АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/80/19 Справа № 703/1745/18 Категорія: ст. 183-1 КУпАПГоловуючий у І інстанції Опалинська О. П. Доповідач в апеляційній інстанції Торопенко М. В.
ПОСТАНОВА

"25" січня 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Торопенко М. В. , за участю прокурора прокуратури Черкаської області Рубльова С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора Смілянської місцевої прокуратури Красіна В.О. на постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 1 липня 2018 року щодо

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, -

в с т а н о в и л а :

20 травня 2015 року відкрито виконавче провадження №47616121 з примусового виконання виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду №703/5370/14-ц, виданого 28 квітня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліментів у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, однак з 03 жовтня 2014 року по 30 квітня 2018 року ОСОБА_5 не сплачує аліментів на утримання своєї дитини, що призвело до заборгованості в сумі 43511 гривень 64 копійки.

Постановою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.07.2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді виконання 120 (ста двадцяти) годин суспільно корисних робіт . Стягнуто з ОСОБА_5 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору.

Не погоджуючись з постановою судді Смілянського міськрайонного суд Черкаської області від 10 липня 2018 року, прокурор Смілянської місцевої прокуратури Красін В.О. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, пропущений з поважних причин, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в діях Же жеруна А.Ю. складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, посилаючись на її незаконність з підстав істотного порушення вимог Конституції України та Кодексу України про адміністративне правопорушення, так як період часу несплати аліментів ОСОБА_5 до вступу в дію ст. 183-1 КУпАП (тобто до 06.02.2018 року) не може братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону, так як дана норма не має зворотної дії в часі.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу з мотивів, які в ній наведені.

ОСОБА_5 про час, місце та дату розгляду справи належним чином повідомлений, проте про причини неявки та відкладення в судове засідання не повідомив, за таких обставин та відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП вважаю, що розгляд справи про адміністративне правопорушення можливо.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши доводи прокурора прокуратури Черкаської області Рубльова С.М. про задоволення апеляційної скарги, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою може бути поновлено.

Як вбачається з постанови районного суду, прокурор не був присутнім під час розгляду справи, оскільки його участь у розгляді судом вказаної категорії справ КУпАП не передбачена, про існування оскаржуваної постанови прокурору стало відомо лише 12.12.2018 р., під час проведення перевірки Смілянського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області щодо додержання вимог законодавства України при виконанні адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт. Апеляційну скаргу прокурор подав 21.10.2018 року.

Тому вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

По суті апеляційної скарги вважаю наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції, суддя на підставі досліджених доказів в їх сукупності прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП. Зокрема, в основу прийнятого по справі рішення суд поклав наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення №47616121 від 01.06.2018; виконавчий лист №703/5370/14-ц, виданий 28 квітня 2015 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області, постанова про відкриття виконавчого провадження №47616121 від 20 травня 2015 року, розрахунок заборгованості за період з жовтня 2014 року по травень 2018 року.

Диспозиція ст. 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 07.12.2017 року, що набрав законної сили 06.02.2018 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

З огляду на наведене, за загальним положенням закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на відносини, що мали місце в той період, коли відповідний акт ще не був ухвалений або ще не набрав чинності. Не має зворотної сили закон, що вперше встановлює юридичну відповідальність за певні діяння, й акт, який посилює відповідальність за вчинення діяння, порівняно з діючим законом. Виняток з цього правила становлять закони або інші нормативно-правові акти, що пом'якшують або скасовують відповідальність, і саме тому, мають зворотну силу. Принцип недопустимості зворотної дії в часі нормативних актів, що встановлюють відповідальність, також знайшов своє відображення і в ст. 7 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Враховуючи викладене, оскільки ст. 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів та передбачає суспільно корисні роботи як вид адміністративного стягнення, ця норма не має зворотної дії в часі. Тому період несплати аліментів особою до вступу в дію ст. 183-1 КУпАП (тобто до 06 лютого 2019 року) не може братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості як умови притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП.

Враховуючи, що об'єктивна сторона правопорушення полягає у несплаті аліментів протягом певного періоду часу, а ОСОБА_5 інкримінують несплату аліментів з жовтня 2014 року по травень 2018, то таке його діяння не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Тому суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу прокурора Смілянської місцевої прокуратури Красіна В.О. обґрунтованою, та вбачає необхідним, скасувавши постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в діях особи складу правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Поновити прокурору Смілянської місцевої прокуратури Красіну В.О. строк на апеляційне оскарження постанови судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу прокурора Смілянської місцевої прокуратури Красіна В.О. задовольнити.

Постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 липня 2018 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді виконання 120 годин суспільно корисних, скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв'язку з відсутністю в діях особи складу вказаного правопорушення.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя: М. В. Торопенко