ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/407/19 Головуючий в 1-й інстанції Гнатюк О.М.
Єдиний унікальний №334/2655/19 Доповідач в 2-й інстанції Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Гуртовенка П.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2019 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Як зазначено в постанові, 05 квітня 2019 року о 07.15 год. ОСОБА_1 в м. Запоріжжя, по вул. Моторобудівників 88, керував автомобілем ЗАЗ-Daewoo, державні номерні знаки НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Drager», результат склав 0,36 %о, від додаткового огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.9а ПДР.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що він не знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Такої ж думки притримувались свідки подій на місці складення протоколу. Між тим інспектор поліції не роз`яснив йому права на правову допомогу з боку адвоката та про наслідки в разі відмови від проходження обстеження на стан алкогольного сп`яніння. Інспектор самотужки провів тестове обстеження не сертифікованим приладом «Drager», серійний номер №АRNK-0075. Прилад визначив незначне сп`яніння в межах допустимої похибки у розмірі 0.36 проміле. Більш того, у залі судового засідання знаходячись під присягою свідок ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 прямо дали свідчення про його стан та категорично заперечили його знаходження у стані алкогольного сп`яніння.

Вказує, що його адвокатом були порушені питання перед судом про допит інспектора поліції та свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для усунення протиріч між показаннями свідків, проте суд першої інстанції вимог клопотання адвоката не виконав визначивши, що свідчення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не мають особливого значення, а свідчення свідка ОСОБА_3 зовсім не відзначив у постанові від 24.06.2019 року, як необхідні. Таке ставлення суду до доказів та матеріалів справи свідчить про вибірковість дослідження доказів та пріоритет одних матеріалів справи перед іншими, що в свою чергу знецінює фактичні дані, та призводить до постановлення неправильного рішення судом.

Також зазначає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Drager», серійний номер №АRNK-0075, який фактично не був дозволений, та не мав дозвільних документів до застосування МОЗ та Держспоживстандартом на день проведення огляду на стан сп`яніння. Суд так і не оглянув оригіналів дозвільних документів на прилад по причині очевидно їх відсутності.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Гуртовенка П.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, та пояснив суду, що стані алкогольного сп`яніння не перебував. Використання приладу «Drager» є незаконним, оскільки до матеріалів справи були додані лише ксерокопії дозвільних документів на право застосування приладу «Drager», серійний номер №АRNK-0075 для проведення тестового вимірювання рівня алкоголю в крові. У такому випадку поліцейські мали б направити його до медичного закладу для проходження огляду, але працівниками поліції цього не було запропоновано.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що напередодні вживав алкогольні напої, однак підчас проходження обстеження на стан алкогольного сп`яніння у такому стані не знаходився.

Разом з цим, доводи, заявлені ОСОБА_1 на свій захист спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №164626 від 05 квітня 2019 року, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, його копію отримав, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, що засвідчив своїм особистим підписом (а.с.1); актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та роздруківкою результатів приладу «Драгер», з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер», та результат тестування склав 0,36 проміле (а.с.3-4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які підтвердили наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а також факт його проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», його результати (а.с.6-7); відеозаписом, який міститься на доданому до матеріалів справи оптичному носії DVD-R, на якому зафіксовані обставини події від 05.04.2019 року.

Суд першої інстанції намагався допитати в судовому засіданні інспектора поліції ОСОБА_6 І. яким було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , однак інспектор поліції в судове засідання не з`явився, надавши суду пояснення на окремому аркуші, відповідно до яких під час несення служби в Шевченківському районі м. Запоріжжя ним було зупинено автомобіль ЗАЗ-Daewoo під керуванням ОСОБА_1 . В ході бесіди у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу, на що водій ОСОБА_1 погодився. Після проходження огляду результат склав 0,36 проміле. ОСОБА_1 було запропоновано додатково пройти огляд у закладі охорони здоров`я, на що він відмовився. В подальшому відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких суттєвих порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №164626 від 05 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 , містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. З зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, копію його отримав, як зазначено вище, йому роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що він засвідчив особистим підписом.

Крім того, зауважень до протоколу та до акту від ОСОБА_1 не надійшло, він власноруч розписався в протоколі та в акті, з результатом огляду був згоден. Також не надходило від останнього будь-яких зауважень під час огляду, що підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що працівниками поліції були роз`яснені права, передбачені ст.268 КупАП., пояснена процедура та спосіб проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, були запропоновані тестові трубки у запечатаному вигляді на вибір, одну з яких ОСОБА_1 обрав власноруч. Огляд проводився у присутності двох свідків.

Також є безпідставними доводи щодо порушення поліцейськими порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки дій працівників поліції, які явно виходять за межі їх повноважень, при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи ОСОБА_1 про те, що результати його огляду на стан сп`яніння мають бути визнані недійсними, апеляційний суд вважає неспроможними, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС/МОЗ від 09 листопада 2015 року №1452/735, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, у тому числі і Alcotest Drager №6820, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Між тим, з 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Розділ 4 цього Закону передбачає законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки наявність лише сертифікату затвердження типу засобу вимірювальної техніки та їх періодичну повірку, а п.2 Розділу X Прикінцеві та перехідні положення Закону, передбачає, що до приведення нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом вони діють в частині, що не суперечить цьому Закону.

Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, затверджений наказом Держкомстандарту України від 19 лютого 2002 року № 100, який регламентував порядок оформлення та видачі сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу був скасований наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 14 червня 2016 № 972 відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Разом з тим, в матеріалах справи наявні документи до газоаналізатора, що використовувався при огляді ОСОБА_1 , зокрема, сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-МI/1-96-2014 від 01 вересня 2014 року та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/4939 від 14 серпня 2018 року, дійсне до 14 серпня 2019 року (а.с.5).

Тобто, газоаналізатор має всі документи, передбачені Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в частині, що не суперечить вимогам Закону.

Отже, доводи ОСОБА_1 про проведення його огляду на стан сп`яніння не сертифікованим технічним засобом не заслуговують на увагу.

Крім того, сам ОСОБА_1 у разі незгоди з висновками технічного засобу, мав можливість пройти обстеження в медичному закладі, але цього не зробив.

Доводи апелянта про те, що він не відмовлявся додатково пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я спростовуються наданими матеріалами, а саме відеозаписом вказаних подій, відповідно до якого після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки інспектор поліції запропонував ОСОБА_1 додатково пройти огляд у закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився у присутності двох свідків.

Отже, посилання ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі на порушення, є суто формальними, і не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення, до того ж останній не заперечував факт керування транспортним засобом, тобто фактичні обставини справи не оскаржує взагалі.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2019 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 334/2655/19