Справа 573/2237/19
Номер провадження 3/573/973/19
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2019 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Замченко А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Білопільського відділення поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Суми, мешканку АДРЕСА_1 , непрацюючу, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

29 листопада 2019 року до Білопільського районного суду Сумської області з Білопільського ВП ГУНП в Сумській області надійшов адміністративний матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №243681 від 25 листопада 2019 року, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що остання вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, а саме: ОСОБА_1 повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо навчання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого останні протягом жовтня 2019 року мають понад 10 днів пропусків занять без поважних причин в Улянівському НВК: загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала. Пояснила, що син ходить у школу, а дочку вона переводить в іншій навчальний заклад.

Відповідальність за ч. 2 ст. 184 КУпАП настає у випадку повторного протягом року після накладення адміністративного стягнення ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

У той же час посадовою особою, що складала зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення, незважаючи на бланкетну норму цього закону і всупереч вимогам КУпАП України, не вказано, які ж саме положення нормативно-правових актів порушила ОСОБА_1 .

Диспозиція цієї норми закону, як зазначалося вище, є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб щодо виховання дітей. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення необхідного посилання на конкретну норму закону щодо обов`язків виховання дітей, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому в численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28 жовтня 2003 року в справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява №589973/00); п. 109 рішення від 13 грудня 2001 року в справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява №45701/99); п. 54 рішення від 23 вересня 1998 року в справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно з якими «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15 листопада 1996 року в справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

На національному рівні Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29 червня 2010 року в справі №17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п. п. 3.1 п. 3), а в рішенні від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005 той же Суд вказав, що «з конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування в правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п. п. 5.4 п. 5).

Крім того, порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений у порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення (ст. ст. 254, 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Таким чином, оцінюючи вказаний доказ відповідно ст. 252 КУпАП, суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №243681 від 25 листопада 2019 року складений без дотримання вимог процесуального закону, що тягне за собою визнання його як доказу недопустимим.

З огляду на встановлені під час розгляду обставини, з урахуванням практики ЄСПЛ, відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення в справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, при відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що наявними в справі доказами не доведений факт вчинення останньою правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Крім того, суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин. Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення.

У той же час у протоколі не вказано хто саме з дітей та в які конкретно дні жовтня 2019 року був відсутній у школі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 184, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя -