Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

07.03.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 січня 2019 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п'ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..

Згідно постанови, 08 листопада 2018 року о 12-ій годині 05 хвилин ОСОБА_1, по вул. Станційній, 1, у м. Ужгороді, керуючи автомобілем марки «Nissan X-Trail», н. з. НОМЕР_1, допустив в'їзд на залізничний переїзд, коли рух через переїзд був заборонений, а саме, при ввімкненому заборонному (червоному) сигналі світлофора, чим порушив вимоги передбачені п. 20.5 «в» Правил дорожнього руху України (далі - Правил).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що розгляд справи проведено без його участі та без належного повідомлення його про час та місце її розгляду, чим грубо порушено вимоги передбачені ст. ст. 286 та 277-2 КУпАП. Також зазначає, що суд безпідставно не викликав для допиту чергового по переїзду та працівників поліції, а лише обмежився їх письмовими поясненнями, не взяв до уваги дані відеофіксації, яка розташована на перехресті вулиць Мукачівська-Анкудінова в м. Ужгороді та працює в автоматичному режимі, і використовується для забезпечення безпеки дорожнього руху, а також залишив поза увагою його клопотання про виклик свідка, який знаходився в його автомобілі й також не бачив червоне світло світлофора на залізничному переїзді і не чув звуковий сигнал. Стверджує, що 08.11.2018 о 12 год., керуючи автомобілем по вул. Мукачівській у м. Ужгород, рухаючись у напрямку м. Мукачево, стояв на перехресті вул. Мукачівська та Анкудінова на світлофорі, який був червоний, а рух через переїзд не був забороненим, оскільки шлагбаум був відритим, світлофор не мигав і звукового сигналу не було, і при ввімкненні зеленого світла світлофору він почав рухатися із прискоренням у сторону переїзду, а коли знаходився на переїзді, то несподівано шлагбаум почав опускатися, мигати світлофор і спрацювала звукова сигналізації, й оскільки в нього вже не було можливості зупинитися, для того щоб не створювати аварійну ситуацію та не зупинятися на залізно-дорожньому полотні, він був змушений закінчити маневр. Разом із тим, посилається на те, що копія постанови йому не надсилалась, а таку він отримав лише 07.02.2019. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1, неявка якого з урахуванням положень ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що також свідчить і його клопотання, в якому він просить провести розгляд справи без його участі, у зв'язку з необхідністю виїзду за межі України.

Доводи апеляційної скарги про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення підлягають дозадоволення з таких підстав.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, і при цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про розгляд судом першої інстанції справи 09.01.2019. Також із матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваної постанови не була вручена чи надіслана в передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП триденний строк, оскільки наявний у матеріалах справи супровідний лист свідчить про те, що копія постанови надіслана ОСОБА_1 лише 22.01.2019 (а. с. 16), а з розписки ОСОБА_1, яка міститься на форзаці справи, вбачається, що копію постанови він отримав 07.02.2019.

Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, а тому, причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, визнаються поважними, у зв'язку із чим, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, - строк поновлюється.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким у постанові дана правильна оцінка.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 233841, 08 листопада 2018 року о 12-ій годині 05 хвилин по вул. Станційній, 1, у м. Ужгороді, ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Nissan X-Trail», н. з. НОМЕР_1, виїхав на залізничний переїзд при ввімкненому заборонному (червоному) сигналі світлофора, чим порушив вимоги передбачені п. 20.5 «в» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 123 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обов'язки йому роз'яснені; зі змістом протоколу ознайомлений; його копію отримав; що до протоколу внесені правильні дані щодо його особи (а. с. 1).

З письмових пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що він бачив як 08 листопада 2018 року приблизно о 12-ій годині 06 хвилин автомобіль марки «Nissan X-Trail» сірого кольору, н. з. НОМЕР_1, проїхав на забороняючі показники звукової та світлової сигналізації (а. с. 2).

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він, керуючи автомобілем марки «Nissan X-Trail» о 12 год. 08.11.2018, стояв на перехресті вул. Мукачівська та Анкудінова в м. Ужгороді на світлофорі, який був червоний, а рух через переїзд не був забороненим, оскільки шлагбаум був відритим, світлофор не мигав і звукового сигналу не було, і при ввімкненні зеленого світла світлофору він почав рухатися із прискоренням у сторону переїзду, а коли знаходився на переїзді, то несподівано почав опускатися шлагбаум, мигати світлофор, і спрацювала звукова сигналізація, і оскільки в нього вже не було можливості зупинитися, для того, щоб не створювати аварійну ситуацію та не зупинятися на залізно-дорожньому полотні, він був змушений закінчити маневр (а. с. 3).

З листа в. о. начальника Виробничого підрозділу «Ужгородська дистанція сигналізації та зв'язку» ОСОБА_3 вбачається, що станом на 12 год. 08.11.2018 переїзд, який розташований за адресою м. Ужгород, вул. Гагаріна, а саме переїзд 258 км + 384 м, працював у штатному нормальному режимі, про що свідчить відсутність записів про несправності у журналі приймання/здачі чергувань на вказаному переїзді. Для переїзних світлофорів установлений наступний режим роботи: при вступі поїзда на ділянку наближення до переїзду автоматично «Вмикаються» мигаючим світлом переїзні світлофори, вказуючи водіям на те, що через 13-15 сек. почнеться опускання брусів шлагбаумів у горизонтальне положення; після прослідування поїзда через переїзд, черговий по переїзду відкриває переїзд, при цьому, переїзні світлофори вимикаються після отримання контролю відкритого стану всіх шлагбаумів на переїзді ( а. с. 12).

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 20.5 «в» Правил та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Закарпатській області Гречин В. С. був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що у свідка ОСОБА_5 були підстави для обмови ОСОБА_1 у порушенні вимог, передбачених п. 20.5 «в» Правил, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість інспектора Гречина В. С. та свідка ОСОБА_5 у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що інспектор Гречин В. С. при виконанні своїх функціональних обов'язків діяв у межах наданих йому повноважень.

З урахуванням вищенаведених доказів та обставин, доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно не викликав для допиту чергового по переїзду та працівників поліції, а лише обмежився їх письмовими поясненнями, не взяв до уваги дані відеофіксації, яка розташована на перехресті вулиць Мукачівська-Анкудінова та працює в автоматичному режимі, і використовується для забезпечення безпеки дорожнього руху, а також залишив поза увагою його клопотання про виклик свідка, який знаходився в його автомобілі й також не бачив червоне світло світлофора на залізничному переїзді та не чув звуковий сигнал, - апеляційний суд відхиляє як такі, що жодним чином не спростовують факт порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 20.5 «в» Правил і не впливають на висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП адміністративного правопорушення. При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не викликав на розгляд справи свідка, який знаходився в керованому ОСОБА_1 автомобілі, враховуються матеріали справи про адміністративне правопорушення, які не містять будь-яких даних про заявлені ОСОБА_1 клопотання, у тому числі щодо виклику свідків, а також не містять даних про свідка, про наявність якого вказує апелянт.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що 08.11.2018 о 12.00 год. по вул. Мукачівській у м. Ужгород, керуючи автомобілем і рухаючись у напрямку м. Мукачева, стояв на перехресті вул. Мукачівська та Анкудінова на світлофорі, який був червоний, а рух через переїзд не був забороненим, оскільки шлагбаум був відритим, світлофор не мигав і звукового сигналу не було, і при ввімкненні зеленого світла світлофору він почав рухатися із прискоренням у сторону переїзду, а коли знаходився на переїзді, то несподівано почав опускатися шлагбаум, мигати світлофор і спрацювала звукова сигналізація, і оскільки в нього вже не було можливості зупинитися, для того щоб не створювати аварійну ситуацію та не зупинятися на залізно-дорожньому полотні, він був змушений закінчити маневр, - апеляційний суд відхиляє як такі, що спростовуються наявними в матеріалах справи та вищенаведеними доказами, що в свою чергу дає обґрунтовані підстави вважати, що вказані доводи спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 та без належного повідомлення його про час та місце її розгляду, чим грубо порушено вимоги передбачені ст. ст. 286 та 277-2 КУпАП, - апеляційний суд, з урахуванням наведеного вище, визнає такими, що також не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 20.5 «в» Правил і доведеності його вини в учиненні передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП адміністративного правопорушення, а також не являються підставами для зміни чи скасування прийнятого щодо ОСОБА_1 судового рішення. При цьому, апеляційний суд враховує те, що факт розгляду судом першої інстанції справи без участі ОСОБА_1 враховано апеляційним судом як одну з підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, і що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості прийняти участь у розгляді справи апеляційним судом, надати пояснення чи докази, заявити будь-які клопотання, тощо.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду Чубов С. В. обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 20.5 «в» ПДР та скоєнні передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв'язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення. При цьому, апеляційний суд враховує і те, що ОСОБА_1 вину в учиненні адміністративного правопорушення не визнає, не кається у вчиненому.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга - без задоволення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що ОСОБА_1 не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, і, не з'явившись на розгляд апеляційним судом справи, будучи належним чином повідомленим про час та місце її розгляду та подавши заяву про її розгляд без його участі, ОСОБА_1 позбавив себе можливості заявити в ході апеляційного розгляду обґрунтовані клопотання, у тому числі й про виклик свідків, витребування доказів, тощо, а також надати такі докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 123 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан