Справа 573/933/19
Номер провадження 3/573/523/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Терещенко О.І., розглянув матеріали, які надійшли з Білопільського ВП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого,

- за ч. 2 ст. 187 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

11 липня 2019 року до Білопільського районного суду надійшов протокол серії АПР №253149 від 26 травня 2019 року, складений відносно ОСОБА_1 , про вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Як вбачається з протоколу, 25 травня 2019 року о 23:15год. ОСОБА_1 , який перебуває під адміністративним наглядом, при перевірці за місцем проживання був відсутній за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив встановлені відносно нього обмеження про адміністративний нагляд, згідно ухвали Білопільського районного суду Сумської області від 04 березня 2019 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився, зазначив, що 25 травня 2019 року з 23:00 години і до самого ранку був вдома, відпочивав, ніхто з поліцейських його в цю ніч не перевіряв.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя вирішує питання стосовно того, чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Дослідивши протокол, суд встановив, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КУпАП як порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не розкрита об`єктивна сторона адміністративного правопорушення та зміст вчиненого правопорушення, зокрема: не зазначено, які саме обмеження порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності (відсутнє посилання на пункт ухвали суду про встановлення обмежень); не вказано про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП, що є підставою для кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 187 КУпАП (в протоколі вказано, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності порушила вимоги п. 1 ст. 187, однак не зазначено якого саме закону чи судового рішення).

Суд звертає увагу, що згідно з вимогами ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Також при оформленні адміністративних матеріалів не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, стосовно якої його складено.

Вищевказані недоліки позбавляють суд можливості неупередженого та об`єктивного розгляду зазначеного адміністративного матеріалу про вирішення питання притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, до протоколу не долучено доказів, які б підтверджували, що 25 травня 2019 року о 23:15 год. ОСОБА_1 був відсутній вдома.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ч. 2 ст. 187, ст. ст. 247, 256, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя