Номер провадження: 33/813/480/19
Номер справи місцевого суду: 509/3500/16-п
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_3 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 вересня 2016 року,

встановив:

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 вересня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Накладено на ОСОБА_3 штраф у розмірі 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 гривень.

Встановлено, що 14 серпня 2016 року приблизно о 10:30 годині ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Мерседес» д.н. НОМЕР_1 рухався на 27 км. а/д «Одеса-Рені» не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з а/м «Хюндай» д.н. НОМЕР_2, який рухався попереду та виконував поворот ліворуч, чим порушив вимоги п. 12.1, 14.2 Правил дорожнього руху України. В результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Не погодившись з прийнятим рішенням, 07 березня 2019 року ОСОБА_3 через адвоката ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повідомлення його про час та місце розгляду справи та неотримання ним копії оскаржуваної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 вересня 2016 року.

За результатами апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Дослідивши зміст та строки подачі поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення регламентується ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_3 не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду його справи (а.с.10).

Проте, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №153334 від 20.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 було повідомлено про розгляд адміністративної справи відносно нього 30.09.2016 року, про що свідчить його особистий підпис (а.с.3).

Таким чином, ОСОБА_3 був обізнаний про прийняте судом першої інстанції рішення відносно нього 30 вересня 2016 року, саме з цього дня розпочався перебіг 10-ти денного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 вересня 2016 року була поданапредставником ОСОБА_3 -ОСОБА_2 у березні 2019 року.

Посилання апеляційної скарги як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження на ту обставину, що копію оскаржуваної постанови судом йому вручено не було та не направлялась засобом поштового звязку, та йому стало відомо про її існування у лютому 2019 року, не можуть вважатись поважною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_3 було відомо про наявність протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи в Овідіопольському районному суді Одеської області.

Доказів обставин непереборної сили, що завадила апелянту звернутись з апеляційною скаргою у передбачений чинним КУпАП десятиденний строк, до апеляційної скарги не надано та в суді не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду відсутні.

За таких обставин, апеляційний суд визнає неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови районного суду у справі про адміністративне правопорушення, а тому, відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала, у звязку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного, керуючись статями 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя Одеського апеляційного суду,

постановив:

Відмовити адвокату ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 вересня 2016 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 вересня 2016 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду ОСОБА_4