ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/819/514/19 Доповідач: Вейтас І.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Вейтас І.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП судді Херсонського міського суду Херсонської області від 01 серпня 2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 01 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384, 20 гривні.

Відповідно до постанови судді ОСОБА_1 10.06.2019 року о 16-10 годині керував транспортним засобом Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в Херсонській області, Білозерського району, с. Чорнобаївка, вул. Херсонська, 81, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 11 листопада 2019 року подав апеляційну скаргу в якій, вказує, що він був зупинений працівниками поліції за порушення правил користування ременями безпеки. При складанні протоколу, в автомобілі поліції, поліцейський поцікався чи не вживав він алкоголь, на що він відповів, що хворіє на цукровий діабет групи 2 і це дає запах ацетону. На що йому було запропоновано вийти з автомобіля та пройти тест на алкогольне сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Коли вони вийшли з автомобіля поліції, біля нього вже очікували два свідки. Це йому виявилось підозрілим і він відмовився пройти тест в присутності саме цих свідків.

Також вказує, що справа розглянута за його відсутності, при тому, що він належним чином не був повідомлений про час та місце розгляду справи судом.

Посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, яке обґрунтоване тим, що справа розглянута судом першої інстанції за його відсутності, постанова у встановлені законом строки йому не направлялась, з повним текстом постанови він ознайомився в суді 04.11.2019 року, тому ним пропущено строк з поважної причини.

Заслухавши особу, притягнуту до адміністративної відповідальності, апеляційний суд дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до положень статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Із матеріалів справи вбачається, що 01 серпня 219 року постанова суду ухвалена без участі ОСОБА_1 ..

Матеріали справи не містять відомостей про отримання ОСОБА_1 у визначені статтею 285 КУпАП строки. З матеріалів справи вбачається, що захисник ОСОБА_1 адвокат Миловський С.В. ознайомився з матеріалами справи 04.11.2019 року. (а.с.21).

Зважаючи на викладене, а також з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, причини пропуску строку на апеляційне оскарження слід визнати поважними та поновити його із зазначених підстав.

Заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності , який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що його вина повністю підтверджується сукупністю доказів, які були дослідженні під час судового розгляду. Суддя дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національно поліції України (далі-поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.6 розділу 1 вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Пунктом 7 розділу 1 Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я , якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі- заклад охорони)

Пункт 6 розділу ІХ Інструкції «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №194626 ОСОБА_1 в Херсонській області, Білозерського району, с. Чорнобаївка, вул. Херсонська, 81, 10.06. 2019 року о 16-10 годині керував транспортним засобом Mazda 3 днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Апеляційний суд не бере до уваги, як доказ відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного, а відмовився проходити огляд на стан сп`яніння в присутності запрошених поліцейськими свідків, оскільки такі дії водія не відповідають правилам дорожнього руху, вищевказаної Інструкції і така відмова, з вказаних апелянтом причин, не свідчить про відсутність в його діях складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

У разі незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, так само, як і у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я (п.7 розділу 1 Інструкції)

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського (який долучено до матеріалів справи) вбачається, що поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Після того, як ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, мотивуючи це недовірою до свідків, поліцейським було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що ОСОБА_1 також відмовився.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення, правом надавати пояснення не скористався. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП, про невідповідність внесених до протоколу даних, не заявляв ні в протоколі, ні в окремих поясненнях. Копію протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 отримав (а.с.6).

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції, поліцейськими дотримано.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 194626 від 10 червня 2019 року стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, протокол відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП, на підставі доказів наявних в матеріалах справи повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доказів щодо спростування висновків судді про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і апеляційному суду.

Суд не бере до уваги, як підставу для скасування постанови суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності про час та місце розгляду справи.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 194626 від 10 червня 2019 року за частиною 1 статті 130 КУпАП поліцейським повідомлено ОСОБА_1 про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться 25 червня 2019 року о 8-30 годині Херсонським міським судом Херсонської області, каб. 803. ОСОБА_1 ознайомлений з місцем та часом розгляду справи, копію протоколу отримав, про що свідчать його підписи (а.с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що суддя вживав заходи, в порядку передбаченому статтею 277-2 КУпАП, для повідомлення ОСОБА_2 про час та місце судового розгляду.

29.06.2019 року, за адресою, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, як адреса проживання ОСОБА_1 , судом першої інстанції направлене повідомлення про виклик ОСОБА_1 в судове засідання на 11 липня 2019 року (а.с.11). Дане повідомлення ОСОБА_1 отримано не було і у зв`язку з закінченням строку зберігання, було повернуто на адресу суду першої інстанції (а.с.12).

В зв`язку з неявкою в судове засідання ОСОБА_1 , Херсонським міським судом Херсонської області розгляд даної справи було відкладено на 01 серпня 2019 року, та відповідно направлено повідомлення про виклик ОСОБА_1 в судове засідання (а.с.13), яке також ОСОБА_1 отримано не було і у зв`язку з закінченням строку зберігання, було повернуто на адресу суду першої інстанції (а.с.14).

Вказані обставини свідчать про те, судом першої інстанції вжито всіх заходів щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання, а відтак, посилання апелянта на те, що суд першої інстанції належним чином не повідомляв його про дату час, та місце розгляду справи, спростовуються матеріалами справи.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , знаючи ще з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення про те, що в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області здійснюється розгляд справи щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судові повідомлення, надіслані судом не отримував та самостійно не цікавився ходом розгляду справи, тим самим знехтував своїми процесуальними обов`язками.

З врахуванням викладеного, за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Херсонського міського суду Херсонської області від 01 серпня 2019 року.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 01 серпня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 01 серпня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Вейтас