Справа № 504/3891/19
Провадження № 3/504/1777/19
П О С Т А Н О В А

10.12.2019смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) про притягнення до адміністративної відповідальності:

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянин України, солдат, водій електрик

відділення штабних машин ВЧ НОМЕР_1

фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_2

в теперішній час проходить військову службу ВЧ НОМЕР_1

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-10 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2019 року командир взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 склав адміністративний протокол № 51, в якому зафіксований факт здійснення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в умовах особливого періоду, зокрема, останній 06.11.2019 року вчинив відмову від виконання наказу чергового роти під час підйому згідно розпорядку дня.

В судове засідання 10.12.2019 року солдат ОСОБА_1 не з`явився, повідомлення про вручення судової повістки до суду не повернуто з відміткою про отримання повістки.

Командування військової частини ВЧ НОМЕР_1 не надало суду підтвердження про вручення солдату ОСОБА_1 судової повістки про явку у судове засіданні 10.12.2019 року.

Дослідивши зібрані по справі матеріали, зважаючи на відсутність належного повідомлення особи, щодо якої вирішується питання притягнення до адміністративної відповідальності, оцінивши процесуальні положення КУпАп, суддя дійшов до наступного висновку:

Статтею 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Основними засадами судочинства є, в тому числі, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення обвинуваченому права на захист (стаття 129 Конституції України).

Статтею 1 КУпАп встановлено, що завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 245 КУпАп завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із приписами статей 251, 252 КУпАп доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 278 КУпАп передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАа).

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи (стаття 277-2).

Аналіз вказаних норм КУпАп дозволяє дійти висновку, що під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд (суддя) зобов`язаний, зокрема, перевірити, чи правильно складений протокол про адміністративне правопорушення, чи сповіщено особу про розгляд справи, та виконати інші необхідні дії з тим, щоб під час розгляду справи було забезпечено виконання завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення та дотримано права особи, питання про притягнення до відповідальності якої розглядається.

Законом України від 16 березня 2017 року 1952-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» внесено такі зміни до КУпАП:

главу 13-Б викладено в новій редакції, згідно з якою, зокрема, розширено перелік правопорушень, за вчинення яких передбачено визначену відповідальність (статті 172-10172-20); статтю 251 доповнено частиною другою, згідно з якою обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу; частину другу статті 277 після цифр «162» доповнено цифрами «172-10172-20».

У зв`язку із внесенням вказаних змін частиною другою статті 277 КУпАП встановлено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі, статтями 172-10172-20 розглядаються протягом доби.
Водночас до КУпАП не було внесено системних змін, його норми не було узгоджено, оскільки разом із покладенням на суд обов`язку щодо розгляду справи протягом доби, презюмувалось, що справу про адміністративне правопорушення має бути розглянуто за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та що за відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Крім того, в межах відповідного провадження особі має бути забезпечено можливість реалізувати гарантовані статтею 6 Конвенції права на захист цивільного права (у широкому тлумаченні цього поняття, яке застосовується Європейським судом з прав людини), а також під час розгляду справи щодо висунутого проти неї обвинувачення з точки зору Конвенції (зокрема у тих випадках, коли це правопорушення спричинило для особи покарання, яке за своїм характером і за ступенем суворості належить, як правило, до «кримінальної» сфери).

Суд нагадує, що справи про притягнення осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 172-10172-20 КУпАП, за видом та розміром стягнення підпадають під кримінальний аспект гарантій, встановлених статтею 6 Конвенції.

Тим самим, суд, розглянувши справу без участі особи, яка притягується до відповідальності, може допустити порушення права цієї особи, гарантованого пунктом «d» параграфа 3 статті 6 Конвенції права «вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення», в аспекті рівності сторін.

Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 1-34/2010 (пункти 4.1, 4.2) адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на вищенаведені обставини справи, положення законодавства, суддя позбавлений можливості здійснити повний і всебічний розгляд справи, оскільки не має змоги дослідити пояснення особи по суті правопорушення і перевірити, чи дійсно особа надала такі пояснення і визнає чи не визнає інкриміноване правопорушення, перевірити, ким саме здійснено такі записи у протоколі особою, яка склала протокол, чи безпосередньо правопорушником, а у разі визнання особи винуватою визначитись із видом покарання, що було пов`язане із відсутністю у протоколах інформації про те, що особа проходить строкову військову службу чи за контрактом.

Крім того, відповідно до частини другої статті 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-10172-20 КУпАП, розглядаються протягом доби, однак виконання вимог цієї норми КУпАП (у редакції, чинній з 16 квітня 2017 року) щодо дотримання строків розгляду справи протягом доби не узгоджується із вимогами статей 268 та 277-2 КУпАП, які покладають на суд обов`язок вручити повістку не пізніше ніж за три дні, а справу розглядати за відсутності особи виключно за умов своєчасного її сповіщення про розгляд та одночасно за умови відсутності її клопотання про відкладення розгляду.

Суддя має обов`язок забезпечити права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на справедливий судовий розгляд, зокрема, серед іншого, належним сповіщенням про дату, час та місце проведення судового засідання.

З протоколу про адміністративне правопорушення суддею встановлено, що ОСОБА_1 проходить службу у військовій частині дислокованій у с. Красносілка Лиманського району Одеської області.

Доставку військовослужбовців до суду транспортом військової частини командування не забезпечило.

Окрім того, відповідно до розділу 7 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» забороняється вихід за межі військової частини без відповідного дозволу військовослужбовців та прохід на територію частини сторонніх осіб, у тому числі співробітників Національної поліції.

Вказане законодавче положення виключає можливість застосування приводу до осіб, які проходять службу та знаходяться на території військової частини.

Натомість у Збройних Силах України діє Військова служба правопорядку, яка відповідно до статті 3 Закону України від 7 березня 2002 року № 3099-ІІІ «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» сприяє суду у виконанні обов`язків, покладених на нього відповідно до закону.

З огляду на вищевказане, та з урахуванням вкрай стислих термінів розгляду даної категорії справ про адміністративні правопорушення, зважаючи на статус особи, щодо якої вирішується питання притягнення до адміністративної відповідальності, зважаючи на відсутність безпосереднього контакту листоноші із адресатом (військовослужбовцем), і, як наслідок, відсутності у судді можливості переконатись в особистому отриманні адресатом судового виклику, зважаючи на рівність прав учасників процесу, суддя вважає необхідним негайно звернути увагу особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, на необхідність вирішення питання доставлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у судове засідання.

Крім того, з урахуванням розгляду даної категорії справ протягом доби, суддя вважає доцільним звернути увагу командування військової частини на необхідність централізованої доставки військовослужбовців, відносно яких складені матеріали про адміністративні правопорушення, до суду для розгляду справ у строки, визначені законом.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 268-270 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя -,

ПОСТАНОВИВ:

Звернути увагу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на необхідність централізованої доставки військовослужбовців, відносно яких складені матеріали про адміністративні правопорушення, до суду для розгляду справ у строки, визначені законом.

Звернути увагу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на необхідність доведення (надання) до Комінтернівського районного суду Одеської області доказів вручення судових повісток (викликів) військовослужбовцям військової частини, щодо яких судом розглядаються матеріали про адміністративні правопорушення.

Командиру взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 , як особі, якою складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , негайно вирішити питання доставлення особи яка притягується до адміністративної відповідальності у судове засідання у будь- який робочий день для розгляду справи по суті.

Довести до відому керівництва Військової Служби правопорядку Збройних Сил України Південного територіального управління (м. Одеса, вул. Армійська, 10-а) про положення ст. 3 Закону України від 7 березня 2002 року № 3099-ІІІ «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», зокрема, в частині сприяння суду у виконанні обов`язків, покладених на нього відповідно до закону.

Керівництву Військової Служби правопорядку Збройних Сил України Південного територіального управління (м. Одеса, вул. Армійська, 10-а) вирішити питання з командуванням ВЧ НОМЕР_1 (с. Красносілка) щодо організації доставки військовослужбовців (-ця) ВЧ НОМЕР_1 які притягуються до адміністративної відповідальності у судове (-і) засідання у Комінтернівському районному суді Одеської області.

Про виконання постанови довести до відому Комінтернівського районного суду Одеської області протягом 15 днів від дня її отримання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.К. Барвенко