Справа № 303/5528/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

26.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Гошовського Г.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника - адвоката Гнідого О.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 33/4806/149/2019, в якій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1, не працюючий, притягнутий до адміністративної відповідальності як такий, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду від 24.09.2018 ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 06.09.2018 о 03:40 на вул. Ужгородській в м. Мукачево керував транспортним засобом марки «Mazda 3 SDN» НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння і відмовився від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан сп'яніння у присутності двох свідків, за що підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат Гнідий О.Ю. просить постанову судді скасувати, а справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Підставами для прийняття такого рішення вважає наступне.

З матеріалів справи та усних пояснень ОСОБА_1 убачається, що він не перебував у стані алкогольного спяніння, оскільки взагалі не вживає спиртні напої за станом здоров'я. Інспекторами поліції йому не було роз'яснено порядок і процедуру проведення огляду на стан сп'яніння на місці або ж у закладі охорони здоровя, сам він з таким порядком необізнаний, оскільки така ситуація сталася з ним уперше. На думку ОСОБА_1, існують сумніви у справності «Драгера» у зв'язку з відсутністю у працівників поліції свідоцтва про повірку засобу, сертифіката відповідності. Направлення ж на огляд до закладу охорони здоров'я, з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп'яніння йому не давали. Окрім того, 06.09.2018 він взагалі не керував транспортним засобом, а лише знаходився біля автомобіля, який напередодні був залишений ним у зв'язку з несправністю гальмівної системи, очікуючи знайомого, який повинен був допомогти йому з ремонтом або з евакуаціюєю. Разом з тим, не заперечує, що у автомобіля не були ввімкнені фари. Стверджує, що за весь час від зупинки до складання протоколу йому та свідкам не було роз'яснено порядок та наслідки проведення всіх дій, їх права та обов'язки.

Вважає, що при встановлені обставин події поліцейськими було допущено однобічність, оскільки текст пояснень свідків було надруковано заздалегідь, а від свідка, який знаходився поряд з ОСОБА_1 протягом усього часу, пояснення відібрані взагалі не були. Вказане, на його думку, викликає сумніви у доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, які слід тлумачити на користь останнього.

Апеляційний суд заслухав пояснення ОСОБА_1, захисника, які підтримали апеляційну скаргу, за їх клопотанням допитав свідка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_2, перевірив матеріали справи, доводи апеляційної скарги і вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов'язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов'язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вирішуючи питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винен ОСОБА_1 у його вчиненні і чи підлягає він адміністративній відповідальності, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Пунктом 1.10 цих Правил визначено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вчиненні якого визнано винним ОСОБА_1, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як видно з матеріалів справи і оскарженої постанови судді, доказами вини ОСОБА_1 визнано протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 228052 від 06.09.2018, пояснення двох свідків і відеозапис.

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 256 КУпАП, зазначається дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, п.п. 6,7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 09.11.2015 (далі - Інструкції), огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом . У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення.

Згідно з п.п. 3 і 5 розділу ІІ вказаної Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу, на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 228052 від 06.09.2018, ці вимоги додержані не в повній мірі. В ньому зазначено тільки те, що ОСОБА_1 керував «ТЗ» з ознаками алкогольного сп'яніння і від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Зазначену в протоколі серії БД № 228052 від 06.09.2018 обставину, що він керував транспортним засобом на момент його зупинки працівником поліції, ОСОБА_1 заперечив. Фактичних даних, якими б це його твердження було спростовано, в матеріалах справи немає.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 з цього приводу пояснив, що 06.09.2018 о 03:40 у стані алкогольного сп'яніння не перебував і своїм автомобілем марки «Mazda 3 SDN» НОМЕР_1 не керував, а знаходився поряд з ним очікуючи знайомого, який повинен був допомогти йому з ремонтом або з евакуацією транспортного засобу, у якого напередодні вийшла з ладу гальмівна система. Тоді він був змушений залишити автомобіль на місці зупинки, пізніше повернувся до нього, турбуючись за його цілісність та безпеку. Побачивши, що сам не впорається, він зателефонував своєму приятелю ОСОБА_3 і запросив на допомогу. Поліцейські, які під'їхали до них, поцікавились причиною зупинки, зауважили, що у транспортного засобу не ввімкнені фари і його не видно у темряві, що є небезпечним, далі стали вимагати проходження медичного огляду, не зважаючи на те, що транспортним засобом він не керував. В решті вони склали постанову про накладення штрафу, з якою він згідний, оскільки фари на його автомобілі дійсно не були ввімкнені, та протокол про адміністративне правопорушення, з яким він не згідний, оскільки автомобілем у той час не керував і у стані алкогольного сп'яніння не перебував. При цьому йому не були роз'яснені ні його права ні порядок проходження медичного огляду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що вночі 06.09.2018 на прохання свого приятеля ОСОБА_1 про допомогу в зв'язку з виходом з ладу транспортного засобу прибув на таксі на вул. Ужгородську в м. Мукачево. Під час огляду транспортного засобу до них під'їхали працівники поліції, які вимагали від ОСОБА_1 проходження медичного огляду. Останній цю вимогу відхилив, пояснюючи, що транспортним засобом не керував.

Доданим до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписом рух автомобіля «Mazda 3 SDN» НОМЕР_1, те, що ОСОБА_1 був його водієм, належне роз'яснення йому установленого порядку проходження огляду на стан сп'яніння, свідків, які могли б це підтвердити, не зафіксовано.

Відсутність у матеріалах справи переконливих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров'я, саме як водій, виключає допустимість вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, як джерела доказів.

Отже, висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується на недопустимому доказі. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 283 КУпАП, повинна містити, окрім іншого, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.

Оскаржена постанова цим вимогам не відповідає, оскільки містить рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення поряд з описом обставин, які не доведені допустимими доказами.

За таких обставин пояснення ОСОБА_1 і доводи апеляційної скарги не можуть бути відкинуті, а їх врахування виключає встановлення факту адміністративного правопорушення про яке йдеться в протоколі серії БД № 228052 від 06.09.2018 і в оскарженій постанові судді.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника Гнідого О.Ю. задовольнити.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду від 24.09.2018 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Гошовський