ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/804/19Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 33/817/423/19 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. , за участю захисника Федишина М.П., якого притягнуто до адміністративної відповідальності, - адвоката Терлюка О.Я. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 07 листопада 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн. (триста вісімдесять чотири гривні двадцять копійок) на користь держави.

Згідно постанови, ОСОБА_1 27.08.2019 року близько 23 год. 16 хв. в смт. Козова по вул. Грушевського керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився по місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Drager alcotest 6820» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №34 від 27.08.2019 року, у медичний заклад їхати відмовився. Протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №046793 від 27.08.2019 року констатовано, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України і його дії кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 07.11.2019р. і скасувати цю постанову, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити. Свої вимоги мотивує тим, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів; також зазначає, що в оскаржуваному протоколі не зазначено, що водій відмовився від проходження огляду у медичному закладі; звертає увагу суду на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 27.08.2019р. не зазначено назву і модель алкотестеру яким проводилося обстеження та результат даного обстеження; вказує на те, що згідно адміністративного протоколу від 27.08.2019р., інспектор поліції Пудлик В.О. не знайшов підстав для проведення огляду па стан сп`яніння; також наголошує на тому, що прилад «Drager alcotest 6820» має прострочений термін калібрування; зазначає, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують можливість використання поліцейськими на законних підставах газоаналізатору «Drager alcotest 6820»; вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження того, що були підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Заслухавши доводи захисника, який просив проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 та задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, а постанову суду першої інстанції скасувати, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Постанова суду в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 винесена 07 листопада 2019 року, а апеляційна скарга подана 18 листопада 2019 року.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Так як останній день оскарження постанови припадав на вихідний день, а апеляційну скаргу захисник подав на наступний робочий день вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови в даному випадку пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, судом вірно враховані дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №046793 від 27.08.2019 року; результату Alcotest 6820 "Drager" №34 від 27.08.2019 року; зведенням №239 від 27.08.2019р. щодо повідомлення про адміністративне правопорушення на лінію 102, зареєстроване черговим Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області Сороцьким В.М.; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; довідкам Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області від 28.08.2019 року №4607/108/01-19 та №4608/108/01-19; копії посвідчення водія серії НОМЕР_2 , копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 27.08.2019 року, які повністю узгоджуються з даними відеозаписів нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксований факт проходження ОСОБА_1 огляду за допомогою проведення тесту на стан алкогольного сп`яніння, результат якого становив 2,08 проміле, тобто більше ніж в десять разів перевищував максимально допустиму межу.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що в оскаржуваному протоколі не зазначено, що водій відмовився від проходження огляду у медичному закладі не відповідає дійсності, так як у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №046793 від 27 серпня 2019 року вказано, що ОСОБА_1 у медичний заклад їхати відмовився.

Доводи апелянта про відсутність складу правопорушення через те, що поліцейський не направляв ОСОБА_1 для огляду на стан сп`яніння в медичний заклад і в матеріалах справи відсутнє відповідне направлення є неналежними, оскільки пройти огляд в найближчому медичному закладі ОСОБА_1 категорично відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №046793 від 27 серпня 2019 року, а також відеозаписам з нагрудних камер працівників поліції №Х700472_000472 (а.с.9). Крім того, ОСОБА_1 погодився з результатами його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, що підтверджується даними вказаних відеозаписів та його підписом в Акті огляду на стан сп`яніння (а.с.5).

Доводи апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 27 серпня 2019 року не зазначено назву і модель алкотестеру яким проводилося обстеження не відповідають дійсності, так як у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №046793 від 27 серпня 2019 року вказано, що огляд водія проводився за допомогою приладу «Drager alcotest 6820».

Доводи апеляційної скарги про те, що інспектором поліції не було встановлено підстав для проведення огляду ОСОБА_1 па стан сп`яніння також спростовуються матеріалами справи, а саме даними Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказано, що огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова.

Щодо доводів апелянта про наявність порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння, а саме використання працівниками поліції газоаналізатора «Drager alcotest 6820» з порушенням строків його калібрування (повірки), то вони не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, ч. 2 ст. 17 ЗУ "Про метрологію та метрологічну діяльність" встановлено, що перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Наказу міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13 жовтня 2016 року міжповірочний інтервал для газоаналізаторів установлено - 1 рік.

Згідно роздрукованих на місці огляду даних результатів тестування прилад "Drager alcotest 6820", за допомогою якого 27.08.2019р. О 23 год. 29 хв. проводився огляд ОСОБА_1 , пройшов повірку (калібрування) 11 лютого 2019 року.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що в цьому випадку огляд на стан сп`яніння проведений приладом, який не пройшов повірку у встановленому порядку.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність документів, які підтверджують законність використання поліцейськими газоаналізатора «Drager alcotest 6820» є безпідставними, так як перед проведенням огляду працівники поліції забезпечили ОСОБА_1 можливість ознайомитися із всіма документами на прилад Alcotest 6820 "Drager", що підтверджується відеозаписам з нагрудних камер працівників поліції.

Доводи апелянта щодо незаконності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є безпідставними.

Відповідно до ст.35 Закону України "Про національну поліцію України" поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи наявне письмове зведення №239 від 27 серпня 2019 року, із якого вбачається, що в той день о 22 год. 25 хв. надійшло анонімне повідомлення про те, що на автовокзалі смт. Козова по вул. М. Грушевського невідомий чоловік на автомобілі ВАЗ 5823 ТІ зеленого кольору їздить у стані алкогольного сп`яніння. Вказане повідомлення зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України" 27 серпня 2019 року за №ЄО1521 (а.с.2).

Отже, зупинка водія ОСОБА_1 в даному випадку відбулась з дотриманням вимог ст.35 Закону України "Про Національну поліцію України".

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 07 листопада 2019 року відносно нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду В.Я.Сарновський