Справа № 545/2700/19
Провадження № 3/545/766/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" грудня 2019 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Шелудяков Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , інші дані суду не відомі, за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 280849, від 26.10.2019 року, ОСОБА_1 , 26.10.2019 р. о 21 год. 38 хв., на 343км а/д Київ-Харків-Довжанський керував т.з. FIAT DOBLO д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова, поведінка, що не відповідає даній ситуації. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

05.12.2019 року до суду надійшло письмове пояснення ОСОБА_1 , вину у інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що 26.10.2019 року дійсно вживав алкогольні напої, при цьому автомобілем FIAT DOBLO д.н.з. НОМЕР_2 не керував, оскільки даним ТЗ керувала інша особа, з якою у нього виник конфлікт, після чого він будучи власником автомобіля, відібрав у водія ключі, потім викликав допомогу, та через деякий час до нього під`їхав наряд поліції, який запропонував йому сісти за кермо та від`їхати в сторону, однак він відмовився сідати за кермо автомобіля, що стало для інспектора підставою для звинувачень його в керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Внаслідок чого відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, письмові пояснення свідків, матеріали справи про адміністративні правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, відеозапис із нагрудної камери патрульного поліцейського, суд дійшов наступних висновків.

Ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст..6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст.52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про керування ОСОБА_1 транспортним засобом - автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, адже, як вбачається з відеозапису, який додано до матеріалів справи, працівники поліції під`їхали до припаркованого автомобіля, і почали вести розмову з ОСОБА_1 .

Також в поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не зазначено, що вони бачили чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, і в доданих поясненнях вказують, що вони були присутні при тому, як останній відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т.з., а те що він керував в стані алкогольного сп`яніння останні не вказують, а отже відсутні докази, які прямо підтверджують цей факт.

Факт керування ОСОБА_1 26.10.2019 року о 21 год. 38 хв. автомобілем FIAT DOBLO н.з. НОМЕР_2 на а/д Київ-Харків-Довжанський не знайшов підтвердження при розгляді справи і спростовується поясненнями ОСОБА_1 ,іншими матеріалами справи.

Сукупність доказів, досліджених судом, свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 ..

Частиною 2 статті 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, ст.62 Конституції України,-

постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.В. Шелудяков