Справа № 761/2547/19
Провадження № 3/761/1263/2019
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м.Рівне

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Головчак М.М., за участю прокурора Музика В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого АДРЕСА_1 , працюючого заступником командира військової частини НОМЕР_1 з морально психологічного забезпечення,

за частиною 1 статті 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу командувача сухопутних військ Збройних сил України від 22 квітня 2017 року за №108 ОСОБА_2 призначено на посаду заступника командира з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

У відповідності до підпункту «в» пункту 1 частини 1 ст.3 Закону України « Про запобігання корупції» ОСОБА_2 є суб`єктом, на якого поширюється дія даного закону.

ОСОБА_2 станом на 01 квітня 2018 року, будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України, подаючи декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування був зобов`язаний подати таку щорічну декларацію за 2017 рік до 01 квітня 2018 року.

Таким чином ОСОБА_2 , будучи обізнаним щодо вимог Закону України « Про запобігання корупції», усвідомлюючи обов`язок подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування подав зазначену декларацію до системи подання та оприлюднення відповідно до Закону України « Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування лише 22 квітня 2018 року.

ОСОБА_2 винним себе не визнав, зазначив що подав декларацію наприкінці березня 2018 року, однак не пересвідчився в цьому.

Просив провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що згідно до наказу командувача сухопутних військ Збройних сил України від 22 квітня 2017 року за №108 ОСОБА_2 призначено на посаду заступника командира з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Згідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 ст.3 Закону України « Про запобігання корупції» ОСОБА_2 є суб`єктом, на якого поширюється дія даного закону.

ОСОБА_2 будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України, подаючи декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування був зобов`язаний подати таку щорічну декларацію за 2017 рік до 01 квітня 2018 року.

Згідно з відомостями з реєстру, декларацій особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 подав 22 квітня 2018 року декларацію.

Суд не може погодитися з доводами про подачу декларації в березні 2018 року, оскільки дані твердження є непереконливими, будь-яких інших належних та допустимих доказів неможливості вчасного подання декларацій, судом не встановлено.

Суд вважає, що в ОСОБА_2 достатньо було часу, для подання декларації особи, яка пов`язана з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Термін подання декларації, на який прострочив ОСОБА_2 , суд вважає надмірний, жодних переконливих доказів суду не надано та не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Оцінивши у сукупності докази, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строки передбачені ст.38 КУпАП не сплинули.

Призначаючи вид та міру адміністративного стягнення, судом враховується відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, особу порушника, його майновий стан, відношення до скоєного.

Наведені в матеріалах справи обставини свідчать про достатність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу, з урахуванням особи правопорушника, буде визнано достатнім, а тому суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 268 КУпАП, п. 1 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції», п. 5 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави, судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Головчак М.М.