Справа 350/2386/18
Номер провадження 3/350/21/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., з участю секретаря судового засідання Левицького Р.О., розглянувши матеріали у справі про адміністративне правопорушення, які надійшли від Рожнятівського відділення поліції ГУНПУ в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 не працюючого, громадянина України, за вчинення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 047730 від 22 листопада 2018 року, ОСОБА_1 22 листопада 2018 року о 15 годині 11 хвилин, в смт.Рожнятів по вул.С.Стрільців керував автомобілем марки Мерседес - Спрінтер, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 22 листопада 2018 року приблизно о 15 годині він знаходився в селищі Рожнятів біля свого автомобіля де розмовляв з товаришем і в цей час до нього підійшли поліцейські. Поліцейські запитали чи він вживав спиртне. Він заперечив факт вживання алкоголю. На пропозицію поліцейського пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу він відразу погодився. Поліцейські щось переговорили між собою і повідомили, що у них відсутній прилад, яким вимірюється алкоголь, і запропонували пройти огляд в лікарні. Він погодився. Для огляду на стан алкогольного сп"яніння вони поїхали в Рожнятівську ЦРЛ. Зазначення в протоколі про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння не відповідає дійсності, оскільки він не заперечував щодо проходження огляду на місці стоянки транспортного засобу. В лікарні він також не відмовлявся проти огляд однак його ніхто не оглядав а просто відпустили. Зазначення в протоколі про те, що він відмовився від підпису також не відповідає дійсності, оскільки ніхто не давав йому протокол для ознайомлення та для підпису, як не вручено і копію самого протоколу. Фіксація його дій та поведінки відбувалася як біля автомобіля так і в лікарні поліцейським за допомогою його телефона і нагрудної камери. В усякому разі поліцейський озвучив це. Крім того, що він не відмовився від проходження огляду, він ще й не керував транспортним засобом, а знаходився біля свого автомобіля, тобто поліцейський не зупиняв його. Просив виправдати його, та не притягувати до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв.

Свідок ОСОБА_2 дав суду показання про те, що 22 листопада 2018 року він знаходився з іншим свідком ОСОБА_3 в Рожнятові, біля приміщення Ощадного банку. Приїхала поліцейська машина і поліцейський запросив їх бути понятими, сказавши, що треба їхати в лікарню, бути свідками огляду особи, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. В приймальному покої Рожнятівської ЦРЛ вони побачили ОСОБА_1 Судячи по зовнішньому вигляду ОСОБА_1, останній не перебував в стані сп'яніння. Прийшла працівниця лікарні в присутності якої поліцейський запропонував ОСОБА_4 пройти огляд на стан сп'яніння. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп'яніння ОСОБА_1 погодився. Після цього сталася якась заминка, після якої поліцейський сказав, що вони, свідки вільні, попросив підписати протокол і відпустив його, а ще через декільки хвилин відпустив і ОСОБА_3 Чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом та чи відмовлявся він від підписання протоколу - не бачив і не чув. Чи підписував протокол ОСОБА_3 також не бачив. Все, що відбувалося в лікарні, фіксувалося поліцейським за допомогою його телефона і нагрудної камери. В усякому разі поліцейський так озвучив це.

Аналогічні по суті показання дав суду свідок ОСОБА_3, однак цей свідок заперечив факт підписання ним протоколу. Тобто оглянувши наявний в протоколі підпис, який проставлений навпроти його прізвища стверджує, що підпис йому не належить.

Допитана в судовому засіданні інспектор СРПП № 2 Рожнятівського ВП ОСОБА_5, котра склала протокол серії ОБ № 047730 від 22 листопада 2018 року, дала показання про те, що вони здійснювали патрулювання по району. В селищі Рожнятів, по вул.С.Стрільців було зупинено автомобільмарки Мерседес Спрінтер, д.н.з. НОМЕР_1 яким керував ОСОБА_1, в якого вбачалися ознаки алкогольного сп'яніння. Вони запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці або в лікарні. ОСОБА_1 погодився пройти огляд в лікарні, однак коли останнього було доставлено до Рожнятівської ЦРЛ, він відмовився пройти відповідний огляд. У зв'язку з відмовою від проходження огляду, нею на водія було складено протокол, від підпису якого водій відмовився. Відсутність висновку лікаря про відмову водія від проходження огляду пояснює тим, що лікар відмовився оформляти такий документ. Вчинене ОСОБА_1порушення фіксувалося іншим поліцейським за допомогою нагрудної камери або телефона.

Вислухавши ОСОБА_1 та свідків, вивчивши матеріали адміністративної справи суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно до ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Отже, обов'язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування транспортним засобом в стані сп'яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок огляду на стан сп'яніння визначений ст.266 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

За приписами ч. 6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як визначено п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі-Порядку), огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п.6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, послідовно проводиться в такий спосіб: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або у випадку незгоди водія з його результатами, лікарем закладу охорони здоров'я, які затверджені управлінням охорони здоров'я місцевих держаних адміністрацій. В інших закладах охорони здоров'я проведення вказаного огляду заборонено.

Згідно п. 27 Пленум Верховного Суду України , в №14 від 23. 12. 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Водій ОСОБА_1 у судовому засіданні стверджував, що він погодився пройти огляд на місці стоянки його транспортного засобу, однак поліцейські, через відсутність необхідного технічного приладу, не пропонували йому пройти огляд на місці, а одразу ж доставили його в Рожнятівську ЦРЛ, де вже чекали свідки. Від проходження огляду в лікарні він також не відмовлявся.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп"яніння на місці стоянки його автомобіля, матеріалами справи не спростовано.

Отже є підстави вважати, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу.

З вищенаведених пояснень свідків та поліцейської вбачається, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння в приміщенні лікувального закладу, і водій погодився на огляд, отже, проведення огляду ОСОБА_1 фактично мало б відбутися в закладі охорони здоров'я.

Зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 вбачається, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи.

Відповідно до п.п.16., 17, 20 Розділу III вищевказаної Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

При цьому висновок щодо результатів медичного огляду особи складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Інспектор СРПП № 2 Рожнятівського ВП ОСОБА_5, стверджувала в судовому засіданні, що ОСОБА_1 був доставлений в приймальний покій Рожнятівської ЦРЛ для проведення огляду від якого відмовився і відмова від огляду відбулася в присутності уповноваженої особи лікувального закладу.

Однак, матеріали справи не містять відповідного акту ( висновку) медичного огляду з зазначенням того, що ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд в лікарні.

На витребуваному судом компакт-диску відсутня інформація про фіксування правопорушення в лікувальному закладі, хоча свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а також працівник поліції в судовому засіданні стверджували, що поліцейським здійснювалася відеофіксація порушення, вчиненого ОСОБА_1

За змістом вимог "Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», яка затверджена наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, відеофіксація правопорушення після активації відеокамери повинна проводитися безперервно.

Отже, з огляду на те, що на цифровому багатоцільовому диску не міститься інформації з Рожнятівської ЦРЛ, за таких обставин, фіксація ймовірного правопорушення не здійснювалася поліцейським від початку зупинки транспортного засобу і до закінчення складання протоколу про адмінправопорушення, така фіксація здійснювалася частково, тобто з порушенням вимог вищевказаної Інструкції.

Отже є підстави стверджувати, що огляд водія на стан сп'яніння як на місці стоянки транспортного засобу так і в лікувальному закладі проведено з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому і протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням встановленого порядку.

Крім того, обов'язковою ознакою об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом в стані сп'яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, особою, яка керує транспортним засобом.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

ОСОБА_1 стверджує, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під його керуванням, а підійшли до нього в той час, коли він знаходився біля свого автомобіля та розмовляв із товаришем.

Відеофайл, що міститься на доданому до матеріалів справи компакт-диску, не спростовує пояснення ОСОБА_1 про те, що поліцейські не зупиняли транспортний засіб під його керуванням. На відеофайлі видно, що ОСОБА_1 стоїть біля припаркованого автомобіля, а поліцейські підходять до них з протилежної частини дороги. Аудіозаписом розмови між поліцейськими та ОСОБА_1 вбачається ( прослуховується), що ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на місці стоянки автомобіля, та ствердно відповідає на пропозицію поїхати в лікарню. Тобто, даний відеофайл не містить будь-яких даних на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також його відмови від проходження медичного огляду на стан сп'яніння на місці, де знаходиться автомобіль, чи в лікарні.

Отже, за відсутності доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, підстав вимагати у нього проходити огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння не було, а відтак і сам факт перебування його у стані сп'яніння, чи відмова від проходження огляду не є підставою для складання протоколу. Доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом органом, що направив адміністративні матеріали, суду не надано.

Відповідно до вимог п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, інспектором поліції даних вимог не дотримано та не засвідчено підписами двох свідків відмову ОСОБА_1 від підписання протоколу.

Свідок ОСОБА_3 дав вищенаведені показання, з яких вбачається, що він взагалі не підписував протокол, а підпис навпроти його прізвища, йому не належить.

Пояснення свідка ОСОБА_3, як і свідка ОСОБА_2 до протоколу не додано, що не узгоджується з вимогами п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, яка вимагає серед інших документів долучати до протоколу про адміністративне правопорушення пояснення свідків правопорушення, а судовому засіданні вищавказані свідки заперечили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп"яніння.

За відсутності письмових пояснень свідків, які необхідно долучати до протоколу згідно з вимогами Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, суд позбавлений можливості дати оцінку поясненням, які свідки могли б дати під час складання протоколу, з показаннями даними в судовому заданні.

Отже підстави вважати вищенаведені показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 неправдивими , відсутні.

Згідно пунктів 6, 7, 8 розділу ІІ Інструкції усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з протоколу, інформація про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від ознайомлення про місце та час розгляду адміністративної справи, дачі пояснень та підпису протоколу, внесена до протоколу ручкою іншого кольору, а отже є підстави вважати, що ці записи внесені після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, яка його склала.

Все вищевказане є порушенням порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, в тому числі і процесуального документу - протоколу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті, а в даному випадку протокол був складений з істотним порушенням вимог чинного законодавства, протокол не відповідає вимогам, ст.ст. 256, 266 КУпАП, тому суд визнає протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ № 047730 від 22 листопада 2018 року недопустимим доказом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

За наявності факту вчинення особою адміністративного правопорушення, в тому числі і в сфері порушення Правил дорожнього руху, інспектор, який має намір скласти вказаний протокол, мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати всі докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростовували свідчення особи, але таких доказів в матеріалах справи не міститься.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов'язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належних та достатніх доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Відповідно до п.1 ст. 247 КпАП України обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд.

Суддя