ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/188/18 Суддя 1 інстанції: Бібік О.В.
Провадження: 33/818/374/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

20 березня 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника - адвоката Бережного О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2. на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 20 лютого 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 20 лютого 2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на кожного адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 21.01.2019 року о 10 год. 00 хв. по вул. Гагаріна в м. Зміїв Харківської області, ОСОБА_4 керував автомобілем «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_1, під час ожеледиці здійснював на гнучкому зчепленні буксирування автомобіля «ВАЗ-21099», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив наїзд на автомобіль «ВАЗ-111730», державний номер НОМЕР_3, який стояв з увімкненою аварійною світловою сигналізацією, чим порушив п. 23.10 ПДР України. В результаті вказаної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того, 21.01.2019 року о 10 год. 00 хв. по вул. Гагаріна в м. Зміїв Харківської області, ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ-21099», державний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_5, якого буксирували на гнучкому зчіпленні під ча ожеледиці, не врахував дорожні умови, внаслідок чого допустив на автомобіль «ВАЗ-111730», державний номер НОМЕР_3, який стояв з увімкненою аварійною світловою сигналізацією, чим порушив п. 23.10, 2.3б ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду,ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Зміївського районного суду Харківської області від 20 лютого 2019 року та провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що дія ланка проїжджої частини, де сталася ДТП, не була слизькою (відсутня ожеледиця), а була вкрита утрамбованим сніговим покриттям без ознак ожеледиці. Крім того, відповідно до п. 7.12 ПДР України: «7.12 «Ожеледиця» - означає, що дія знака поширюється на зимовий період часу, коли проїзна частина може бути слизькою». Іншого роз'яснення поняття «Ожеледиця» ПДР України не містять. А як вбачається з додатку до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 247518 - знак 7.12 на проїзній частині, де сталося зіткнення, був відсутній.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник. підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити. ОСОБА_2 зокрема, пояснив суду, що в даній ДТП винен лише ОСОБА_4, оскільки він керував автомобілем, який рухався попереду та тягнув ОСОБА_2 на зчепленні.

Адвокат Бережний О.Л. в свою чергу пояснив суду, що суд не взяв до уваги, що ОСОБА_6, який є потерпілим, зупинив свій автомобіль «ВАЗ-111730» під дією знаку «Зупинку заборонено», і його не було в автомобілі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею повно і всебічно встановлені всі обставини дорожньо-транспортної пригоди на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів.

? Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 247518 від 21.01.2019р. (а.с. 2), схемою місця ДТП (а.с. 5), письмовими поясненнями учасників ДТП (а.с. 6-8), фотознімками (а.с. 9-12).

Відповідно до п. 2.3б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Виходячи з п. 23.10б ПДР України буксирування забороняється на гнучкому зчепленні під час ожеледиці.

З огляду на матеріали справи, зокрема, схему місця ДТП, підписану її учасниками власноруч та без зауважень, розташування ТЗ після події ДТП, локалізацію та характер отриманих ними пошкоджень, пояснення водіїв, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 порушень вимог п.п. 23.10б, 2.3б ПДР України, та про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилання ОСОБА_2 на те, що на проїзній частині де сталася ДТП був відсутній, апеляційним судом не приймається, оскільки знак 7.12 «Ожеледиця» означає, що дія знака поширюється на зимовий період часу, коли проїзна частина може бути слизькою. Табличка застосовуються із знаками: 1.13, 1.38, 1.39, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.6-3.14, 3.25, 3.27, 3.29, 3.31.Табличка розміщується безпосередньо під знаками, з якими вона застосовуються.

Однак жодного із зазначених дорожніх знаків, з якими застосовується знак 7.12 «Ожеледиця», не було розташовано на проїзній частині де сталася ДТП.

Доводи апелянта про порушення вимог ПДР України ОСОБА_6, який зупинив свій автомобіль «ВАЗ-111730» під дією знаку «Зупинку заборонено» не спростовують правильність висновків суду, в той час як вина ОСОБА_2 встановленва на підставі сукупності доказів. Крім того, протокол як єдина підстава для притягнення особи до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_6 не складався.

Порушень норм КУпАП під час складення протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіЗміївського районного суду Харківської області від 20 лютого 201 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Зміївського районного суду Харківської області від 20 лютого 2019 року, якою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на кожного адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева