КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
м. Київ, вул. Солом`янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2019 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Невмержицького В.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 27.09.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 27.09.2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200, 00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 23.08.2019 року близько 22 год. 00 хв., керував автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Скляренка, 4 в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат Невмержицький В.І. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що приймаючи рішення по справі, суд з недостатньою повнотою з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а рішення прийнято з порушенням норм процесуального права, яке полягає у розгляді справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності. Зокрема вказує, що накладене судом адміністративне стягнення є занадто суворим, не відповідає вимогам закону та позбавить ОСОБА_1 можливості заробітку.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився повторно, хоча про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень, про причини неявки не повідомив.

Невмержицький В.І. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вважав за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення Невмержицького В.І. , який підтримав апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Невмержицький В.І. в судовому засіданні апеляційного суду навів доводи щодо змісту апеляційної скарги, заперечив факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а також наявність у нього ознак такого сп`яніння. Також послався на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду, встановленого Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Проте, як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 359504 від 23.08.2019 року ОСОБА_1 23.08.2019 року близько 22 год. 00 хв., керував автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Скляренка, 4 в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Також із змісту даного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 ознайомився з протоколом, підписав його, про бажання пройти огляд на стан сп`яніння не заявляв, зобов`язався не керувати транспортним засобом протягом доби.

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З наявного в матеріалах справи відеозапису нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що працівниками поліції у присутності свідків ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, у зв`язку із виявленням у нього ознак такого сп`яніння, на що останній відмовився. Також працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права і наслідки за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги та доводять порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, а отже і вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 або його захисник не надали.

Протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 359504 від 23.08.2019 року відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Апеляційний суд критично ставиться до заперечень захисника факту перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, оскільки такі доводи не підтверджуються будь-якими доказами.

Крім того, апеляційний суд критично ставиться до тверджень захисника щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння на момент зупинки транспортного засобу, оскільки матеріали справи також не містять таких даних, а тому дана обставина залишилась недоведеною, та не звільняє його від обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі на вмотивовану вимогу працівника поліції.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від факту перебування особи у такому стані.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги в частині накладення занадто суворого стягнення не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає лише накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для скасування постанови та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Невмержицького В.І. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 27.09.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200, 00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя