Справа № 201/2083/19
Провадження № 3/201/1040/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, зареєстрованої приватним підприємцем, яка мешкає за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 21/140, притягнутої за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 лютого 2019 року о 09 годині 55 хвилин, керуючи автомобілем «Хонда», д/н НОМЕР_1, на нерегульованому перехресті ОСОБА_2 та вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, при повороті ліворуч не надала переваги у русі, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 16.13 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 з'явилась до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнала та пояснила, що при виїзді на перехрестя ОСОБА_2 та вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі вона зупинилась для того щоб повернути ліворуч, однак в цей момент несподівано побачила автомобіль «ДЕУ», водій якого рухався на дуже великій швидкості та не змінюючи траєкторії руху здійснив на неї наїзд, при цьому швидкість останнього була така велика, що автомобіль «ДЕУ» зупинився десь через 200 метрів, а уламки від зіткнення були розкидані по всій дорозі. При цьому вона вважає, що, якщо б водій ОСОБА_3 рухався не з такою великою швидкістю, то він би міг уникнути цього зіткнення і його наслідків.

ОСОБА_3, будучи допитаним у судовому засіданні, суду пояснив, що він не знаходився за кермом автомобіля «ДЕУ», ним керував його знайомий, який після зіткнення зник з місця пригоди, при цьому він намагався його розшукати та дзвонив останньому на мобільний телефоне, проте він все одного його не знайшов.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів зібраних в дану справу не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в якому обвинувачується останній.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою збирання доказів на співробітників поліції покладається обовязок, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, долучати до протоколу про адміністративне правопорушення: схему місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків; показання технічних приладів; показання засобів фото- та/або відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 203926 від 07 лютого 2019 року дорожньо-транспортна подія між автомобілям «Хонда» та «ДЕУ» відбулась в результаті порушення особо, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, п. 16.13 Правил дорожнього руху України.

Однак, при дослідженні матеріалів даної справи судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться їй у вину складеним відносно неї протоколом, зокрема будь-яких доказів, які безпосередньо вказують на обставини, що підлягають доказування у даній справі та у своїй сукупності вказують на причинно-наслідковий зв'язок дій ОСОБА_1 з наслідками, що настали, немає. Матеріалами справи про адміністративне правопорушення не спростовується позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до якої інший водій ОСОБА_3 рухався на вказаному перехресті доріг на дуже великій швидкості, у зв'язку з чим останній не міг контролювати керований ним транспортний засіб та здійснив наїзд на її автомобіль, що призвело до наслідків, які настали, при цьому вона не могла запобігти цьому, оскільки повністю зупинилась при виїзді на перехрестя та нікуди не рухалась.

Певних сумнівів щодо цього також викликає той факт, що автомобіль «ДЕУ» після зіткнення проїхав та зупинився лише через 134,3 метра від перетинання з дорогою по якій рухалась інший водій ОСОБА_1, а отже можна обґрунтовано припустити, що водій ОСОБА_3 дійсно рухався на великій швидкості для якнайшвидшого перетинання перехрестя, що в свою чергу не могла обєктивно встановити водій ОСОБА_1, не бачивши іншого транспортного засобу, який міг не знаходився в полі її зору. За таких обставин з упевненістю неможливо стверджувати, що водій ОСОБА_1 повинна була та могла надати дорогу іншому водієві ОСОБА_3, а тому наявність сумніву про той факт, що можливо саме діями водія автомобіля «ДЕУ» було створено непередбачувану небезпеку водієві ОСОБА_1, яка вже зупинилась на перехресті, повинно трактуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як протилежного не доведено матеріалами, зібраними патрульними поліції.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється посадовою особою в рамках предявленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, суд позбавлений можливості самостійно усунути недоліки, що виникли у зв'язку з відсутністю відповідних матеріалів адміністративної справи, оскільки до повноважень суду не входить збирання доказів, їх вилучення або долучення іншим чином з інших матеріалів справ про адміністративні правопорушення, при цьому перекладання на себе повноважень посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в противному випадку, призведе до порушення судом принципу рівноправності сторін.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, притягнутої за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_4