ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 569/13330/19

30 липня 2019 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Денисюк П.Д., за участю представника Рівненської митниці ДФС Ярмолюка І.М., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Скіданової О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне матеріали, що надійшли від Рівненської митниці ДФС, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Вінниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

10.07.2019 року до Рівненського міського суду Рівненської області від Рівненської митниці ДФС надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Згідно протоколу №0249/20400/19 від 06.06.2019, 02.04.2019 року в Рівненську митницю ДФС надійшов лист-орієнтування ГУ ДФС у Вінницькій області від 06.02.2019 року №650/7/02/31-21-12 стосовно ввезення протягом 2017 року на митну територію України товарів на адресу ТОВ «ІМЕКС-ВІНСЕРВІС» (м. Вінниця, вул. Максимовича, 10-А, ) на виконання зовнішньоекономічного договору від 01.07.2017 №7/2017, укладеного між ТОВ «ІМЕКС-ВІНСЕРВІС» та «CLEANINGPRO.SP.Z.O.O»(PLWIEZNIOWKLAUSCHWITZ 1, 33-100, TARNOW, Польща). Згідно наданої інформації, співробітниками ГУ ДФС у Вінницькій області опитано громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який в 2017 році був власником та директором польського підприємства «CLEANINGPRO.SP.Z.O.O» . Як вказано в своєму поясненні гр. ОСОБА_2 заявив, що польське підприємство «CLEANINGPRO.SP.Z.O.O» займається іншими видами господарської діяльності, контракт від 01.03.2017 року №01/2017 між польським підприємством «CLEANINGPRO.SP.Z.O.O» та українським підприємством ТОВ «ЛІБРА В» (21036, м. Вінниця, вул. Максимовича, 10-А, офіс 3, ) не укладався, а тому є підробленим, а також підробленими є підписи на цьому контракті.

У процесі аналізу інформації, яка міститься в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» встановлено, що на виконання вищевказаного контракту впродовж липня 2017 року в зоні діяльності Рівненської митниці ДФС оформлено 2 (дві) митні декларації стосовно імпорту на митну територію України товарів на адресу ТОВ «ІМЕКС-ВІНСЕРВІС», а саме:

Декларація №UA 204010/2017/216949 від 07.07.2017 року на товар «Сідельний тягач марки SCANIA, модель R 420 LA4X2 MNA, 2012 року випуску», таДекларація №UA 204010/2017/216950 від 07.07.2017 року на товар «Напівпричіп вантажний, марка BODEX, модель KIS3WA, 2013 року випуску».

На виконання вищезазначеного контракту ТОВ «ІМЕКС-ВІНСЕРВІС» ввезено на митну територію України товарів на загальну суму 712487,24 грн.

Оскільки зі змісту пояснень гр. ОСОБА_2 заявлено, що контракт від 01.07.2017 року №07/2017, укладений між ТОВ «ІМЕКС-ВІНСЕРВІС» та «CLEANINGPRO.SP.Z.O.O» є підробленим, а також є підробленими товаросупровідні документи, які стосуються поставок товарів, згідно вказаного контракту, зокрема інвойси, то посадовою особою митниці вказується, що декларантом «ІМЕКС-ВІНСЕРВІС» ОСОБА_1 вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

В судовому засідання представник Рівненської митниці ДФС Ярмолюк І.М. протокол підтримав, просив суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Скіданова О.С. просила суд закрити провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, надавши письмові заперечення на протокол. При цьому вказувала, що зовнішньоекономічний договір (контракт) від 01.07.2017 №7/2017, укладений між ТОВ «ІМЕКС-ВІНСЕРВІС» (Україна) та «CLEANINGPRO.SP.Z.O.O» (Польща) не визнаний недійсним, не є нікчемним в силу закону, тому є правомірним та створює для його сторін належні права та обов`язки. При цьому зазначила, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів підробки вищезазначеного зовнішьно економічного договору (контракту), якими у даному випадку мають бути відповідний висновок почеркознавчої експертизи та/або вирок місцевого загального суду, який набрав законної сили. Пояснення ж однієї особи про нібито підробку документів не може бути належним та допустимими доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 483 Митного кодексу України.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів через митний кордон України і прагне їх ввезти на митну територію України з порушенням встановленого чинним законодавством України порядку.

Тобто, у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за ознаками статті 483 МК України, посадовими особами органу доходів і зборів має бути доведено: 1) факт підроблення таких документів; 2) чи одержання їх незаконним шляхом; 3) або наявність у них неправдивих відомостей щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов транспортування і зберігання) або кількості, країни походження, відправника або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів; 4) або наявність в них неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТЗЕД та його митної вартості.

Згідно ч.2 ст. 198 МК України, органу доходів і зборів відповідно до статті 335 цього кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та пропуску через митний кордон України. Заявлення таких відомостей здійснюється шляхом декларування за встановленою формою.

Декларантом ОСОБА_1 , здійснено процедуру декларування, при митному оформленні даних товарів митницею на підставі поданих товаросупровідних документів було здійснено митне оформлення та випущено задекларовані товари у вільний обіг зі сплатою всіх належних митних платежів, податків та зборів.

Судом установлено, що 07.07.2019 року ОСОБА_1 , були подані до митного оформлення у Рівненську митницю ДФС 2 митні декларації разом із комплектом товаросупровідних документів, а саме: задекларовано товари за МД №UA 204010/2017/216949 від 07.07.2017 року «Сідельний тягач марки SCANIA, модель R 420 LA4X2 MNA, 2012 року випуску» митною вартістю 380216,71 грн. , та за МД №UA 204010/2017/216950 від 07.07.2017 року «Напівпричіп вантажний, марка BODEX, модель KIS3WA, 2013 року випуску», митною вартістю 332270,53 грн. Відповідно до поданих документів, відправником є польська фірма «CLEANINGPRO.SP.Z.O.O», одержувачемТОВ «ІМЕКС-ВІНСЕРВІС».В ході виконання своїх обов`язків при митному оформленні товарів в даних операціях, органом доходів і зборів у відповідності до вимог законодавства, після проведення процедури митного контролю, на підставі поданих товаросупровідних документів, було здійснено митне оформлення та випущено у вільний обіг товарів за вказаними митними деклараціями зі сплатою усіх, передбачених чинним законодавством України митних платежів, податків та зборів .

02.04.2019 року в Рівненську митницю ДФС надійшов лист-орієнтування ГУ ДФС у Вінницькій області від 06.02.2019 року №650/7/02/31-21-12 стосовно ввезення протягом 2017 року на митну територію України товарів на адресу ТОВ «ІМЕКС-ВІНСЕРВІС» (м. Вінниця, вул. Максимовича, 10-А, ) на виконання зовнішньоекономічного договору від 01.07.2017 №7/2017, укладеного між ТОВ «ІМЕКС-ВІНСЕРВІС» та «CLEANINGPRO.SP.Z.O.O» (PLWIEZNIOWKLAUSCHWITZ 1, 33-100, TARNOW, Польща). Згідно наданої інформації, співробітниками ГУ ДФС у Вінницькій області опитано громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який в 2017 році був власником та директором польського підприємства «CLEANINGPRO.SP.Z.O.O» . Як вказано в своєму поясненні гр. ОСОБА_2 заявив, що польське підприємство «CLEANINGPRO.SP.Z.O.O» займається іншими видами господарської діяльності, контракт від 01.03.2017 року №01/2017 між польським підприємством «CLEANINGPRO.SP.Z.O.O» та українським підприємством ТОВ «ЛІБРА В» (21036, м. Вінниця, вул. Максимовича, 10-А, офіс 3, ) не укладався, а тому є підробленим, а також підробленими є підписи на цьому контракті.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог статті 487 МК України - завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі статтею 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 1 статті 483 МК України передбачена відповідальність особи за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Тобто, у цьому розумінні переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю може бути вчинене одним із способів, перелічених у статті 483 МК України.

Отже, безпосереднім об`єктом правопорушення є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, тобто розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України різними шляхами, зокрема подання митному органу підроблених документів, що містять неправдиві дані.

Необхідно врахувати, що підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск через митний кордон.

Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація, контракт, коносамент, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», документами, що містять неправдиві дані, є такі, в ких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо, не відповідають дійсності.

За змістом матеріалів даної справи, позиція митниці ДФС ґрунтується на поясненнях гр. ОСОБА_2 , якіє єдиною підставою для складання протоколу про порушення митних правил. Інших відомостей, які б підтверджували підробку зовнішньо економічного договору, протокол не містить.

Згідно статті 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Докази у справі мають бути належними та допустимими. Належний - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вирогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані, це дані, які маючи зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтверджувати існування чи відсутність доказуваних фактів. Допустимими вважаються докази, які були отримані у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає їх використання.

Пояснення гр. ОСОБА_2 не відповідають зазначеним вимогам закону, зокрема оскільки згідно матеріалів справи, гр. ОСОБА_2 не був і не є єдиним засновником польської фірми, 10% акцій якої має інша особа - громадянин Польщі ОСОБА_3 , повноваження якого матеріалами справи не встановлені, інформація про право підпису документів не відома, пояснення ОСОБА_4 в матеріалах справи відсутні.

Суд також погоджується з доводами представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що вказаний зовнішньо економічний контракт від 01.07.2017 №7/2017, укладений між ТОВ «ІМЕКС-ВІНСЕРВІС» (Україна) та «CLEANINGPRO.SP.Z.O.O» (Польща), який згідно позиції митного органу є підробленим, - не визнаний недійсним, не є нікчемним в силу закону, тому є правомірним та створює для його сторін належні права та обов`язки. Оскільки його недійсність (нікчемність) судом або законом не встановлена, то в силу положень статті 204 ЦК України він є правомірним. Жодних доказів протилежного матеріали справи не містять. Презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів підробки вищезазначеного зовнішьно економічного договору (контракту), якими у даному випадку мають бути відповідний висновок почеркознавчої експертизи та/або вирок місцевого загального суду, який набрав законної сили. Пояснення ж однієї особи про нібито підробку документів не може бути належним та допустимими доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 483 Митного кодексу України.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів через митний кордон України і прагне їх ввезти на митну територію України з порушенням встановленого чинним законодавством України порядку.

Тобто, у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за ознаками статті 483 МК України, посадовими особами органу доходів і зборів має бути доведено: 1) факт підроблення таких документів; 2) чи одержання їх незаконним шляхом; 3) або наявність у них неправдивих відомостей щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов транспортування і зберігання) або кількості, країни походження, відправника або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів; 4) або наявність в них неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТЗЕД та його митної вартості.

Згідно ч.2 ст. 198 МК України, органу доходів і зборів відповідно до статті 335 цього кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та пропуску через митний кордон України. Заявлення таких відомостей здійснюється шляхом декларування за встановленою формою.

Декларантом ОСОБА_1 , здійснено процедуру декларування, при митному оформленні даних товарів митницею на підставі поданих товаросупровідних документів було здійснено митне оформлення та випущено задекларовані товари у вільний обіг зі сплатою всіх належних митних платежів, податків та зборів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння події, яка є предметом судового розгляду, крі того, що адміністративне правопорушення було вчинене і особа, яка притягається до відповідальності винна у вчиненні цього правопорушення. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

У відповідності до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що митним органом не надано беззаперечних та достатніх доказів, які б вказували на вчинення гр. ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митниці як підстави для переміщення товарів через митний кордон України підроблених документів, атому їх висновок є необґрунтованим.

Висновки митного органу про вину гр. ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого статтею 483 МК України, зроблені на підставі припущень, що відповідно до статті 62 Конституції України, є неприпустимим.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбаченого ч.1 статті 483 МК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, а тому провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.3, 198,257, 265, 458, ч.1 ст. 483, ст. 486, 487, 489, 495, 558т МК України, ст.9, п.1 ч.1 ст. 247, ст.251-252, 280, 283, 287, 294 КупАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду П.Д. Денисюк