ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6486/18 Номер провадження 33/814/210/19Головуючий у 1-й інстанції Калько О. С. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
Категорія: ч.1 ст.195-4 КпАП України
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В.,

за участі:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м.Полтави від 26 грудня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець смт.Опішня Зіньківського району Полтавської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.195-4 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 68 грн. на користь держави з конфіскацією спеціального засобу „ПМР", серія НОМЕР_1, 2001 року випуску.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 352, 40 грн. в дохід держави.

Постановою судді Прокопенко А.А. визнаний винним в тому, що він, являючись власником спеціального засобу „ПМР", серія НОМЕР_1, 2001 року випуску, дозвіл НОМЕР_2 дійсний до 28.01.2017 року, порушив термін перереєстрації спецзасобу для відстрілу набоїв, споряджених гумовими кулями, та вказаними діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.195-4 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, в частині визначеного адміністративного стягнення у вигляді конфіскації спецзасобу, та повернути його для можливості належного оформлення та продовження терміну дії дозволу на носіння та зберігання спецзасобу. При цьому, провину у вчиненому правопорушенні визнав повністю. Вказав, що адміністративне правопорушення скоїв не навмисно, воно не становить суспільної небезпеки, збитків державним, суспільним та інтересам громадян не завдано, а причиною невчасного подання заяви про продовження терміну дії дозволу на носіння та зберігання спеціального засобу став складний робочий графік ОСОБА_2 та період його навчання у Вищому навчальному закладі.

В період з 2002 року, тобто, з моменту отримання ним дозволу, умов володіння та користування спеціальним засобом не допускав, до адміністративної і кримінальної відповідальності з цього приводу не притягувався. Визначене суддею адміністративне стягнення у вигляді конфіскації позбавить права ОСОБА_2 на володіння вказаним засобом, яким останній користується з метою захисту задля відвернення можливих незаконних посягань.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних в установленому порядку, перевірених в судовому засіданні доказах і не спростовуються в апеляційній скарзі. Його дії за ч.1 ст.195-4 КпАП України кваліфіковані правильно.

ОСОБА_2 в апеляційному суді пояснив, що пропустив строк на перереєстрацію спецзасобу з огляду на складний робочий графік та його перебування на навчанні.

Однак, відповідно до матеріалів справи, граничним терміном дії дозволу на носіння та зберігання спецзасобу для відстрілу набоїв споряджених гумовими кулями НОМЕР_2 визначено 28.01.2017 року, про що ОСОБА_2 завчасно знав та не був позбавлений можливості на його своєчасне продовження. З моменту закінчення строку дії дозволу до складення протоколу про адміністративне правопорушення минуло майже два роки, протягом яких ОСОБА_2 до органів поліції з питань перереєстрації спецзасобу не звертався.

Доводи апелянта про необґрунтоване застосування адміністративного стягнення у вигляді конфіскації спеціального засобу не узгоджуються з вимогами закону з огляду на таке.

Відповідно до ст.23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КпАП України стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція частини 1 статті 195-4 КпАП України передбачає єдине та безальтернативне стягнення у виді штрафу у розмірі від чотирьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією електрошокових пристроїв і спеціальних засобів.

Вказані вимоги Закону суддею першої інстанції дотримано в повному обсязі, стягнення накладено у відповідності з приписами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують відповідальність, в тому числі й тих, які зазначені в апеляційній скарзі.

Конфіскація спеціального засобу „ПМР", серія НОМЕР_1, 2001 року випуску, у відповідності до санкції ч.1 ст.195-4 КпАП України, є обов'язковим видом адміністративного стягнення, а тому скасуванню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м.Полтави від 26 грудня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська