Провадження № 33/4808/391/19
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) захисника Козика В.Є. в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 16 вересня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,?

визнаний винуватим за ст. 124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн;

- за ч.1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 36 КУпАП, визначено ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , 08.07.2019 року о 00 год. 05 хв., в м. Івано-Франківську по вул. Галицька, 139а, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу Драгер, в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 , 08.07.2019 року о 00 год. 05 хв., в м. Івано-Франківську по вул. Галицька, на паркувальному майданчику ТЦ «Рівер парк», керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, був неуважним, не впевнився у безпечності та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб Volkswagen Pаssat, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3б, п.10.9 Правил дорожнього руху України. У своїй АС захисник ОСОБА_1 адвокат Козик В.Є. покликається на те, що постанова судді щодо його підзахисного є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, а висновки зроблені суддею, не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності. Окрім цього, вказує, що суддя розглянув справу без його участі, чим грубо порушив його право на захист.

Просить постанову судді Івано-Франківського міського суду від 16 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати, закривши провадження за відсутності події та складу адміністративних правопорушень.

До апеляційного суду 18.11.2019 року, від захисника ОСОБА_1 . адвоката Козика В.Є. надійшло клопотання, про закриття провадження по справі щодо його підзахисного, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент апеляційного розгляду строків накладення адміністративного стягнення.

Розгляд вказаної справи неодноразово відкладався за клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Козика В.Є.

05 грудня 2019 року в черговий раз в судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Козик В.Є. не з`явились, хоча про дату та час апеляційного розгляду були належним чином повідомлені, що підтверджується телефонограмою ОСОБА_1 , повідомленням про вручення поштового відправлення адвокату Козику В.Є., а також відстеженням із сайту Укрпошти. Клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило.

Перевіривши матеріали справи та додані документи, переглянувши відеозапис з нагрудних камер поліцейських, вважаю, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Козика В.Є. в АС про те, що суддя першої інстанції неналежним чином повідомив ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи, розглянув справу без його участі, і, таким чином, порушив його право на захист, є необґрунтованим, зважаючи на наступне.

Слід зазначити, що, як вбачається із матеріалів справи, суддя першої інстанції неодноразово викликав правопорушника повістками та відкладав судове засідання на 29.08 та 16.09.2019 року.

Так, в матеріалах вказаної справи міститься довідка Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, про те, що, згідно баз даних громадянин ОСОБА_1 проживає саме за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12).

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується, в тому числі, звітом про доставку йому судової повістки в електронній формі за допомогою СМС-повідомлення (а.с. 17). Клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 , оскільки останній в належний спосіб повідомлявся судом про час та місце розгляду справи та зловживаючи своїми процесуальними правами не з`явився до суду.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції неодноразово приймав заходи щодо забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Враховуючи сукупність вищевказаних обставин апеляційний суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що процесуальна поведінка ОСОБА_1 , як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду свідчить про зловживанням правом на відкладення розгляду справи та затягуванням строків розгляду справи та обґрунтовано розглянув справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані обставини та процесуальна поведінка особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 протягом розгляду справи в суді першої інстанції дозволили суду прийти до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для встановлення факту зловживання правом на відкладення розгляду справи та можливість розглянути справу без його участі.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 неодноразово не з`являвся в судове засідання суду першої інстанції, намагаючись затягнути розгляд справи з метою перешкоджання ухваленню несприятливого для себе судового рішення, використовуючи надані процесуальні права всупереч інтересам забезпечення справедливого та неупередженого правосуддя у розумний строк.

Вказані дії, спрямовані на зловживання процесуальними правами, хоч і виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права, однак по суті були спрямовані на деструктивність судового розгляду.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Тим більше, ст. 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При вирішенні вищевказаного питання, апеляційний суд приймає до уваги, що в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник (заінтересована особа) зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд також приймає до уваги, що розгляд справи повинен відбуватися у розумні строки та те, що діючим КУпАП встановлені скорочені строки щодо розгляду справ про притягнення осіб до адміністративної відповідальності та відносно виконання вищевказаних рішень.

Покликання захисника ОСОБА_1 адвоката Козика В.Є. в АС про невинуватість у вчиненні його підзахисним зазначених адміністративних правопорушень, є необґрунтованим, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.ст. 280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі дотримався.

Постанова судді від 16 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 винесена з дотриманням вимог вищевказаної статті цього Кодексу, згідно встановлених фактичних обставин вчиненого правопорушення, яка ґрунтується на зібраних та досліджених під час розгляду справи по суті доказах.

Так, при складенні протоколів водію ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (а.с.1).

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли останній почав рухатися.

Не зважаючи на заперечення захисника ОСОБА_1 адвоката Козика В.Є. у поданій ОСОБА_3 вини його підзахисного у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП, його вона доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколами про адміністративні правопорушення серії БД № 314962 від 08.07.2019 року, та серії БД №314963 від 08.07.2019 року з яких вбачається, що він 08.07.2019 року о 00 год. 05 хв., в м. Івано-Франківську по вул. Галицька, 139а, керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу Драгер, в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР. Окрім того, ОСОБА_1 , 08.07.2019 року о 00 год. 05 хв., в м. Івано-Франківську по вул.Галицька, на паркувальному майданчику ТЦ «Рівер парк», керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, був неуважним, не впевнився у безпечності та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб Volkswagen Pаssat, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3б, п.10.9 ПДР (а.с. 1); результатом показників алко-тестера «Драгер» тест № 4306 на стан сп`яніння, який підтвердив перебування правопорушника в стані алкогольного сп`яніння 1.68% проміле, (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які додані до протоколу про адмінправопорушення про те, що водій ОСОБА_1 , в їх присутності, дійсно пройшов огляд для визначення стану сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», результат якого показав 1.68 % проміле (а.с. 4); переглянутими в судовому засіданні в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що на вимогу працівника поліції Лапінський пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» в присутності 2 свідків, з результатом якого погодився і відмовився їхати в медичний заклад, та не заперечував факту вчинення ним ДТП; схемою місця ДТП (т.2 а.с.2); письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , який підтвердив, що рухався автомобілем задом, при цьому здійснив зіткнення з іншим транспортним засобом; письмовими пояснення потерпілого ОСОБА_2 , який підтвердив, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 заднім ходом в`їхав у його транспортний засіб, спричинивши йому механічні пошкодження.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до положень ст.254 КУпАП.

В протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" викладено суть адміністративного правопорушення, яке відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст.130 КУпАП, за якою складено протокол.

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки автомобіля та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Встановлено наступний порядок огляду водія на стан сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Як вбачається із відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, переглянутих в судовому засіданні, ОСОБА_1 погодився на місці зупинки ТЗ пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» у присутності двох свідків, і з результатом якого погодився.

Згідно з ч.3 вищезгаданої статті Кодексу у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З огляду на вищевикладене, огляд проведений у відповідності до положень ст. 266 КУпАП.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 зі схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08.07.2019 року о 00 год. 05 хв. та протоколом адмінправопорушення був ознайомлений, дані про пошкодження транспортних засобів підтвердив, претензій щодо складеної схеми ДТП не пред`явив, про що засвідчив своїм підписом.

Відповідно до п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Окрім цього, згідно п. 2.3б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно із п.10.9 ПДР, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. Таким чином, суддя прийшов до правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 дійсно наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, 124 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння при цьому вчинив ДТП. Твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Козика В.Є. про те, що його підзахисний керував транспортним засобом, однак в стані алкогольного сп`яніння не перебував те не вчиняв ДТП, є надуманими, оскільки спростовуються, наявними в матеріалах справи доказами, і спрямовані вони виключно на уникнення ним відповідальності за вчинене. З урахуванням викладеного, доводи, викладені в АС захисника Лапінського Г.В. про невинуватість, є необґрунтованими, та спростовуються перевіреними доказами в апеляційній інстанції. Перевіривши також доводи поданого захисником Козиком В.Є. клопотання про закриття провадження у справі, вважаю, що воно не підлягає до задоволення, оскільки не ґрунтуються на вимогах Закону, жодних підстав для його задоволення поза всяким розумним сумнівом не має. Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Так, з матеріалів справи вбачається, зокрема із протоколів, правопорушення ОСОБА_1 були вчинені 08 липня 2019 року, а постанова про притягнення його до адмінвідповідальності за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладення адмінстягнень винесена суддею 16 вересня 2019 року, тобто у строки передбачені ст.38 цього ж Кодексу, а тому порушено їх не було.

Окрім цього, порушень вимог матеріального та процесуального права, а також особистих прав порушника при розгляді справи в суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для скасування постанови судді від 16 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 немає. За таких обставин, АС захисника ОСОБА_1 адвоката Козика В.Є. не підлягає до задоволення. На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Козика В.Є. залишити без задоволення, а постанову судді Івано-Франківського міського суду від 16 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк