Провадження № 3-8757/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №103505 від 05.11.2018 року, водій ОСОБА_1 в м. Києві по просп. Відрадному 36 керував т.з. Seat Toledo днз НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголь з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому Законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №522944 від 05.11.2018 року, в м. Києві по просп. Відрадному 36 ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законному розпорядження та вимозі поліцейського, а саме: знаходячись в стані алкогольного сп'яніння виражався нецензурною лайкою і на законну вимогу припинити правопорушення не відреагував і при цьому висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

ОСОБА_1 під час судового розгляду вини в інкримінованих йому правопорушеннях не визнав, вказав, що дійсно був зупинений працівниками поліції під час керування. Вони запропонували йому продути прилад «Драгер», який він продув декілька разів. Один раз прилад видав помилку, інший раз - нічого не показав, а в третій раз показав 0,00 ‰ алкоголю в крові. З приводу вчинення ним дій щодо злісної непокори, вказав, що жодних дій щодо непокори поліцейським не вчиняв.

Згідно рішення ЄСПЛ в справі Карелін проти Росії, - принцип презумпції невинності особи допоки її вину буде доведено у відповідності до права має обов'язково додержуватись під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, як того вимагає частина друга статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод [Karelin v. Russia App no 926/08 (ECtHR, 20 September 2016) §72].

Згідно рішення ЄСПЛ в справі Буткевич проти Росії, - судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення не може вважатись справедливим, якщо ґрунтуватиметься на неперевірених доказах, вироблених офіцерами поліції що знаходились у витоків процесу і належать до органу влади який зініціював провадження у справі про адміністративне правопорушення; мають бути фактори-противаги, достатні з урахуванням контексту справи про адміністративне правопорушення ([Butkevych v. Russia App no 5865/07 (ECtHR, 13 February 2018) §101].

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, керуючись принципом презумпції невинуватості та принципом обов'язкової перевірки доказів, що вироблені поліцейськими, які зазначені у вищезгаданих рішеннях ЄСПЛ, суддя переглянув відеозаписи з місця події і встановив, що дійсно ОСОБА_1 двічі продував прилад «Драгер», який спочатку видав помилку, як про це зазначив поліцейський, другий раз взагалі нічого не показав.

ОСОБА_1 під час судового засідання стверджував, що він втретє також продував прилад «Драгер», який показав результат - 0,00 ‰ алкоголю в крові. На підтвердження цього заявив клопотання про витребування із поліції повної версії відеофіксації події, що і було зроблено судом. Разом з тим, відеозапис суду наданий не був.

Переглянувши відеофайли, що були надані працівниками поліції, суддя встановив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду за допомогою приладу «Драгер» і двічі це робив, однак прилад не спрацював, що не є його виною.

Таким чином, дані протоколу про те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому Законом порядку водій відмовився, є недостовірними. Судове рішення не може ґрунтуватися на недостовірних даних.

Крім того, переглянувши відеозапис, суддя не встановив фактів злісної непокори законному розпорядженню та вимозі поліцейського, а саме: те, що знаходячись в стані алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою і на законну вимогу припинити правопорушення не відреагував і при цьому висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських.

Як випливає із відеозапису ОСОБА_1 жодних подібних дій не чинив, зокрема він не вчинював ніякого правопорушення, законну вимогу про припинення якого йому пред'явили поліцейські. Так, правопорушення «керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння», якщо воно мало місце, припинили самі працівники поліції, зупинивши автомобіль.

Жодних інших протоколів на ОСОБА_1 не складалось, а тому міркування поліцейського про те, що після зупинення транспортного засобу він вчиняв ще якесь правопорушення є припущенням

Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності у спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих адміністративних правопорушень.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 252 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП - закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Агафонов С.А.