П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 року м. Рівне Рівненський міський суд Рівненської області

Суддя Рівненського міського суду Діонісьєва Н.М., з участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його захисника адвоката Бондара Ю.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Рівному про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2019 року серія БД № 200606, складеного інспектором роти N 1 батальйону УПП в м. Рівному ДПП капралом поліції Колядич С.М., і долучених до нього документів, 30 липня 2019 року о 00:43 год. в м. Рівне по вул. А.Мельника, 12 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродне блідість обличчя, розширені зіниці, що не реагують на світло). Від проходження медичного огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та просив провадження у справі закрити, оскільки складення інспектором протоколу відносно нього та викладені в ньому відомості не відповідають дійсності. Так, 30 серпня 2019 року він разом з колегою ОСОБА_2 приїхавши з міста Київ знаходились в припаркованому поблизу будинку по вул. Андрія Мельника, 12 в м. Рівне автомобілі Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 . Жодний алкогольних напоїв, наркотичних засобів, того дня та напередодні не вживав. Через деякий час до стоячого автомобіля під`їхав автомобіль патрульної поліції з якого вийшов інспектор поліції який підійшовши до автомобіля, представившись пояснив, що поступила інформація, що водій даного транспортного засобу, може бути причетний до вчинення адміністративного правопорушення, а саме керувати в стані сп`яніння. Він відразу запропонував інспектору поліції провести його освідчення на стан сп`яніння. Натомість аби провести огляд на стан сп`яніння, працівники поліції провели поверхневий огляд, його автомобіля та пасажира ОСОБА_2 . Після чого працівник поліції припустив, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння та запропонував проїхати до медзакладу для проходження медичного огляду, на що він погодився та про що неодноразово заявляв. При цьому, підстав чи видимих ознак з приводу чого він мав їхати до медичного закладу йому працівником поліції названо не було. Зазначив, що в подальшому працівники поліції повідомивши йому, що з метою економії часу вони складуть протокол про відмову його проходити огляд, який в подальшому жодних негативних наслідків для нього не буде мати. В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Бондар Ю.М. заперечив вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення з підстав викладених у письмових запереченнях та просив провадження у справі закрити, з огляду на те, що працівниками поліції було порушено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. Окрім цього вказав, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, навпаки, про що також свідчить відеофайли, додані до матеріалів справи, він неодноразово зазначав поліцейським, що він не відмовляється і буде проходити огляд, однак працівники поліції ввівши його в оману склали даний протокол. Вказав, що ОСОБА_1 не було видано направлення на проходження медичного огляду в найближчому медичному закладі. Звернув увагу на відсутність запису надання ОСОБА_1 копії направлення в якому вказано, що ОСОБА_1 був доставлений на огляду в заклад охорони здоров`я поліцейським ОСОБА_3 тоді як протокол складено за відмову їхати в заклад що суперечить одне іншому. Крім того, зазначив про те, що на місті зупинки працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, щодо якого він не відмовлявся, а пропонували пройти такий огляд лише в лікарні, з чим він також погоджувався. При цьому, згідно пункту 7 Інструкції, огляд в закладі охорони здоров`я проводиться лише в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським. Окрім того, зазначив, що протокол серії БД N 2000606 від 30.07.2019 року складений з порушенням законодавства, адже не містить відомостей про проведення огляду транспортного засобу які відповідно до ст. 265 КУпАП повинні бути включені до протоколу про адміністративне правопорушення, а також містить не вірний час його складання який не збігається з зафіксованим на відеозаписі. Підсумовуючи зазначив, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, не містять доказів його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, навпаки містять підтвердження його бажання пройти огляд, а складення протоколу про адміністративне правопорушення відбулося в зв`язку із неправомірними діями інспекторів поліції, введення ОСОБА_1 в оману. Просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутності події і складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Інспектори поліції, якими було складено протокол про адміністративне правопорушення, в судове засідання не з`явились. Заслухавши особу яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши наявні в справі про адміністративне правопорушення матеріали та відеозапис події, приходжу до висновку, що провадження в даній справі слід закрити з таких підстав. В протоколі про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2019 року серія БД N200606, складеному зазначено, що 30 липня 2019 року о 00:43 год. в м. Рівне по вул. А.Мельника, 12 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродне блідість обличчя, розширені зіниці, що не реагують на світло). Від проходження медичного огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. З оглянутої в судовому засіданні копії відеозапису подій складання протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, оскільки не зафіксовано відмови ОСОБА_1 в присутності свідків від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Натомість як вбачається з відеозапису дослідженого судом об 00 год. 45 хв. 14 сек., 00 год. 55 хв. 45 сек., 01 год. 16 хв. 49 сек., 01 год. 19 хв. 08 сек., ОСОБА_1 погоджувався та вимагав провести його огляд на стан сп`яніння як на місті так і в медзакладі. Відповідно до пунктів 6 - 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Окрім цього, суд критично ставиться до направлення на огляд ОСОБА_1 , яке міститься в матеріалах справи, як підстави проходження такого огляду, оскільки в направленні зазначено, що ОСОБА_1 був доставлений на огляду в заклад охорони здоров`я поліцейським ОСОБА_3 тоді як протокол складено за відмову їхати в заклад. Наведене свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. На відеозаписі з місця події отриманий з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників поліції не зафіксовано, яким чином працівники поліції встановлювали вказані ознаки наркотично сп`яніння, в матеріалах справи відсутній акт огляду ОСОБА_1 . Крім цього, суд не може прийняти до уваги наявні у матеріалах справи пояснення свідків оскільки, зміст таких пояснень є ідентичними, підписані на заготовлених раніше, надрукованих бланках. Більше того, такі бланки з віддрукованими поясненнями, не регламентовані Інструкцією, а тому не можуть бути доказом. Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими. Відповідно до ч. ч. 2, 3, 5, 6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналогічні положення направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Зокрема, пунктами 2 - 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (з відповідними змінами) (далі Порядку від 17.12.2008 р. N 1103), визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Відповідно до пунктів 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. за N 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за N 1413/27858 (далі Інструкції від 09.11.2015 р.), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я). Приписами ст. 129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини. Відповідно до ч. 1ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України. Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів: (п. 45 Рішення ЄСПЛ у справі "Бочаров проти України" від 17.06.2011 р., заява N 38683/06; п. 75 Рішення ЄСПЛ у справі "Огороднік проти України" від 05.05.2015 р., заява N 29644/10; п. 52 Рішення ЄСПЛ у справі "Єрохіна проти України" від 15.02.2013 р., заява N 12167/04). Згідно п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України N 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. по справі N 1-11/2015, - органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6Основного Закону України). За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП. Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245). Обов`язковість вищенаведеного рішення і висновків Конституційного Суду України встановлена ст. 69 Закону України "Про Конституційний Суд України". З огляду на викладене, в силу приписів ст. 62 Конституції України, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, суд приходить до висновку, щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 130, 247,251,252, 256, 283,284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Н.М.Діонісьєва