Справа № 381/2270/19 Головуючий в суді І інстанції - Зебелян Н.В.
Провадження № 33/824/3663/2019 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, прокурора Шайтанової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді голови Оленівської сільської ради Фастівського району Київської області,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, будучи головою Оленівської сільської ради Фастівського району Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, згідно з пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» , примітки до ст. 1726 КУпАП, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 даного Закону і пункту 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та пп. 1 п. 5 Розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації з Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016, несвоєчасно, тобто 10.04.2018, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою, не відповідає фактичним обставинам справи та підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що судом не з`ясовано усі фактичні обставини справи, не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Зокрема указав, що судом не було взято до уваги ту обставину, що технічні несправності, неналежне функціонування реєстру та електронного ключа є поважною причиною несвоєчасного подання декларації. Крім того зауважив, що декларацію у письмовому вигляді він подав вчасно, а через несправність сайту подати декларацію в електронному вигляді не встиг. Вважав, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в його діях умислу на порушення вимог фінансового контролю, а також відсутні відомості про наявність в його діях корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП. Просив постанову скасувати та прийняту нову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити;

прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було постановлено у вину те, що він, будучи суб`єктом декларування, в порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, тобто 10.04.2018, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік. Сутність вказаного правопорушення полягає у тому, що особи, які здійснюють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, перелік яких визначений статтею 3 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Суддя, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність факту порушення ОСОБА_1 вимог ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Зазначені висновки стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане із корупцією № 704 від 31.05.2019;

витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого декларація (щорічна) ОСОБА_1 була подана 10.04.2018;

поясненнями ОСОБА_1 від 31.05.2019 року;

іншими доказами.

Доводи апелянта про неналежну роботу сайту НАЗК, апеляційним судом не беруться до уваги з огляду на наступні обставини. Так, посилання ОСОБА_1 про наявність у нього електронної адреси з російським доменом, що позбавило його можливості зайти до особистого кабінету та вчасно подати електронну декларацію, жодним чином не вказує на неналежну роботу сайту, оскільки саме ОСОБА_1 була указана дана адреса, а тому вказана обставина виникла саме через дії останнього. Наведена обставина не може свідчити про поважність пропуску терміну подачі щорічної декларації.

Разом з тим, доводи ОСОБА_1 про те, що ним було вчасно подано щорічну декларацію у письмовому вигляді, судом не беруться до уваги, оскільки Національним агентством з питань запобігання корупції чітко визначена форма та порядок подачі декларацій, а факт подачі письмової декларації не може свідчити про відсутність у його діях як об`єктивної так і суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП.

Посилання апелянта про відсутність у його діях суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП, апеляційним судом не приймаються з огляду на те, що зазначені причини несвоєчасного подання декларації неможливо визнати поважними, оскільки вимоги Закону України «Про запобігання корупції» є обов`язковими для виконання ОСОБА_1 .

Окрім того, суд звертає увагу на ту обставину, що як вбачається з положень ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» щорічна декларація суб`єктом декларування подається у період з 01 січня по 01 квітня року, наступного за звітним роком. Наведене свідчить про значний період часу, який був у розпорядженні ОСОБА_1 протягом якого, останній міг би подати декларацію у передбачені законом строки.

Інші доводи апелянта не можуть свідчити про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП та про хибність висновків судді місцевого суду у цій частині.

Із урахуванням викладеного, постанова Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не знаходить, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька