Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська
№ 209/49/19
№ 3/209/94/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2019 року Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровскої області ОСОБА_1, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП не відомий, місце роботи ТОВ «Астра», одружений, має малолітню дитину, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2019 року о 21.05 годин, водій ОСОБА_2 по вул. Воїнів Афганців у м. Кам'янському Дніпропетровської області керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, невиразна мова, почервоніння очей. На вимогу працівників поліції, від проходження огляду за допомогою алкотестеру "Драггер" та проходження медичного огляду в закладі охорони здоров'я на стан алкогольного спяніння ОСОБА_2 категорично відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про відкладення розгляду справи в звязку із хворобою. До цього у судове засідання не з'явився 23 січня 2019 року, 28 лютого 2019 року, 20 березня 2019 року. Оскільки суду не надано доказів перебування ОСОБА_2 на лікарняному, або наявності взагалі будь якої хвороби, а також те, що заява була подана через канцелярію суду за півгодини до засідання, суд розцінює, це як намагання затягнути розгляд справи та уникнути адміністративної відповідальності.

З цих підстав, керуючись ст. 268 КпАП України суд вважає можливим розглянути справу у його відсутністі, оскільки ОСОБА_2 також надав письмові пояснення по справі /а.с. 40-45/, які приєднані до матеріалів.

Крім того, ОСОБА_2 25 січня 2019 року було надано клопотання про надання можливості участі захисника в справі та ознайомлення з матеріалами справи. Судом було відкладено розгляд справи для можливості укласти ОСОБА_2 договору із захисником та можливості ознайомлення з матеріалами справи. Останній ані сам, ані його захисник в суд не з'явилися протягом більше двох місяців, своє право на ознайомлення з матеріалами справи не використали.

Також ОСОБА_2 25 січня 2019 року, було надано клопотання про направлення справи для розгляду за підсудністю /а.с. 20-25/, згідно якого останній просив суд направити матеріали справи для розгляду в Жовтневий районний суд Миколаївської області за місцем його реєстрації, при цьому суду надані копія паспорті ОСОБА_2 з якої неможливо зробити висновок щодо його реєстрації за даною адресою, оскільки неможливо ідентифікувати сторінку зі штампом реєстрації з належністю його паспорту ОСОБА_2, крім того згідно вимог ст. 276 КУпАП Справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Тобто це є правом а не обовязком суду направляти справу за місцем проживання порушника. Суд не вбачає підстав для направлення справи до іншого суду та задоволення цього клопотання.

Крім того, ОСОБА_2 25 січня 2019 року було надано клопотання про повернення матеріалів про адміністративне правопорушення до органів поліції для дооформлення оскільки, протокол та матеріали не оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, а саме, не розяснені права порушнику, містяться виправлення та дописки, відсутній рапорт поліцейського не вказані докази в поясненнях свідків відсутня інформація щодо дати часу та адреси скоєння правопорушення. Доводи клопотання є надуманими, оскільки права розяснювалися ОСОБА_2 в голос останній від підпису та вислуховування відмовився, в протоколі відсутні виправлення та дописи, в поясненнях свідків наявна вся інформація, щодо дати часу та адреси скоєння правопорушення. Крім того, як зазначено вище, ОСОБА_2 не ознайомлювався з матеріалами справи тому взагалі невідомо звідки в нього наявна інформація щодо недоліків справи. Клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно наданих суду письмових пояснень ОСОБА_2 /а.с. 40-45/, останній вказує, що відсутні належні докази його вини, а саме, що саме він був водієм автомобіля, в протоколі відсутня інформація щодо пропонування особі спеціальні технічні засоби огляду на стан спяніння, порушено вимоги ст. 266 КУпАП щодо порядку огляду особи на стан спяніння, до протоколу не долучено акт огляду, під час огляду були відсутні свідки, особи зазначені в протоколі не є свідками керування автомобілем та проходження огляду, транспортний засіб не був затриманий після виявлення факту керування у нетверезому стані, ОСОБА_2 підписав пустий протокол. Висновок про керування ним у стані алкогольного спяніння є субєктивним поглядом працівників поліції, доказів суду не надано. ОСОБА_2 просить закрити провадження по справі за відсутністю складу правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В судовому засіданні встановлено, що 02 січня 2019 року о 21.05 годин, на водія ОСОБА_2 по вул. Воїнів Афганців у м. Кам'янському Дніпропетровської області складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи встановлено, що у ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_1 02 січня 2019 року о 21.05 годині по по вул. Воїнів Афганців у м. Кам'янському Дніпропетровської області, інспектором СРПП ОСОБА_5 лейтенантом поліції Кам'янського ВП ОСОБА_6 було встановлено наявність явних ознак алкогольного сп'яніння у правопорушника, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, невиразна мова, почервоніння очей.

Крім того, інспектором СРПП ОСОБА_5 лейтенантом поліції Кам'янського ВП ОСОБА_6 запропоновано ОСОБА_2 продути прилад "Драгер" або прослідувати до медичного закладу охорони здоров'я для здачі біологічного середовища для лабораторного дослідження на виявлення стану алкогольного сп'яніння - від чого правопорушник відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан сп'яніння встановлений ст. 266 КпАП України, постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", Наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 № 1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Згідно ч. 3 ст. 266 КпАП України у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Крім того, відповідно до п. 4.2 наказу МВС України № 77 від 26 лютого 2009 року "Про затвердження інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності. У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого частиною першою-четвертою статті 130 КпАП України, наявність свідків є обов'язковою. З матеріалів справи встановлено, що ці положення нормативно-правових актів було дотримано. Відмова правопорушника від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння оформлено в присутності двох свідків, про що здійснено відмітку в протоколі про адміністративне правопорушення та приєднано письмові пояснення свідків на окремих аркушах.

Судом в судовому засіданні відтворено та досліджено відеозапис наданий працівниками поліції з нагрудних камер /а.с. 7/, згідно якого встановлено, що ОСОБА_2 перебував у стані сильного алкогольного спяніння під час керування автомобілем 02.01.2019 року, на, що вказують згідно відео - хитка хода та дуже невиразна мова. Крім того, на відео свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які зазначені в протоколі пояснювали, що бачили як саме ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння керував автомобілем, тому вважає, що необхідність їх особистого допиту судом відсутня. Також цього не заперечував сам порушник та пропонував працівникам поліції за грошову винагороду відпустити його.

Суд не приймає доводи ОСОБА_2 викладені в письмових поясненнях, щодо порушення процедури оформлення його відмови оскільки вони спростовані матеріалами справи та наявними в ній письмовими та відео доказами.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 допущено порушення п. 2.5 ПДР України, його дії за ч. 1 ст. 130 КпАП України кваліфіковані вірно.

Відповідно до абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду на стан сп'яніння, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясовано, що ОСОБА_2 є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а тому правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, підстав, що виключають адміністративну відповідальність, згідно ст. 17 КпАП України не встановлено, терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчились.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особливу суспільну небезпеку, яку становлять водії, що керують транспортними засобами у стані алкогольного сп'яніння, особу правопорушника, а також обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, у зв'язку з чим до нього слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП. Підстави для застосування іншого, більш м'якого або суворого стягнення, відсутні.

Крім того, згідно ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року. Згідно Закону України "Про Державний бюджет на 2018 рік" з 1 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осібдорівнює 1762,00 гривень. Таким чином, розмір судового збору належний до сплати при притягненні правопорушника до адміністративної відповідальності дорівнює 352,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 130, 268, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок. (Отримувач: ГУК у Днiпр-кiй обл/Дн-ка об/21081300, Код отримувача(ЄДРПОУ): 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку (МФО): 899998, номер рахунку: 4001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через 15 днів з дня набрання постановою про накладання штрафу законної сили, а в разі оскарження або опротестування не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

спортними засобами на строк один рік.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів, з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 20400,00 грн.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови суду до виконання три місяці.

Суддя: Є.Д. Багбая