Справа № 136/2306/18
Провадження № 33/801/118/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Стадник С. І.
Доповідач: Мішеніна С. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 р. м. Вінниця

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Вінницького апеляційного суду Мішеніна С.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

захисника Білозора О.Л.

зі секретарем Олійник Т.П.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 28.11.2018 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП .

ВСТАНОВИВ :

Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 28.11.2018 року визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно постанови Липовецького районного суду від 28.11.2018 року 26.10.2018 року о 14:44 год. на автодорозі Вінниця - Турбів - В.Михайлівка громадянин ОСОБА_3 керуючи автомобілем ВАЗ-2101 д/н НОМЕР_1 розпочав здійснення обгону автомобіля ГАЗ-53 д/н НОМЕР_2, при цьому, виїхавши на смугу зустрічного руху, здійснив перешкоду руху автомобілю Volkswagen д/н НОМЕР_3, який рухався назустріч, змусивши водія різко гальмувати, змінювати напрямок руху, що призвело до його з'їзду в кювет, чим створив аварійну обстановку на дорозі, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.122 КУпАП

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Липовецького районного суду Вінницької області від 28.11.2018 року, скасувати постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вимоги клопотання про поновлення строку мотивовано тим, що про існування постанови Липовецького районного суду Вінницької області від 28.11.2018 року він не знав, а отримав її копію поштою лише 26.12.2018 року простим листом, яка була направлена на невірну адресу АДРЕСА_2 та поштовим відділенням була повернута з с.Сиваківці до м.Липовець, що підтверджується поштовим конвертом.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що суд не дотримався та порушив вимоги ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Судом було порушеного його права, передбачені ст. 268 КУпАП бути присутнім на судовому засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення, давати прояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

Судову повістку про виклик до суду він не отримував, згідно поштового конверту, який міститься в матеріалах справи суд першої інстанції направляв судову повістку не за адресою його реєстрації та проживання, а за іншою адресою. ОСОБА_3 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорта, таку ж адресу він повідомляв і працівнику поліції, однак в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду зазначено адресу його місця проживання АДРЕСА_2, не зроблено запит до адресного бюро з метою встановлення місця реєстрації з врахуванням того, що поштовий конверт був повернутий до суду з відміткою причин повернення.

Вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП не визнає, оскільки 26.10.2018 року, керуючи автомобілем ВАЗ -2101 н/з НОМЕР_1 правил дорожнього руху не порушував, перешкод автомобілю Volkswagen д/н НОМЕР_3 чи будь-якому автомобілю не здійснював.

Встановлені судом обставини не відповідають дійсності, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, який автомобіль рухався назустріч по зустрічній смузі, не зазначено місце вчинення правопорушення, що унеможливлює встановлення події правопорушення, а також ставить під сумнів підсудність розгляду справи Липовецьким районним судом.

Пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 є ідентичними щодо номерного знаку автомобіля, що створив аварійну обстановку,а саме НОМЕР_1, а не НОМЕР_1, а сам автомобіль яким керував ОСОБА_3 не являється тим автомобілем, що створив аварійну ситуацію.

Суд в постанові посилався на покази свідка ОСОБА_8, однак такий свідок не надавав свої пояснення і в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначений.

Враховуючи всі вищезазначені факти, ОСОБА_3 вважає, що судом не було всебічно, повно та об'єктивно з'ясовано всі обставини справи.

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, захисника Білозора В.М., які підтримали доводи апеляційної скарги з підстав зазначених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_3

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні поштові повідомлення, які надсилалися на адресу АДРЕСА_2, за якою ОСОБА_3 не був зареєстрований та не проживав, поверталися до суду у зв'язку «за не запитом» (а.с. 8-9).

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 зазначив, що зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1.

Дійсно згідно копії паспорту, доданого до апеляційної скарги ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1.

За таких обставин наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суд першої інстанції визнав особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, незважаючи на те, що ОСОБА_3 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд розглянув справу про адміністративне правопорушення за його відсутності.

За таких обставин ОСОБА_3 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП є підставою для скасування постанови.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь -які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Однак, в порушення ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 000532 від 26.10.2018 року не зазначено про марку, номерний знак автомобіля, власника, якому було створено аварійну обстановку, що примусило змінити напрямок руху не конкретизовано місце вчинення правопорушення, невірно вказано адресу місця проживання ОСОБА_3, що є також порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, згідно якої усі реквізити протоколу про адміністративне мають відповідати вказаним вимогам.

В поясненнях свідка ОСОБА_7 зазначено, що в с.Вахнівка на підйомі йому на зустріч рухався автомобіль ГАЗ -53 із-за якого різко на його смугу руху виїхав автомобіль ВАЗ червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 та змусив його різко гальмувати та з'їхати до кювету для повної зупинки, щоб уникнути зіткнення, в поясненнях свідка ОСОБА_6 вказано, що по дорозі Вахнівка-Липовець в напрямку м.Липовець та по зустрічній смузі напроти нього рухався автомобіль Фольсваген Бора та на обгін виїхав автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору та виїхавши на зустрічну смугу спрямував свій автомобіль в бік автомобіля Фольсваген, який щоб уникнути зіткнення спрямував свій автомобіль у кювет, а автомобіль ВАЗ червоного кольору своїми діями спричинив аварійну обстановку.

В суді апеляційної інстанції шляхом огляду тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_4 було встановлено, що ОСОБА_3 володіє автомобілем марки ВАЗ -2101 реєстраційний номер НОМЕР_1.

Таким чином, пояснення свідків не можуть бути прийняті як доказ вини ОСОБА_3

Також встановлено, що ОСОБА_3 прописаний по АДРЕСА_1, а не по АДРЕСА_2, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями вимог КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, що ставить під сумнів його дійсність, тому не може бути прийнятий як доказ у відповідності до ст. 251 КУпАП.

Враховуючи, що у матеріалах справи про адміністративну відповідальність відсутні докази вчинення ОСОБА_3 дій, які спричинили створення аварійної обстановки, то відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу адмінправопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом

На підставі вищевикладеного, згідно п.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 28.11.2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 122 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_3 на підставі п.1ст.247 КУпАП в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Мішеніна

Згідно оригіналу: Суддя: