Провадження № 3/638/11/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2019 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Подус Г.С. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, місце роботи (до 01.09.2018 року) Департамент служб у справах дітей, посада (до 28.08.2018 року) адміністратор Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку Харківської міської ради, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

06.11.2018 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал з Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу №482 про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП від 05.11.2018 року, ОСОБА_1 звільнена з посади адміністратора Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку Харківської міської ради у відповідності до «В» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VII, відноситься до категорії осіб на який поширюється дія цього Закону, як на посадову особу юридичних осіб публічного права згідно з частиною першою ст. 36 КЗпП України, на підставі розпорядження міського голови від 23.08.2017 року №1117/2к, несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданим деклараціям.(декларація перед звільненням) ОСОБА_1 не пізніше дня припинення своїх повноважень, яким є 28.08.2017 року, зобов'язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений поданими деклараціями, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства в Реєстрі. Однак, під час проведення перевірки виявлено несвоєчасне подання ОСОБА_1, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Під час перегляду Реєстру встановлено, що декларацію перед звільненням ОСОБА_1 подала 03.09.2017 року о 09 год. 27 хв.

Прокурор Кіншакова Н.В. у судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в діях останньої є склад адміністративного корупційного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що у неї виявились складнощі при заповненні декларації, а саме у отриманні необхідної інформації про доходи чоловіка, особисті дані батьків, та стосовно відомостей про гараж, чи потрібно вказувати земельну ділянку на якій він знаходиться.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні вказав, що протокол №482 містить суттєві порушення, а саме, що невірно зазначені дані особи, місце роботи вказано невірно, а також, що по змісту протоколу допущено описки в роках, також відсутні в матеріалах справи наказ про звільнення ОСОБА_1

Суддя, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, прийшов до наступного.

На підставі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов'язкові для виконання нормативно-правові акти.

Згідно п.2 п.5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10 червня 2016 року, зареєстрованим Міністерством юстиції України за №959/29089 від 17 липня 2016 року, декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконям функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб'єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Днем припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до п. 2 Порядку перевірки факту подання суб'єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, який затверджений Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 19 від 06 вересня 2016 року, зареєстрованим Міністерством юстиції України від 15 листопада 2016 року за №1479/29609, є день видачі трудової книжки суб'єкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Матеріали справи не містять копії наказу чи копії трудової книжки, які могли б підтвердити дату звільнення ОСОБА_1

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП встановлена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає до ч.1,2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», який є спеціальним законом в антикорупційному законодавстві. Для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Так, в ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов'язані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня». Разом з тим, у випадках, передбачених ч.2 ст.45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін законодавцем не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідальність за ч.1ст.172-6 КУпАП настає виключно за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Обставини недотримання ОСОБА_1, терміну подачі такої декларації, визначеному у нормативних актах Національного агентства з питань запобігання корупції, про що зазначено у протоколі не можуть слугувати підставами для притягнення особи до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, оскільки така вимога як подання у певний термін декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави, у разі припинення такої діяльності не визначена Законом України «Про запобігання корупції».

Суд зазначає, що за ієрархією нормативно-правових актів закони мають вищу юридичну силу, яка, зокрема, полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Фактично ж, Національне агентство з питань запобігання корупції у прийнятих ним нормативних актах, всупереч Закону України «Про запобігання корупції», встановило інший термін подання декларації в разі припинення діяльності, який на законодавчому рівні встановлено не було.

Стаття 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачає, що особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а"і"в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов'язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Іншої вказівки щодо строку подання декларації у разі припинення повноважень вказаний закон не містить.

В рішенні «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) від 14 жовтня 2010 року Європейський суд з прав людини зазначив, що в разі, коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків людини або контролюючих органів, рішення приймається на користь людини.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що належних та допустимих доказів вчинення останньою адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, визначеного ч. 1 ст. 172-6 КУпАП суду не надано. Зазначене узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Вєренцов проти України" від 11 квітня 2013, згідно якого, відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством. У разі браку чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку, суперечить принципу "ніякого покарання без закону", що закріплений у ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.172-6 КУпАП, Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», ст. ст. 38, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити на підставі п.1. ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: