Категорія:ч.1 ст. 172-6 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової падати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю прокурора Артиш Н.В., захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Василюка І.М. , розглянувши апеляційну скаргу захисника Василюка І.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 листопада 2019 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий на АДРЕСА_1 , приватний підприємець, депутат Княгининівської сільської ради Луцького району, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрито, зі звільненням винного від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він, будучи депутатом Княгининівської сільської ради Луцького району Волинської області, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», тобто суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік., тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі захисник Василюк І.М. просить скасувати постанову судді, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Посилається на те, що своєчасному поданні декларації завадили технічні несправності роботи ІТС з 01.01.2019 по 01.04.2019 р., а також тривале відрядження його підзахисного у місті Житомир з 14.03.2019 по 15.04.2019.

Просить апеляційний суд звернути увагу, що у ОСОБА_1 відсутній умисел на вчинення правопорушення, що є ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення, яке ставиться йому в вину, а тому відсутній його склад.

Заслухавши пояснення адвоката Василюка І.М., який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, прокурора, який просив постанову судді залишити без зміни, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що при розгляді суд першої інстанції з`ясував всі обставини справи, належним чином дослідив наявні докази у справі та надав їм належну юридичну оцінку, а тому вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідальність настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Закон України «Про запобігання корупції», визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Згідно п.п.«в» п.1 ч.1ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Статтею 1 ЗУ «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо, а покликання апелянта про неможливість своєчасного подання декларації у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 у відрядженні апеляційний суд не відносить до поважних причин пропуску строку на її подання. Крім того, матеріали справи не містять доказів намагання подати декларацію від імені ОСОБА_1 вчасно та неможливості розміщення декларації внаслідок технічних несправностей веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме, несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, стверджується протоколом №154 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 10.07.2019; копією відомості, яка доводить ту обставину, що ОСОБА_1 був ознайомлений із вимогами антикорупційного законодавства; письмовими та усними поясненнями правопорушника, витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що з якої слідує, що ОСОБА_1 декларація за 2018 рік подана несвоєчасно, а саме 16.04.2019 року.

Посилання апелянта про закінчення на момент розгляду судом першої інстанції строків накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не заслуговують на увагу, оскільки останній адміністративному стягненню підданий не був, щодо нього застосовані вимоги ст. 22 КУпАП, а провадження у справі закрите.

Таким чином, постанова судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі захисника Василюка І.М. апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Василюка І.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А.Подолюк