Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_2 - особи, щодо якої винесено постанову, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2019 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 14 грудня 2018 року о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Озерній, 28 в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що спізнився в судове засідання з об'єктивних причин у зв'язку із заторами на дорозі, про що попередити суд не міг. Однак всупереч вимогам ст.268 КУпАП суддя розглянув справу під час його відсутності, чим позбавив права на захист, адже він не зміг подати докази своєї невинуватості. І це, як наслідок, вплинуло на всебічність, повноту та об'єктивність розгляду справи.

Що стосується обставин справи, то 14 грудня 2018 року він керував автомобілем "Skoda Felicia", який зламався на вул. Озерній. Щоб не перешкоджати руху інших автомобілів, заштовхав свій автомобіль у двір будинку № 28 і зателефонував брату, щоб ___________________________________________________________________________

Справа № 33/824/1291/2019 Постанова винесена суддею Шевчуком А.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

допоміг буксирувати автомобіль, двері якого не зачинялися на замок. Він замерз на морозі, тому придбав 0,25 л горілки, вжив її і задрімав на лавочці, коли під'їхали поліцейські. На їх запитання розповів, що сталося. Наркотичні засоби він не вживав, випив горілку вже після того, як поставив автомобіль, і поліцейські не могли бачити, щоб він керував транспортним засобом.

Звертає увагу на те, що у постанові вказано про керування ним і в стані наркотичного, і в стані алкогольного сп'яніння, і в ній відсутні дані про його особу. При цьому просить врахувати, що проживає однією сім'єю з матір'ю, яка є інвалідом другої групи, через хворобу насилу пересувається, а тому їй необхідний автомобіль для відвідування закладів охорони здоров'я.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і дав належну оцінку доказам.

Висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується даними, зафіксованими в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_2, про що зазначено раніше; письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, у присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я; записі нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду, і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнав та дав пояснення, зміст яких викладено в апеляційній скарзі.

Між тим, вказані пояснення спростовуються письмовими поясненнями ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому він власноручно зазначив, що після того, як йому стало погано, він транспортним засобом не керував, і проходити огляд на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я відмовляється, оскільки не може зачинити автомобіль і побоюється, що його викрадуть.

Відеозаписом нагрудної відеокамери (відеореєстратора) зафіксовано, що ОСОБА_2 в телефонній розмові в присутності поліцейських повідомляє, що йому стало погано, можливо, після вживання пігулок, у зв'язку з чим він зупинився, тобто не заперечував керування автомобілем безпосередньо перед спілкуванням з поліцейськими. Також розповідає поліцейським про вживання лікарських препаратів, які, можливо, містять наркотичні засоби, і за кілька днів до цього - канабісу. В подальшому ОСОБА_2 у присутності свідків відмовляється проходити огляд на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

Оцінюючи вказані докази, слід зауважити, що ні в протоколі, ні поліцейським про вживання горілки вже після того, як автомобіль був переміщений у двір будинку, і що він очікує на допомогу в буксируванні автомобіля, ОСОБА_2 не повідомляв, всі його пояснення містять розбіжності, а тому апеляційний суд вважає їх неправдивими, направленими на уникнення відповідальності та справедливого стягнення за вчинене правопорушення, і не приймає до уваги.

Дійсно, кваліфікуючи дії ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, суддя у постанові зазначив про керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Разом тим, виклад опису обставин, установлених під час розгляду справи, містить дані про наявність у водія ознак наркотичного сп'яніння і саме про відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, про що і було складено протокол.

А тому вказані недоліки викладення у постанові не впливають на законність прийнятого по суті рішення.

Згідно з ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, що підтверджується розпискою (а.с.5) і ним в апеляційній скарзі не заперечується.

А тому, розглянувши справу під час його відсутності і за відсутності клопотання про відкладення розгляду справи, порушень норм процесуального права суддею допущено не було.

Доводи порушника про запізнення через затори на дорозі не можуть бути поважною причиною неявки до суду, враховуючи те, що місце його проживання територіально наближене до Оболонського районного суду м. Києва, і затори на дорогах м. Києва є цілком прогнозованим явищем.

Отже, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_2 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті, яка є безальтернативною і передбачає лише стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Загальні правила накладення стягнення за вказане правопорушення, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в даному випадку не поширюються, у зв'язку з чим відсутність у постанові даних про особу не впливає на вид та розмір застосованого стягнення.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн