Справа №592/400/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Катрич О. М.
Номер провадження 33/816/110/19 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,з участю потерпілого ОСОБА_3, ОСОБА_4, захисника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 січня 2019 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець АДРЕСА_1, -

визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Звільнено ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП, за малозначністю вчинених правопорушень, оголосивши усне зауваження.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 29 грудня 2018 року об 11 год. 26 хв. ОСОБА_4 за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 вчинив насильство в сім'ї відносно своєї сестри ОСОБА_6 та батька ОСОБА_7, а саме: знущався над сестрою та спричинив насильницькі дії відносно батька.

05 січня 2019 року близько 05 год. 00 хв. ОСОБА_4 за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 вчинив насильство в сім'ї відносно свого батька ОСОБА_7, шляхом словесного конфлікту.

У поданій апеляційні скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення суддею норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої доводи мотивує тим, що саме батько, а не він, вчиняє конфлікт та провокує сварки. Зокрема, зазначає, що живучи з батьком в одному будинку, останній не дозволяє йому та його сім'ї розмовляти у будинку, користуватися побутовими приладами, та тримати собаку, оскільки на його думку це спричиняє багато шуму та заважає батькові та його доньці, яка є інвалідом першої групи з дитинства та має психічне захворювання. При цьому, батько не враховує інтереси інших мешканців будинку. Вважає, що мета батька виселити його з сім'єю з будинку, тому і викликає поліцію.

Також посилається на те, що його показання підтвердили інші члени сім'ї, а саме: його мати ОСОБА_8, дружина ОСОБА_9 та дочка ОСОБА_10, які були допитані в суді першої інстанції, однак їх пояснення суддею не були взяті до уваги, а враховані лише пояснення батька та сестри, не звертаючи на те, що остання визнана недієздатною.

Апелянт стверджує, що саме його батько ОСОБА_7 чинить проти нього та його сім'ї сімейне насилля, на підтвердження цього приєднав до апеляційної скарги копії постанов Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.12.2018 р. та від 02.11.2018 р.

Заперечує факт будь-якого фізичного насильства по відношенню до батька.

Звертає увагу суду на виправлення номеру статті у протоколі про адміністративне правопорушення від 05.01.2019 р серії ГР № 304829, а також на те, що суддя приймаючи рішення, вийшов за межі своїх повноважень, змінивши кваліфікацію статті, за якою ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки в протоколах про адміністративне правопорушення від 05.01.2019 р. жодного слова немає про вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_4 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, потерпілого, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, судом першої інстанції не було в повному обсязі з'ясовані всі обставини справи, у зв'язку з чим, постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України N 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

У протоколах про адміністративне правопорушення від 05 січня 2019 року серії ГР 304827 та серії ГР № 304829 ОСОБА_4 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ( а.с. 1, 9 ), тобто ні в одному протоколі не зазначено, що особа вчинила правопорушення двічі протягом року.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Всупереч зазначеним вимогам, суддя в даній справі вийшла за межі протоколів про адміністративне правопорушення та безпідставно притягнула ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-1 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 254 КУпАП , протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом в порушення вказаних вимог закону, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №304827 05 січня 2019 року, в той час, як події, які стали підставами для складання цього протоколу, та які зазначені в ньому відбувалися 29 грудня 2018 року( а.с. 9).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що у поліцейського були складнощі з виявленням особи, яка вчинила правопорушення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає цей протокол недопустимим доказом у справі, який не може бути прийнятий судом.

Згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Отже, насильство в сім`ї, у розумінні ст. 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення або загрози завдання шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, або економічного характеру.

З викладених вимог закону вбачається, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_4, які полягали у вчиненні словесного конфлікту (а.с. 1), не утворюють самі по собі склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Отже, в протоколі не розкрито об'єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме якого характеру було спричинено насильство потерпілому, в той час як диспозиція статті передбачає фізичне, психічне та економічне насильство. Тому, суд першої інстанції був позбавлений можливості розглядати протокол по суті, а відтак брати його як доказ вини ОСОБА_4 у вчинені адміністративного правопорушення.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Однак, суд першої інстанції, розглядаючи справу щодо ОСОБА_4 та визнаючи його винуватим за обставин, викладених у постанові, яка оскаржується, вийшов за межі диспозиції статті, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, вказавши, що у ОСОБА_11 є значна перевага сил ( фізичних, психологічних) по відношенню до батька, якому 80 років, що є однією з ознак насильства.

Крім того, висновок суду про винуватість ОСОБА_4 не мотивований. Зміст пояснень учасників процесу та інших доказів, які суд прийняв до уваги, не розкритий та не проаналізований, оцінка їм не дана. Зокрема, не спростовані покази ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_10, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, із пояснень яких вбачається, що саме потерпілий ОСОБА_7 провокував конфліктні ситуації, а також не надано оцінку показам ОСОБА_6, яка в судовому порядку визнана недієздатною.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Враховуючи наведене, матеріали справи не містять даних про скоєння ОСОБА_4 насильства в сім'ї, й за таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами, здійснюючи перегляд постанови місцевого суду прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч.2 ст. 130 КУпАП, задовольнивши таким чином апеляційну скаргу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову суддя Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 січня 2019 року у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуМатус В. В.