ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2019 року м. Слов`янськ Єд. унік. № 243/13431/19

Провадження № 3/243/4091/2019

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Мінаєв І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з БПП в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого експедитором ТОВ «Валенсія», не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

19.11.2019 року до Слов`янського міськрайонного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення БД № 229704, згідно якого 16.11.2019 року о 01-47 год. ОСОБА_1 біля буд. № 30 по вул. Фізкультурній м. Слов`янська керував автомобілем ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від продування алкотестеру та проходження медичного огляду у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав, розповів, що 16.11.2019 року у нічний час доби він проводив свій досуг зі своєю дівчиною, йому зателефонував його знайомий ОСОБА_2 та попросив прийти до нього. ОСОБА_2 розповів, що він дав свій автомобіль своєму знайому, який на ньому застряг на узбіччі в піску. ОСОБА_2 просив його допомогти витягнути автомобіль із піску, автомобілем він не керував. Приїхали працівники поліції та склали відносно нього адміністративний протокол, хоча автомобілем він не керував та від проходження медичного огляду не відмовлявся. Просив суд провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Пікулін Р.М. просив суд провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та ін.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 229704, складеного 16.11.2019 року відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП, фіксація правопорушення відбувалась за допомогою Bodycam AH-00025 персонального нагрудного відеореєстратора.

Так, згідно долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису, ОСОБА_1 затримано в той момент, коли він разом з дівчиною та ОСОБА_2 перебував поруч з автомобілем ВАЗ 21013, який застряг в піску на узбіччі, що жодним чином не підтверджує факт керування ОСОБА_1 наведеним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 229704 від 16.11.2019 року, складено за фактом порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, тобто відмовою від проходження медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП складом даного адміністративного правопорушення є керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передача керуванням транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, у відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду підтверджується свідками правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проте на відеозаписі, долученому до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зазначені свідки відсутні. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення немає відомостей про здійснення фіксації правопорушення за допомогою Bodycam персонального нагрудного відеореєстратора.

До протоколу надано CD диск з відео файлами, який не містить відомостей про номер та серію відеокамери, дату її виробництва, назву камери, на яку здійснювався відеозапис, не долучено до протоколу свідоцтво щодо технічного приладу «відеокамери», що не дає можливості встановити факт, що відеозапис на камеру було проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються у підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. Наданий CD диск містить три відео файли записані в період з 01:58:21 по 02:06:12 годину 2019/11/16, 02:21:43 по 02:23:35 годину 2019/11/16, 02:43:17 по 02:43:50 годину 2019/11/19. Незрозуміло, навіщо патрульний поліцейський зробив нарізку відео файлів, адже це зроблено з порушенням ч. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року № 1026, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року за № 28/32999, згідно якої включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо.) У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Незрозуміло, що відбувалося на місці події в період часу з 02:06:12 до 02:43:17 години, коли поліцейський вимкнув відеозапис або видалив його за допомогою комп`ютерної техніки, адже з першого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, а навпаки наполягав на його проходженні в медичній установі. Тобто, його відмова, зафіксована на третьому відеозаписі, є неоднозначною.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі серії БД № 229704 від 16.11.2019 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п. 1, ст. 284 ч. 1 п. 3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 7 ст. 121, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв