Провадження № 33/824/4343/2019 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ст.124 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю іншого учасника ДТП ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Із постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_2 25.08.2019 року о 21 год. 35 хв. керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул. А. Навої в м. Києві, на регульованому перехресті з бульвару Перова, при повороті ліворуч не надав переваги у русі транспортному засобу «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого здійснив зіткнення з даним транспортним засобом, чим порушив вимоги п.16.6 ПДР України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 15.10.2019 року та визнати його невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, висновки не відповідають обставинам справи, що свідчить про порушення норм процесуального права. Крім того, на думку ОСОБА_2 , районним судом було порушено його право, передбачене ст.268 КУпАП, оскільки йому не надано достатньо часу для отримання відеозапису на якому зафіксована дорожньо-транспортна пригода.

ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подавав.

Із огляду на зазначене, апеляційний суд враховує вимоги ч.ч.4, 6 ст.294 КУпАП щодо строків апеляційного перегляду та необов`язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

ОСОБА_2 у суді першої інстанції свою вину не визнав та пояснив, що 25.08.2019 року о 21 год. 35 хв., керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул. А. Навої в м. Києві, на регульованому перехресті з бул. Перова, здійснюючи маневр повороту ліворуч, пропустивши транспортні засоби, які повертали ліворуч та здійснювали рух прямо, почав рух ліворуч, транспортний засіб, який рухався в полосі для повороту праворуч, здійснив зіткнення з його автомобілем.

Інший учасник дорожньо-траспортної пригоди ОСОБА_1 в суді першої інстанції пояснив, що 25.08.2019 року він керував транспортним засобом «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 , виїжджаючи з вул. Райдужної, здійснював рух на зелене світло світлофора, на перехресті побачив транспортний засіб «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_1 , який хотів повертати з вул. А. Навої на бул. Перова, вважав, що водій транспортного засобу «ВАЗ» повинен був його пропустити, оскільки він здійснював рух прямо.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції погоджується з висновками районного суду про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, правильності кваліфікації дій за вказаною статтею, оскільки зазначене підтверджуються зібраними у справі доказами.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №299818 від 25.08.2019 вбачається, що ОСОБА_2 25.08.2019 року о 21 год. 35 хв. керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул. А. Навої в м. Києві, на регульованому перехресті з бульвару Перова, при повороті ліворуч не надав переваги у русі транспортному засобу «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого здійснив зіткнення з даним транспортним засобом, чим порушив вимоги п.16.6 ПДР України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.1).

Зі схеми місця ДТП, складеної за місцем пригоди слідує, що вона містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження. Достовірність даних, відображених у схемі, підтверджена підписами учасників ДТП. Зауваження щодо її складання відсутні (а.с.2).

До протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.3, 4). Вказані пояснення тотожні тим, що були надані в суді першої інстанції.

Пунктом 16.6 ПДР України передбачено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_1 та здійснюючи поворот ліворуч не надав дорогу транспортному засобу «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо.

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Із огляду на вказане, висновки районного суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №299818 від 25.08.2019, схемою ДТП до нього, письмовими та усними поясненнями учасників, характером та локалізацією пошкоджень транспортних засобів, місцем зіткнення, та є обґрунтованими.

Доказів на спростування своєї вини, в тому числі і відеозапису дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 не надано.

Проаналізувавши докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, місцевий суд вірно прийшов до переконання, що вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведеною повністю.

Оскільки доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, вони вважаються судом апеляційної інстанції необґрунтованими.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи, притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, та накладенні на нього адміністративного стягнення у виді штрафу були дотримані у повній мірі.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль