Справа №461/424/19
Провадження №3/461/597/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., з участю представників митниці Скибенко С., Дунаса М.О., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника Самбіра Т.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці ДФС про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., проживає: Україна, АДРЕСА_1, тимчасово не працює, паспорт № НОМЕР_2, виданий 28.01.2016 р., органом 6826,

за ст.472 Митного кодексу України

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про порушення митних правил № 7347/20900/18 від 05.12.2018 року, громадянин України ОСОБА_3, 05.12.2018 року близько 05 год. 11 хв., повертаючись з Республіки Польща до України через м/п «Краковець» Львівської митниці ДФС транспортним засобом марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1, обрав для слідування смугу митного контролю „червоний коридор". У ході проведення письмового декларування ОСОБА_3 заявив про відсутність товарів, які обмеженні для переміщення, або підлягають обов'язковому декларуванню та оподаткуванню при переміщенні через митний кордонну країни. В автомобілі було виявлено незаявлений за встановленою формою товар, а саме: електричний автоматичний вимикач марки «EATON» з маркуванням PL4-C1611, країна виробник Сербія, упаковані в картонні коробки, в кількості 1260 коробок, по 12 шт. в кожній, в загальній кількості 15120 шт.; електричний автоматичний вимикач марки «EATON» з маркуванням PF4-40/2/003, країна виробник Сербія, упаковані в картонні коробки, в кількості 30 коробок, по 1 шт. в кожній, загальною вартістю 966825,60 грн. Виявлений товар знаходився серед багажу ОСОБА_3 без ознак приховування від митного контролю.

Працівниками митниці дії ОСОБА_3 кваліфіковані як недекларування товару, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про його кількість та наявність, який підлягає обов'язковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України, тобто вчинення порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України.

Матеріали справи поступили в провадження судді Радченка В.Є. 18.01.2019 р.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, адвокат Самбір Т.Б., у судовому засіданні надав письмові пояснення. Зазначив, що ОСОБА_3 у даному випадку не винен, оскільки останній їхав по червоному коридору, що свідчить про відсутність наміру недекларувати товар. Просив провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Представники Львівської митниці ДФС України у судовому засіданні просили визнати винним та притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України. Зазначили, що незнання закону не звільняє від відповідальності.

Заслухавши думку представників митниці, ОСОБА_3 та його захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддя вважає за необхідне згідно зі ст.487 МК України, застосувати норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В цей же час, ст.257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Під час розгляду справи захисник пояснив, що при перетині кордону до ОСОБА_3 підійшов працівник митниці і запитав, що той перевозить. ОСОБА_3 відповів, що перевозить електричні автоматичні вимикачі на суму 18 000,00 євро. Працівник митниці сказав що для декларування товару на таку суму повинна подаватись спеціальна декларація на бланку єдиного адміністративного документу. І така декларація оформляється виключно митним брокером. А митна декларація для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон громадянами для особистих, сімейних та інших потреб не пов'язаних з підприємницькою діяльністю (бланки яких є в павільйоні) подається тільки для особистих речей, вартість яких не перевищує 10000 євро. ОСОБА_3 пояснення працівника митниці зрозумів так, що з приводу особистих речей, він повинен подати декларацію за формою, затвердженою постановою КМ України від 21 травня 2012 року № 431, а потім щодо товару необхідно подати іншу декларацію, для чого звернутись до митного брокера. Заповнивши бланк декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, який взяв у павільйоні, він надав його працівнику митниці. Одночасно запитав де і чи можна зараз в межах митного поста знайти митного брокера. Працівник митниці забрав декларацію та зайшов з нею до павільйону. Через хвилину повернувся до машини (тримаючи декларацію) і попросив щоб ОСОБА_3 відкрив багажник і салон автомобіля та пред'явив для огляду товар, що перевозиться. ОСОБА_3 показав товар, який лежав в багажнику та салоні автомобіля без будь-яких ознак приховування, що підтверджується відомостями з протоколу про порушення митних правил. Після цього працівник митниці сказав, що ОСОБА_3 повинен був вказати весь наявний товар також у поданій ним декларації за формою, затвердженою постановою КМ України від 21 травня 2012 року № 431. Однак в момент прибуття до митного огляду інспектор такого не казав. Більше того, виходячи з вимоги ч.8 ст.374 МК України товари, вартість яких перевищує 10000,00 євро підлягають декларуванню та митному оформленню з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств, тобто на бланку єдиного адміністративного документа. Й відповідно такі товари не можуть бути задекларовані шляхом подання декларації будь-якої іншої форми. Вподальшому працівники митниці оформили протокол, дали ОСОБА_3 його на підпис.

Відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України №450 від 21 травня 2012 року із внесеними змінами «Питання, пов'язані із застосуванням митних декларацій», під час переміщення (пересилання) товарів через митний кордон України громадянами заповнюється митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа у разі, коли такі товари відповідно до Митного кодексу України та цього Положення декларуються з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств, а також для декларування товарів (у тому числі транспортних засобів особистого користування), що ввозяться на митну територію України і підлягають державній реєстрації відповідно до законодавства.

Для письмового декларування громадянами особистих речей, інших товарів для особистих, сімейних та інших потреб, не пов'язаних з провадженням підприємницької діяльності (крім передбачених в абзаці першому цього пункту), використовується митна декларація, зазначена в абзаці п'ятому пункту 2 цього Положення.

Митним органом у протоколі про порушення митних правил зазначається, що у поданій Декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянинами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов'язаних із здійсненням підприємницької ОСОБА_3 не задекларував та не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, а саме про їх наявність.

Однак, суд зазначає, що у цій декларації декларування товару не проводиться відповідно до вимог ч.8 ст.374 МК України.

Відповідно до ч.4 ст.374 МК України товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).

Згідно ч.8 ст.374 МК України товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких перевищує еквівалент 10000 євро, що пересилаються (переміщуються) на митну територію України в міжнародних поштових відправленнях, міжнародних експрес-відправленнях, у ручній поклажі, супроводжуваному та несупроводжуваному багажі, а також товари (крім підакцизних), незалежно від їх фактурної вартості, що переміщуються на митну територію України у вантажних відправленнях, підлягають декларуванню та митному оформленню з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств, а також дозволів (ліцензій), сертифікатів відповідності чи свідоцтв про визнання відповідності у випадках, установлених законодавством України для суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, та оподатковуються ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України.

Згідно ч.1ст.486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За змістомст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст.489 МК України.

Відповідно до ст.458 МК Українипорушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об'єктивний і суб'єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується, особа за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Як встановлено Митним кодексом України до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, притягуються особи, які здійснили недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Таким чином, основним безпосереднім об'єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, які підлягають обов'язковому декларуванню.

Об'єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи, яка полягає в незаявленні за встановленою формою точних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби, що підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Суб'єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Таким чином, обов'язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.

Судом звертає увагу на те, що в поясненнях ОСОБА_3 дійсно вказав, що не знав про необхідність вказувати товар у декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон громадянами для особистих, сімейних та інших потреб не пов'язаних з підприємницькою діяльністю. Окрім того, ОСОБА_3 товар в автомобілі не ховав, він відкрито знаходився в салоні та багажнику автомобіля, добровільно поїхав через червоний коридор, що свідчить про його намір задекларувати товар, що перевозиться, а також про відсутність умислу недекларування товару.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що дії ОСОБА_3 не містять складу порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Товар, який був вилучений Львівською митницею ДФС підлягає поверненню власнику.

Керуючись ст.ст.257, 374, 458, 472, 486, 489, 520, 524, 526, 527, 528 МК України, ст.ст.9, 38, 40, 247, 280 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучений, відповідно до протоколу про порушення митних правил №7347/20900/18 від 05.12.2018 р. товар повернути ОСОБА_3 після проведення митного оформлення або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було вивезено.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Є. Радченко