надано не було.
Відповідно до повідомлення Сумського РВП ГУНП України в Сумській області від 11.03.2019 №2387, надати суду відеозапис скоєного правопорушення з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля не представляється за можливе у звязку з технічним збоєм ( арк.с.24).
Отже, будь-які об*єктивні докази вчиненого правопорушення відсутні.
Виходячи із вищезазначеного, ґрунтуючись на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв'язку з чим вважаю за необхідне на підставі статті 247 КУпАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.130 ч.1, ст.247 п. 1 , п.3 ч.1 ст.284 КпАП України,
П О С Т А Н О В И В :
Закрити адміністративну справу відносно ОСОБА_2 за ст. 130 ч.1 КпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя