Провадження № 3/359/3687/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«6» грудня 2019 р. м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Бондаренко І.А., за участі представника Київської митниці ДФС Ясінської О.Я., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, щодо громадянина Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ; який проживає: АДРЕСА_1 ; фізична особа; документ, що посвідчує особу: посвідка на постійне проживання ІН НОМЕР_1 , видана 31 жовтня 2013 р., орган, що видав 8001,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про порушення митних правил від 10.09.2019 року, 18.11.2017 у зоні діяльності Київської митниці ДФС (м/п «Аеропорт-Бориспіль») через митний кордон України авіаційним транспортом переміщувався вантаж птахи живі «щиглики» у кількості - 2000 шт. Відправником товару, згідно з товаросупровідними документами, виступав громадянин Сирії RAWAD ОСОБА_3 АДРЕСА_2 (далі - громадянин ОСОБА_4 ).

18.11.2017 до відділу митного оформлення № 5 м/п «Аеропорт Бориспіль» Київської митниці ДФС, для розміщення вантажу «живі птахи щиглики» на склад тимчасового зберігання ДПМА «Бориспіль» та подальшого його митного оформлення, з метою переміщення через митний кордон України до Йорданії м. Амман, звернувся із відповідною заявою та заповненою митною декларацією громадянин ОСОБА_4 .

Митне оформлення та переміщення вказаного вантажу через митний кордон України здійснювалось на підставі наступних документів: авіаційна накладна від 18.11.2017 №566-1429 9003, заява громадянина ОСОБА_4 від 18.11.2017, митна декларація від 18.11.2017 засвідчена особистим підписом громадянина ОСОБА_4 та товарна Накладна на бланку ФОП ОСОБА_5 від 17.11.2017 №23 (засвідченої печаткою де зазначено ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідно до відомостей, заявлених у Накладній на бланку ФОП ОСОБА_5 від 17.11.2017 № 23, громадянин ОСОБА_4 придбав птахи живі «щиглики» у кількості - 2000 шт. на загальну суму 20 000 грн.

29.07.2019 Київською митницею ДФС було отримано лист Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України від 29.07.2019 № 14/15197 та відповідно до викладеної у ньому інформації, установлено наступне.

Під час здійснення оперативних заходів співробітником Служби безпеки України було опитано громадянина ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце прописки: АДРЕСА_3 ; місце проживання: АДРЕСА_4 ) по ряду питань, які стосуються здійснення ним підприємницької діяльності у напрямку вирощення та реалізації птахів, а також продажу птахів громадянину ОСОБА_4 . За результатами опитування зазначеного громадянина установлено, що він дійсно займався господарською діяльністю та вирощував виключно свійську птицю, а з 2017 року будь-яку господарську діяльність взагалі не здійснює. Жодних дозвільних документів на спеціальне використання диких тварин відповідно до вимог ст. 17, ст. 18 Закону України «Про тваринний світ» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.01.1996 № 123 «Про затвердження Тимчасового порядку справляння плати за спеціальне використання диких тварин», а також щодо утримання диких тварин в неволі, відповідно до ст. 8 Закону України від 04.07.2017 «Про захист тварин від жорстокого поводження» громадянин ОСОБА_5 не отримував.

Щодо видачі громадянину ОСОБА_4 товарної Накладної від 17.11.2017 №23, громадянин ОСОБА_5 повідомив, що вказана особа йому невідома та продаж птахів за такою накладною ним не здійснювався.Будь-яких додаткових документів на закупівлю живих декоративних птахів вищевказаний громадянин в митницю не надавав.

Враховуючи викладене, громадянин ОСОБА_4 , вчинив дії спрямовані на переміщення товару «птахи живі щиглики» у кількості 2000 шт. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, а саме Накладної на бланку ФОП ОСОБА_5 від 17.11.2017 №23.

Дані дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

У зв`язку з чим працівниками митниці 10.09.2019 р. складений протокол про порушення митних правил № 0469/12500/19.

ОСОБА_6 вину у вчиненому порушенні митних правил не визнав та пояснив, що ним надані всі необхідні документи Київський митниці ДФС з метою пропуску через митний кордон України товару документи, які дійсні та не містять підробних елементів. В тому, що продавець ОСОБА_5 під натиском СБУ дав пояснення, що він ніколи не займався розведенням диких птахів і взагалі став наркоманом і в цей період лікувався в Християнському реабілітаційному центрі «Спасіння». При цьому він є консультантом цієї ж Громадської організації. Пояснення ОСОБА_5 спростовуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, з якої вбачається, що ОСОБА_7 включений до ЄДР 19.08.2017 р., яка надавалася з його підписом та засвідчена печаткою. Тобто на час оформлення накладної останній здійснював господарську діяльність. Всі документи для переміщення товарів через митний кордон неодноразово перевірялися митними органами, визнавалися дійсними і ніяких зауважень не викликали, про що дав свідчення агент з оформлення документів ОСОБА_8 . Тому у даному випадку просить закрити провадження у справі, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення.

Представник митниці протокол підтримала, та зазначила, що громадянин ОСОБА_4 скоїв порушення митних правил, яке передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, у зв`язку з чим просила застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 % вартості товарів з конфіскацією зазначених товарів.

Свідок ОСОБА_5 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що вина громадянина Сирії ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, судом не встановлений, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно ч. 1 ст. 483 МК України, відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Згідно ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. Отже, склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується, особа за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст.483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Для притягнення до відповідальності за ст.483 МК України, необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

Виходячи зі змісту ч.1 ст.483 МК України даної статті, склад вищевказаного правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, чи документів, які містять неправдиві відомості.

Згідно ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.

В пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» зазначено, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Як визначено ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний: здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Як вбачається із протоколу про порушення митних правил № 0469/12500/19 від 10.09.2019 року, громадянину Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) поставлено у вину те, що він, подав органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару, підроблений документ, а саме накладну на бланку ФОП ОСОБА_5 від 17.11.2017 № 23.

Так, 18.11.2017 у зоні діяльності Київської митниці ДФС (м/п «Аеропорт-Бориспіль») через митний кордон України авіаційним транспортом переміщувався вантаж птахи живі «щиглики» у кількості - 2000 шт. Відправником товару, згідно з товаросупровідними документами, виступав громадянин Сирії RAWAD ОСОБА_3 АДРЕСА_2 (далі - громадянин ОСОБА_4 ).

18.11.2017 до відділу митного оформлення № 5 м/п «Аеропорт Бориспіль» Київської митниці ДФС, для розміщення вантажу «живі птахи щиглики» на склад тимчасового зберігання ДПМА «Бориспіль» та подальшого його митного оформлення, з метою переміщення через митний кордон України до Йорданії м. Амман, звернувся із відповідною заявою та заповненою митною декларацією громадянин ОСОБА_4 .

Митне оформлення та переміщення вказаного вантажу через митний кордон України здійснювалось на підставі наступних документів: авіаційна накладна від 18.11.2017 №566-1429 9003, Заява громадянина ОСОБА_9 ОСОБА_1 від 18.11.2017, митна декларація від 18.11.2017 засвідчена особистим підписом громадянина ОСОБА_4 та товарна Накладна на бланку ФОП ОСОБА_5 від 17.11.2017 №23 (засвідченої печаткою де зазначено ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідно до відомостей, заявлених у Накладній на бланку ФОП ОСОБА_5 від 17.11.2017 №23, громадянин ОСОБА_4 придбав птахи живі «щиглики» у кількості - 2000 шт. на загальну суму 20 000 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ст. 319 МК України встановлено, що товари, які переміщуються через митний кордон України крім митного контролю можуть підлягати державному санітарно-епідіміологічному, ветеринарно-санітарному, фітосанітарному, екологічному та радіологічному контролю. Митний контроль та митне оформлення таких товарів завершується тільки після встановлених законами України для кожного товару зазначених видів контролю.

Згідно ст. 32 ЗУ «Про ветеринарну медицину», об`єкти державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду, крім випадків, встановлених цим Законом, супроводжуються такими ветеринарними документами при переміщенні за межі України: міжнародні ветеринарні сертифікати (для країн СНД - ветеринарні свідоцтва форми № 1, № 2 та № 3).

Згідно ст. 94 ЗУ «Про ветеринарну медицину», вантажі з товарами, що вивозяться з території України, повинні: 1) супроводжуватися оригіналами міжнародних ветеринарних сертифікатів, підписаних та виданих державним прикордонним інспектором ветеринарної медицини, що засвідчують відсутність клінічних ознак хвороби тварин, та містити інші декларації відповідно до вимог МЕБ та країни призначення; 2) якщо це вимагається країною призначення - супроводжуватися документами або мати маркування, що дозволяє визначити потужність (об`єкт), з якої походять товари.

З авіаційної накладної (а.с.21) вбачається, що працівником Держветсанконтролю Ветеринарної медицини Бориспільського прикордонного інспекційного пункту Південно-західної регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті проставлено відповідний штамп про надання ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) дозволу 18.11.2017 року на перетин товару через митний кордон України.

Громадянином ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) власноруч заповнена та подана митному органу митна декларація товару, що переміщується через митний кордон України та в графі «відомості про товар» зазначено найменування, кількість та вартість.

В матеріалах справи наявний міжнародний ветеринарний сертифікат 02.10.2017 року про стан здоров`я тварин, в якому зазначено, що після проведення клінічного огляду тварин «Live birds в кількості 600 штук, що належать ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) і відправляються в Україну, м. Київ, протягом 21 дня перебували під ветеринарним наглядом і визнано клінічно здоровими.

Крім того в матеріалах провадження, наявна накладна № 23 від 17.11.2017 року ФОП ОСОБА_5 підробка якої нічим не підтверджується окрім як даними письмових пояснень ОСОБА_5

Працівниками митниці ДФС не надано та не зазначено жодного належного та допустимого доказу в підтвердження того, що зазначена ними накладна є підробленим документом.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми, суд вважає, що громадянин Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не вчиняв дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання підроблених документів, оскільки пройшов процедуру оформлення товару «Птахи живі щиглики» у кількості 2000 шт. через митний кордон України з дотриманням встановленого порядку та наданням необхідних дозвільних документів.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 п. 6 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03.06.2005 року підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Зазначені вище обставини у своїй сукупності свідчать про безпідставність, необґрунтованість та необ`єктивність висновків митного органу щодо переміщення громадянином ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) товарів на підставі підробних документів.

Виходячи з вищевказаного, беззаперечних та достатніх доказів на вчинення умисних дій громадянином ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) спрямованих на переміщення товарів, задекларованих у митній декларації від 18.11.2017 року, загальною вартістю 20 000,00 гривень, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митниці як підстави для переміщення через митний кордон України підроблених документів, митним органом не надано.

Отже, обставини, встановлені під час складення протоколу про порушення митних правил № 0469/12500/19 від 10.09.2019 року, в якому містяться обставини вчинення громадянином ОСОБА_9 ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) порушення митних правил не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, у зв`язку із чим у суду наявні підстави сумніватися у достовірності доказів наданих в якості підтвердження вини громадянина ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ).

Також згідно п. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно ст. 266 МК України декларант зобов`язаний, зокрема: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю та митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений - декларант. Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Пунктами 4, 5 ст. 266 МК України передбачено, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, представник власника товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

За відсутності зазначених умов само по собі зайняття особою підприємницькою діяльністю - власника товару, переміщеного з приховуванням від митного контролю, не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Отже, будь-яких дій громадян ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), які б були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, судом не встановлено.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством. У разі браку чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку, суперечить принципу «ніякого покарання без закону», що закріплений у ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вчинив незаконні дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що митним органом не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, та подання ним органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підробних документів, суддя, виходячи з норми ч. 3 ст. 62 Конституції України, тлумачить усі сумніви щодо доведеності вини особи на користь останнього.

Ці обставини в свою чергу вказують на те, що в діях громадянина Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 483 МК України, а тому не має жодних підстав стверджувати і про наявність суб`єктивної сторони правопорушення в діянні останнього.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним порушення митних правил, визначеного ч. 1 ст. 483 МК України під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що провадження відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч.1 ст. 483 МК України підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 257, 265, 266, 458, ч.1 ст.483, ст. ст. 487, 495 МК України, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 251-252, 280, 283, 287, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, відносно громадянина Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), 08 серпня ІНФОРМАЦІЯ_1 р. - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя І.А. Бондаренко