Справа №443/2178/18
Провадження №3/443/31/19
ПОСТАНОВА

іменем України

25 січня 2019 року м. Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Коліщук З.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,громадянина України, непрацюючого,

встановив:

Згідно із протоколом серії БД № 373983 від 10.12.2018 року, ОСОБА_1 10.12.2018 року о 03 год. 35 в м.Ходорів по вул.. Б.Хмельницького та вул.. ОСОБА_2 на Т-подібному перехресті керував автомобілем марки AUDI 80, номерний знак ЕВ9330SH, з ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з рота, змазана мова, від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та просив провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав вказаних у його письмовому клопотанні, яким ним додано до матеріалів справи.

Заслухавши ОСОБА_1, який просить провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу серії БД № 373983 від 10.12.2018 року, ОСОБА_1Ю у вину ставиться порушення п. 2.5 ПДР відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а відтак вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що стверджується актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись. Таким чином, обов'язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення, в даному випадку, є встановлення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. У своєму письмову клопотанні ОСОБА_1 вказав, що на момент виявлення поліцейськими його автомобіля 10.12.2018 року в м. Ходорові на перехресті вул. ОСОБА_3 та М.Грушевського Жидачівського району Львівської області припаркованого із порушеням ПДР, він не керував ним, тобто автомобіль не рухався. Незважаючи на це, в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які би вказували на те, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, оскільки письмові пояснення свідків стверджують лише факт його відмови проходити огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, як і відеозапис долучений до матеріалів справи. За таких обставин, підставними є покликання ОСОБА_1 про те, що у поліцейського, не було підстав для того зобов'язувати його проходити огляд на стан сп'яніння та складати протокол про вчинення ним адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння особи, яка не керувала транспортним засобом, не тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Європейський Суд з прав людини у рішенні "Шмауцер (Schmautzer)проти Австрії" від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення "кримінального обвинувачення". Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Отже, підстави для повернення протоколу про адміністративне правопорушення на дооформлення-відсутні, оскільки в судовому засіданні безспірно встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП,-

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя З.М. Коліщук