Справа № 447/1811/19 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 33/811/1024/19 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю захисника - адвоката Ратича Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ження, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 18 вересня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 гривень.

Згідно з постановою судді, 09.08.2019 року о 01 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Альфа», без реєстраційного номера, на вул. Мазепи в м. Миколаїв Львівської області в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а. ПДР.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 18 вересня 2019 року та закрити справу про адміністративне правопорушення, передбаченеч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що 09 серпня 2019 року о 01 год. він не керував транспортним засобом.

ОСОБА_1 звертає увагу на те, що пояснення, нібито, свідків, з якими погодився суддя, не містять в собі ніяких відомостей про те, в який саме час та в якому місці він керував мотоциклом.

Як зазначає ОСОБА_1 , як на доказ його вини суддя покликається на протокол про адміністративне правопорушення, де він чітко вказав, що за кермо не сідав, в такому протоколі не зазначено про долучення чеку алкотестеру. Окрім цього, в чеку алкотестера не вказано серію та номер протоколу про адміністративне правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Його захисник - адвокат Ратич Т.М. просив проводити апеляційний розгляд у відсутності підзахисного, а тому апеляційний суд не вбачає перешкод для розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Ратича Т.М. на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, зокрема: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2), згідно з яким огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку із виявленими ознаками, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів. Огляд проводився за допомогою приладу «Alcotest 6810 Drager», тест №1367, на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , результат якого показав 1,56 ‰. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився, про що поставив свій підпис у відповідній графі.

Наведені обставини підтверджуються даними результатів чек-тесту №1367, проведеного сертифікованим приладом алкотестер «Alcotest 6810 Drager», прилад ARBH-0680, яким встановлено, що у освідуваної особи - ОСОБА_1 стан алкогольного сп`яніння - 1,56 ‰. З даними результатами ОСОБА_1 ознайомився, про що розписався у відповідній графі.

Хоч у вказаному чек-тесту відсутня вказівка на серію, номер протоколу про адміністративне правопорушення, однак відсутність такої інформації жодним чином не вплинули на результати проведеного огляду ОСОБА_1 та не може бути підставою для визнання такого доказу недопустимим.

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , вона була знайома з ОСОБА_1 до 08.08.2019 року приблизно 2 тижні. 08.08.2019 року ОСОБА_1 о 22 годині приїхав по неї на мотоциклі, після цього вони поїхали на стадіон, де розпивали алкоголь разом з друзями. Приблизно о 00 год. 30 хв. ОСОБА_1 поїхав по сигарети до магазину. Деякий час його не було. Потім свідок зателефонувала ОСОБА_5 і він попросив прийти на АДРЕСА_2 . Коли свідок прийшла, то побачила ОСОБА_1 в крові. Їй повідомили, що ОСОБА_1 побили. Вона викликала поліцію. Чи вживав ОСОБА_1 алкоголь вона сказати не може, оскільки особисто цього не бачила, хоча не виключає, що міг вживати.

Згідно з письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , з 23 години 08.08.2019 року він знаходився на стадіоні разом з ОСОБА_1 ОСОБА_1 вживав алкоголь. Свідок алкоголю не вживав. Приблизно о 00 год. 30 хв. у них закінчилися сигарети і ОСОБА_6 поїхав на мотоциклі по сигарети. Приблизно 20 хв. його не було і свідок пішов його шукати. Свідок побачив, що на перехресті лежить мотоцикл, а ОСОБА_1 сидить поруч весь у крові. На думку свідка, він не впорався з керуванням через стан сп`яніння. Після цього зателефонувала ОСОБА_4 . Коли вона прийшла до них, то свідок викликав швидку допомогу, а ОСОБА_4 викликала поліцію.

Допитані у судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що з ОСОБА_1 вони товаришують. 09.08.2019 року перебували у нетверезому стані і не пам`ятають як саме давали пояснення працівникам поліції. Сам текст пояснень написали працівники поліції, а свідки власноруч написали тільки одне речення та підписали. Зазначили, що насправді ОСОБА_1 09.08.2019 транспортним засобом не керував. Спочатку вони всі вживали алкоголь, потім у них закінчилися сигарети і ОСОБА_1 вирішив піти в магазин, він взяв мопед та покотив його до магазину.

Вказаним поясненням свідків та зміні їх показань суддя першої інстанції надав належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про достовірність показань свідків, що містяться у їх власноруч написаних письмових поясненнях.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в частині відсутності в поясненнях свідків даних про час та місце керування останнім транспортним засобом, були предметом розгляду суддею першої інстанції, яким надано оцінку, з якою погоджується й суд апеляційної інстанції.

На переконання апеляційного суду, наведені вище докази у своїй сукупності є допустимими та достатніми на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 09.08.2019 року близько 01 години у стані алкогольного сп`яніння, що формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення від 09 серпня 2019 року серії ОБ№105743 вимогам КУпАП апеляційний суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вказаний протокол не був покладений в основу прийнятого судом рішення щодо винуватості останнього.

На переконання апеляційного суду, обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, урахував дані про особу порушника, ступінь його вини, та в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 18 вересня 2019 року, якоюОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М.Урдюк