ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа: 651/648/18 Головуючий в І інстанції: Загрунний В.Г.
Провадження: 33/819/28/19 Доповідач: Приходько Л.А.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Приходько Л.А.,

секретар судового засідання Зварич С.А.,

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, та захисника - адвоката Курієць І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Верхньорогачинського районного суду Херсонської області від 14 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2,

встановив:

Постановою Верхньорогачинського районного суду Херсонської області від 14 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 03 грудня 2018 року, о 19 год. 30 хв., керував моторолером, державний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд для визначення ступеню сп'яніння ОСОБА_2 проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі та за допомогою приладу «Драгер». Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, та неповне з'ясування судом обставин справи.

Зокрема вказує на те, що при складанні поліцейським відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не було роз'яснено його права передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП та про можливість скористатися допомогою адвоката.

Крім того, зазначив, що при розгляді справи по суті судом першої інстанції не отримано всіх доказів, що мають відношення до предмету розгляду, а наявні у справі докази судом оцінено упереджено та застосовано недопустимі докази, що призвело до порушення принципу всебічності, повноти та об'єктивності встановлення обставин справи, спричинило її незаконне вирішення. Зазначивши, що при повному невизнанні своєї винуватості у вчиненні правопорушення та посилання на неправильність дій як співробітника медичного закладу так і працівника поліції, суд не забажав викликати відповідних осіб і опитати їх в судовому засіданні, а свій висновок зробив тільки з додатків до протоколу при цьому не досліджуючи їх, оскільки пославшись на докази вини у вчинені правопорушення на протокол про адміністративне правопорушення, акт медичного огляду, результат алкотестера «Драгер» та висновок щодо результату медичного огляду суд не звернув уваги на суттєві невідповідності в них, що свідчить про порушення процедури його огляду. Крім того, судом не встановлено, яким саме прибором проведено медичний огляд та чи можливе було його використання при огляді.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Курієць І.В., які просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується належними доказами.

Відповідно до ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Приймаючи рішення про винність ОСОБА_2 у порушенні п. 2.9 «а» ПДР, суддя, як на докази винуватості ОСОБА_2 в постанові формально послався на протокол про адміністративне правопорушення та результати алкотестера «Драгер», які між тим належним чином не перевірив та не дав належну оцінку доказам, що містяться у справі.

З метою усунення неповноти розгляду справи та поновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності апеляційним судом були виконані вимоги статей 279, 280 та 293 КУпАП та дослідженні матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2, в результаті чого було встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №087349 від 03 грудня 2018 року ОСОБА_2 03 грудня 2018 року о 19 год. 00 хв., у Херсонській області, смт. Верхній Рогачик по вул. Кірова керував моторолером-А, марки FT модель 110ZY, державний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

ОСОБА_2 не погоджуючись з діями працівників поліції, пояснив у протоколі про адміністративне порушення, що полоскав зуби «Ротоканом» та приймав медичні препарати у зв'язку із видаленням зубів (а.с.4).

З акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №12 вбачається, що 03 грудня 2018 року о 19 годині 35 хвилин лікарем ОСОБА_6 у КП «Верхньорогачицька ЦРЛ» за направленням працівника поліції Середи К.Т. проведений огляд ОСОБА_2 з використанням спеціального технічного засобу алкотестера AL 9000P. Результат огляду - 0,74G/L(а.с.5).

Згідно доданої до акту медичного огляду роздруківки результату тестування на алкоголь проведено 03 грудня 2018 року о 20 годині 28 хвилині, у особи яку тестували, виявлено стан алкогольного сп'яніння - 0,74G/L (а.с.6).

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції дата і точна година проведення медичного огляду ОСОБА_2 - 03 грудня 2018 року о 19 годині 33 хвилини. Згідно вказаного висновку ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння легкого ступеню (а.с.7).

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, вони були свідками того, що 03 грудня 2018 року о 19 годині 20 хвилин працівники поліції привезли ОСОБА_2 для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку на пристрої «Драгер», який показав позитивний результат - 0,74G/L (а.с.8,9).

Оцінюючи зазначені докази апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Відповідно до правових позицій, викладених в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

За наявності очевидних суперечливих даних, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, та відсутності належної оцінки інших доказів (акт медичного огляду № 12 від 03грудня 2018 року, роздруківка результату алкотестера, висновок щодо результатів медичного огляду та пояснення свідків), всупереч вимогам ст.278 КУпАП суд першої інстанції розглянув справу по суті, не надавши належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і наклав на нього адміністративне стягнення.

Згідно із ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки доказів.

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП він не визнає, 03 грудня 2018 року алкогольних напоїв не вживав, полоскав рот медичним препаратом «Ротокан» у зв'язку із видаленням зубів, що могло призвести до наявності запаху алкоголю з рота.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння був здійснений з використанням алкотестеру «Драгер».

Однак, як вбачається з Акту медичного огляду №12 для огляду ОСОБА_2 був використаний спеціальний технічний пристрій алкотестер AL 9000P (Alcoscan), а не алкотестер «Драгер».

Крім того, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду точний час огляду ОСОБА_2 19 година 33 хвилини, в той час як відповідно до роздруківки результатів тестування особи, у якої виявлено стан алкогольного сп'яніння - 0,74G/L проведено 03 грудня 2018 року о 20 годині 28 хвилині, тобто майже через годину після огляду ОСОБА_2 Результат тестування ОСОБА_2 проведеного в 19 годині 33 хвилині в матеріалах справи відсутній.

Зважаючи на викладене апеляційний суд вважає, що наявні в матеріалах справи Акт медичного огляду №12, роздруківка результатів огляду, висновок щодо результатів медичного огляду не є належним доказами перебування водія ОСОБА_2 03 грудня 2018 року об 19 годині 00 хвилин у стані алкогольного сп'яніння, оскільки вказані документи містять данні щодо використання спеціального технічного пристрою для огляду на стан сп'яніння що суперечать протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності та письмовим поясненням свідків. Крім того вказані документи містять взаємовиключні дані щодо часу проведення огляду особи на стан алкогольного сп'яніння.

Одночасно, матеріали справи не містять будь-яких інших об'єктивних доказів того, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що достовірні дані про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи - відсутні.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Верхньорогачинського районного суду Херсонської області від 14 грудня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП , у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду Л.А. Приходько