Провадження № 3/947/7293/19
ПОСТАНОВА

04.12.2019 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 183-1 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ :

До Київського районного суду м.Одеси від Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.183-1 КУпАП несплата аліментів.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 53309006 від 25 жовтня 2019 року, складеного державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Бунтуш А.М., ОСОБА_1 не сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до виконання. Заборгованість станом на 01.10.2019 року становить 63282,22 грн.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.183-1 КУпАП, однак у протоколі не зазначено конкретну частину вказаної статті.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся за адресою, вказаною у протоколі, причини неявки суду невідомі, поштове повідомлення повернулось до суду з відміткою про закінчення встановленого строку зберігання.

Однак, норма статті 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 183-1 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши докази, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 12 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, державний виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Відповідно до п.2 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення № 53309006 від 25 жовтня 2019 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП з наступних підстав.

Статтею 183-1 КУпАП передбачено відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини та вказана стаття має три частини, однак в протоколі не зазначено за якою частиною кваліфіковано дії ОСОБА_1 . У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (місце проживання, місце роботи, посаду, документ, який посвідчує особу, коли і ким виданий, серія і номер, ідентифікаційний номер). Також, невірно зазначено дату народження боржника ІНФОРМАЦІЯ_1 , замість вірного ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, заборгованість зі сплати аліментів виникла з дня відкриття виконавчого провадження, а саме: 30.01.2017 року .

До протоколу додано розрахунок заборгованості по аліментам від 17.10.2019 року на загальну суму 63282,22 гривень, який необхідно уточнити, оскільки стаття 183-1 КУпАП, яка вступила в дію 06 лютого 2018 року встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів і дана норма не має зворотної дії в часі, тому період часу несплати аліментів особою до вступу в дію ст. 183-1 КУпАП (тобто до 06.02.2018) не може братися до уваги при обрахунку сукупного розміру заборгованості зі сплати аліментів. Також, оскільки аліменти було стягнуто не в твердій грошовій сумі, а в 1/3 частині від заробітку боржника, тому необхідно надати суду детальний розрахунок заборгованості по аліментам для обґрунтування загальної суми у розмірі 63282,22 грн.

Крім того, фраза протоколу про дату, час і місце вчинення порушення вказано - з дня відкриття виконавчого провадження та станом по теперішній час, адреса АДРЕСА_1 є юридично некорректно сформульованою.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч.2ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, у разі складання протоколу в органі державної виконавчої служби або офісі приватного виконавця, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується для складання та підписання протоколу. У виклику зазначаються дата, час та місце складання протоколу. Виклик вважається належним чином врученим, якщо надісланий за адресою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто.

Проте, протокол № 53309006 від 25 жовтня 2019 року, складений відносно ОСОБА_1 за ст.183-1 КУпАП зазначеним вимогам не відповідає.

Відповідно ч.3ст.256 КУпАП, зазначено, що правопорушник має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Однак, вказаний протокол не містить пояснень правопорушника, його підпису чи відповідного запису про відмову вчинити такий підпис та надати пояснення.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання правопорушником саме запрошення для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, копію протоколу про адміністративне правопорушення правопорушнику не вручено, так як доказів отримання, ним вказаного протоколу, матеріали справи теж не містять.

Як вбачається з протоколу № 53309006 від 25 жовтня 2019 року, суть адміністративного правопорушення викладена в загальних рисах, а саме переписано зміст ст.183-1 КУпАП без повної конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, що інкриміноване ОСОБА_1 , зокрема, в протоколі зазначено період заборгованості станом на 01.10.2019 року у розмірі 63282.22 гривень, розрахунок до вересня 2019 року відсутній, надано лише суму за вересень 2019 року, виконавче провадження відкрито 30.01.2017 року.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі Надточій проти України від 15 травня 2008 року.

Як передбачено п.«а» ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП.

Надання детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та забезпечення її права на захист є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Таким чином, не роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення його процесуальних прав або ж відсутність відповідної відмітки про неможливість реалізації роз`яснення таких, є завадою для забезпечення справедливого судового розгляду та захисту прав особи.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Отже, виявлені недоліки неможливо усунути в ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За змістом ст. 278 КУпАП, при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення складеному всупереч вимогам ст.256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють обєктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі для належного оформлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року(зі змінами та доповненнями) визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Таким чином, з метою повного, всебічного та неупередженого судового розгляду, об`єктивного та справедливого вирішення справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для повернення адміністративного матеріалу до Першого Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції України в Одеській області для належного оформлення відповідно до вимог КУпАП для забезпечення подальшого судового розгляду даного адміністративного матеріалу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення за ст.183-1 КУпАП.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 31березня 2015року №2-рп/2015 положення частини другої статті 294КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього Кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених устатті 241 цього Кодексу, про закриття справи. Тобто, постанова судді про повернення матеріалу на дооформлення оскарженню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.7, 251,256, 278 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП - повернути до Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 04.12.2019 року

Суддя Гниличенко М. В.