Номер провадження 33/816/452/19 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/10471/19 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 04.10.2019, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката Лопаткіна О. В.,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки суд відмовив у задоволенні клопотання про допит свідків, а огляд на стан сп`яніння проведений за допомогою недозволеного технічного засобу, з результатами якого він не згоден, внаслідок чого наполягав на проходженні огляду в закладі охорони здоров`я, однак працівники поліції йому відмовили в цьому. Крім того, в розгляді справи не приймала участі сторона обвинувачення, протокол про адміністративне правопорушення складений на не належному бланку без викладення суті обвинувачення та без роз`яснення йому прав.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 04.10.2019 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн із позбавленням права керування т/з строком 1 рік. Стягнуто на користь держави 384,20 грн судового збору.

Згідно постанови судді, 07.07.2019 о 03:37 в м. Суми по вул. Тополянська, буд. 52, водій ОСОБА_3 керував т/з Mazda Premacy д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest в присутності двох свідків, результат огляду позитивний - 1,20 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9(а) ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_3 та його захисника Лопаткіна О В., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1 і ч. 2 ст. 7 КУпАП), а згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 ).

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 169339 від 07.07.2019, суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що водій ОСОБА_3 керував т/з у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

ОСОБА_3 як в суді першої інстанції, так і в ході апеляційного розгляду справи, свою вину у вчиненні правопорушення категорично заперечив та пояснив, що 07.07.2019 в ході спілкування з працівниками поліції йому була пред`явлена підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти відповідний огляд на місці за допомогою приладу Drager, на що він погодився. Після продуття прилад показав, що він нібито перебуває у стані сп`яніння. З таким результатом він не погодився, про що зробив запис у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення. Він виявив бажання пройти огляд в закладі охорони здоров`я, однак працівники поліції відмовили йому в цьому.

Суддя суду першої інстанції не погодилася з показаннями ОСОБА_3 та в обґрунтування висновків свого рішення поклала такі докази вини останнього як: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 169339 від 07.07.2019; роздруківку показників огляду ОСОБА_3 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager»; письмові пояснення свідків; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; рапорт поліцейського; відеозапис з місця вчинення правопорушення, а також послалася на п. 2.9а ПДР і ч. 1 ст. 130 КУпАП як на правову підставу притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, висновки судді суду першої інстанції про винність ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові є необґрунтованими, належним чином не умотивовані та не відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення заслуговують на увагу та підлягають задоволенню.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність настає, зокрема, за керування т/з особами в стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, та кореспондується з вимогами п. 2.9а ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати т/з у стані сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння закріплений у ст. 266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами) і являє собою процедуру направлення водіїв т/з для проведення огляду з метою виявлення зазначеного стану і проведення такого огляду.

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і огляд проводиться в присутності поліцейського.

У ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_3 не погоджувався з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціального технічного засобу, що об`єктивно підтверджується його записами власноруч: 1) в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; 2) у протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, незважаючи на вказану обставину, працівники поліції не забезпечили проведення огляду ОСОБА_3 у закладі охорони здоров`я, що прямо вимагає ч. 3 і 6 ст. 266 КУпАП та інші піднормативні акти. Огляд особи на стан сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5). При цьому на момент незгоди з показниками огляду на місці, протокол про адміністративне правопорушення ще не був складений повністю, оскільки не містив всіх необхідних складових, які закон висуває до змісту цього процесуального документа, зокрема пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 (ч. 1 ст. 256 КУпАП), тому провадження в справі не могло бути розпочате, а розпочате підлягало закриттю, оскільки доказами в справі є фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які у свою чергу встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Таким чином, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП, а умовами його допустимості є: одержання фактичних даних із належного джерела, належним суб`єктом, в належному процесуальному порядку; належне оформлення (фіксування) джерела фактичних даних. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення

Повертаючись до справи, оскільки огляд на стан сп`яніння є недійсним (недопустимим доказом), тому і усі інші похідні докази, включаючи протокол про адміністративне правопорушення є недопустимими доказами (правова концепція «отруєного дерева» (або «ефект доміно»), яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ (справи «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany), від 30.06.2008); «Яременко проти України» (Yaremenko v. Ukraine), від 30.04.2015), згідно якої визнання одного доказу недопустимим має наслідком невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі («отруєне дерево дає отруйні плоди»), тобто матеріали, отримані в результаті використання недопустимого матеріалу, самі є недопустимими як докази).

Показання допитаного апеляційним судом свідка ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_3 був згоден з результатами огляду також не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки свідок залишив місце зупинки т/з після проходження ОСОБА_3 огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу і не був присутнім при закінченні складання протоколу працівником патрульної поліції.

Викликає певні сумніви і запис з відеокамер поліцейських, який містить лише частину відеозапису спілкування поліцейських та водія ОСОБА_3 і чомусь припиняється у період часу, коли останній пройшов огляд на стан сп`яніння, і не має відеозапису, коли ОСОБА_3 викладав свої письмові пояснення щодо незгоди з результатами огляду як у відповідному акті, так і у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Доводи апеляційної скарги про те, що у справі мала приймати участь сторона обвинувачення і недотримання цієї вимоги суперечить судовій практиці ЄСПЛ (рішення у справах «Михайлова проти України» та «Карелін проти Росії»), які є обов`язковими до виконання національними судами, є необґрунтованими, оскільки згідно ст. 250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів в справах, мають серед іншого право брати участь у розгляді справи, а ч. 2 цієї статті встановлені випадки обов`язкової участі прокурора (провадження у справах за ст. 172-4, 172-9 і 172-9-2 КУпАП). Національним законодавством передбачено випадки обов`язкової участі прокурора та випадки, коли участь прокурора є факультативною, а тому посилання на рішення ЄСПЛ не можна вважати обґрунтованими, оскільки вони застосовуються з огляду на «дух закону», а не лише на його формальні приписи і стосуються насамперед об`єктивності та неупередженості суду під час розгляду справи та унеможливлення суду за власною ініціативою досліджувати докази чи змінювати об`єм пред`явленого обвинувачення, а не для формальної участі сторони обвинувачення (прокурора) у справі як такої.

Твердження апеляційної скарги щодо невідповідності бланку протоколу наказу МВС № 1376 від 06.11.2015 колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки сам наказ та затверджена ним інструкція, зразки бланків протоколів стосуються перш за все порядку оформлення в органах НП України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, що стосуються правопорушень не у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (п. 1 розділ І Інструкції). У свою чергу, бланк про правопорушення саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху визначений «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015, і саме на такому бланку і складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3 .

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення встановлено не було, тому постанову судді не можна вважати законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, що тягне за собою її скасування через неправильне застосування норми матеріального права, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 і п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 04.10.2019 відносно ОСОБА_6 скасувати через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми матеріального права, а провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 і п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП закрити через відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.