Провадження № 33/4820/505/19
Категорія: КУпАП Доповідач Бережний С. Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., захисника Лозінського М.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 09 серпня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого на Чорноострівському КПП,

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

За постановою судді, 17.05.2019 року о 19 год. 50 хв. ОСОБА_1 , в с. Лапківці Хмелььницького району, по вул. Шевченка, керував скутером «ДА 4VN D4 50 QT» без номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Посилається на те, що скутером в цей день не керував, про що він повідомляв працівників поліції, які прибули на виклик дружини, за місцем його проживання. Зазначає, що через сварку дружина на емоціях повідомила працівників поліції, що він керував скутером, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції, не роз`яснивши йому права, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», мотивуючи це тим, що це формальність. Після чого вони склали протокол, не запитавши чи погоджуюсь він з отриманими результатами, чи можливо він бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Звертає увагу суду на те, що справа була розглянута у його відсутність, суд дійшов висновку про його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обмежившись лише даними протоколу про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями свідків, які безпосередньо судом не допитуватись.

Крім того, апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, вважає, що пропустив його з поважних причин. Зазначає, що в судовому засіданні присутнім не був, а копію постанови отримав лише 14.09.209 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Лозінського М.В. на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Наявний у матеріалах провадження супровідний лист про відправлення ОСОБА_1 постанови суду, не містить даних щодо її отримання адресатом.

З врахуванням викладеного, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови від 9 серпня 2019 року підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею були в повній мірі з`ясовані всі обставини, які відповідно до положень ст.280 КУпАП підлягають з`ясуванню, а також були досліджені надані докази та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи. Підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку у їх сукупності.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 026060 від 17.05.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 о 19 год. 50 хв. 17.05.2019 року, в с. Лапківці Хмельницького району, по вул. Шевченка, керував скутером «ДА 4VN D4 50 QT» без номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою спеціального приладу «Драгер». Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1).

Згідно даних вимірювання алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою технічного засобу «Драгер Алкотест 6820», що підтверджується роздруківкою ( тестом № 13) від 17.05.2019 р., результат становить 0,97 проміле (а.с.2).

Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції показали, що ОСОБА_1 визнав факт вживання алкогольних напоїв та керування скутером, перебуваючи в нетверезому стані та надав відповідні пояснення (а.с. 3).

Дані обставини узгоджуються з поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , допитані в суді апеляційної інстанції, які підтвердили, що ОСОБА_1 добровільно, погодився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та був згідний з його результатами.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом (скутер), а отже відсутня подія і склад адміністративного правопорушення є безпідставними, які спростовуються його ж письмовими поясненнями, наявними в матеріалах справи, в яких він визнав факт керування транспортним засобом (скутер), після вживання спиртних напоїв, письмовими поясненнями ОСОБА_7 , яка прямо вказала, що ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо скутера та поїхав, підтвердивши це також і в суді апеляційної інстанції.

Ці фактичні обставини справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у правопорушенні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом не береться до уваги посилання апелянта нате, що йому працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки відповідно до п. 7 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують агу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП. В даному випадку ОСОБА_1 пройшов огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6820». Будь-які зауважень або заперечень зі сторони ОСОБА_1 щодо результатів проведеного огляду в матеріалах справи відсутні.

Не заслуговують на уваги і доводи ОСОБА_1 проте, що судом не були безпосереднього допитані свідки, оскільки згідно ст.251 КУпАП фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За таких обставин з врахуванням низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанова судді Хмельницького мсіькрайонного суду є законною і справедливою, а підстав для її скасування немає.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не може погодитись з винесеною постановою в частині накладеного адміністративного стягнення з наступних підстав.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає накладення стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У пункті 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 відповідно до повідомлення Регіонального сервісним центром МВС в Хмельницькій області посвідчення водія не видавалось, суд при накладенні стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП , не вправі застосовувати адміністративне щодо нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

З огляду на викладене, оскільки суддею місцевого суду під час винесення постанови від 09.08.2019 року не враховано вищенаведену обставину, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково та змінити постанову суду першої інстанції, виключивши з резолютивної частин посилання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. В решті постанову судді слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 9 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - змінити, виключивши з резолютивної частини посилання на позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний