Провадження № 3/756/22/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 січня 2019 рокусуддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції МВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 236279, що складений інспектором поліції Сергієнком І.А., водій ОСОБА_1 16 жовтня 2018 року о 02 годині 45 хвилин у м. Києві по вул. Зої Гайдай, 2 керував т/з «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку у лікаря - нарколога водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнавав та пояснив, що 15 жовтня 2018 року близько 23 год. 30 хв. на автомобілі марки «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 він повертався до свого місця проживання з аптеки у зв'язку з виникненням необхідності для придбання ліків своєму сину, що за станом здоров'я потребував лікування. У той же час його зупинили працівники поліції. Разом з ним в автомобілі знаходився знайомий ОСОБА_3. Далі поліцейські повідомили, що ОСОБА_1 в стані сп'яніння та повинен пройти огляд на стан сп'яніння, запропонувавши поїхати до лікаря - нарколога на огляд, з чим ОСОБА_1 погодився, проте запропонував провести огляд на сп'яніння за допомогою наявних у працівників поліції мобільних засобів для проведення обслідування, з метою скорочення часу на проведення огляду та якнайшвидшої передачі ліків сину, на що отримав відмову.

Також в цей час проходив поряд сусід ОСОБА_1 ОСОБА_4, який побачивши дану ситуацію, зупинився та короткий час спостерігав за подіями, що відбувалися. Через певний час ОСОБА_1 знову висловив свою позицію про бажання закінчити подію, яка відбулася та поїхати до лікаря - нарколога, за умови, що ця процедура не займе багато часу. Як поліцейські повідомили йому, така процедура займе близько 30 хвилин, тому останній погодився та сів до працівників поліції у автомобіль, а його товариш ОСОБА_3 сів за кермо його автомобіля та поїхав за ними до пр. Визволителів, 6. Прибувши за вказаною адресою, працівники поліції не поспішали йти до кабінету лікаря - нарколога та розпочинати процедуру огляду. За спливом тривалого часу в очікуванні огляду лікарем, на його запитання до поліцейських, чому не здійснюється огляд, останні вказували весь час, що зараз все відбудеться. Проте, прочекавши близько години - півтори часу ОСОБА_1 сказав поліцейським що більше чекати не може, на що працівники поліції відразу пішли до кабінету лікаря - нарколога та повідомили лікарю, що необхідно зафіксувати відмову від проведення огляду. Відразу поліцейські завели до кабінету лікаря - нарколога двох чоловіків в якості свідків відмови від проходження огляду. Тому ОСОБА_1 вважає, що поліцейські штучно створили умови для відмови від проходження огляду лікаря-нарколога на стан сп'яніння.

Після цього в присутності працівників поліції ОСОБА_1 сів за кермо свого автомобіля. У якості пасажира до даного автомобіля сів ОСОБА_3 та поїхав до свого місця проживання.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчинення адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: суть адміністративного правопорушення.

Відповідно до цієї норми огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 236279 не вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів, у зв'язку з чим його було направленого на огляд на стан сп'яніння до лікаря-нарколога.

У поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також не зазначено, що водій відмовився від проходження огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів, а також від проходження огляду у закладі охорони здоров'я,

Пунктом 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 №1452/735) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 р. І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Пунктом 8 затверджено форму такого направлення.

Однак, у матеріалах справи таке направлення відсутнє, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння.

Досліджуючи письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, судом встановлено, що дані пояснення надруковані на стандартних бланках (в тому числі зміст пояснень свідків) на одному аркуші паперу, поліцейським вказано лише дані свідків.

Також у обох поясненнях видно, що вони написані декількома особами, адже різняться почерки та колір чорнила, яким написано текст. Крім того, у поясненні свідка ОСОБА_5 відмічено, що громадянин «АГА» відмовився від підпису матеріалів, у той час як ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення підпис поставив та написав з приводу того, що детальні пояснення надасть у суді. Документом, що засвідчує особу свідка ОСОБА_5, є незрозумілий документ «П.В.» без номеру та дати його видачі, а також відомостей, що це за документ взагалі.

Окрім того суд критично ставиться до зазначених вище пояснень свідків, як до письмових доказів вини ОСОБА_1, оскільки у поясненнях ОСОБА_5 і ОСОБА_6 містяться відомості, що ОСОБА_1 від підпису матеріалів відмовився, хоча це не відповідає дійсності та обставинам справи, адже у протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис особи, щодо якої такий протокол складено.

До того ж свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 викликалися в судові засідання 20.12.2018 та 11.01.2019 для підтвердження своїх пояснень за адресами, що вказані у зазначених поясненнях, проте до суду не з'явилися та причини своєї неявки не повідомили.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Натомість матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

Відповідно до ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 № 100, поліція використовує технічні засоби -нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. Також відповідно до п. 3.5 Розділу III вказаної Інструкції після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Проте доданий до протоколу відеозапис з нагрудної камери інспектора здійснювався лише у приміщенні медичного закладу, в той час, коли там вже був присутній ОСОБА_1, поліцейські, поняті та лікар, тобто без відеофіксації всіх обставин, що передували прибуттю ОСОБА_1 до лікаря-нарколога. Загальна тривалість зазначеного відеозапису всього близько 3-4 хвилин, проте, як вбачається зі змісту протоколу, його складено 16 жовтня 2018 року о 03 годині 58 хвилин, а автомобіль ОСОБА_1 зупинено ще 16 жовтня 2018 року о 02 годині 45 хвилин. Зі слів самого ОСОБА_1 його автомобіль було зупинено ще 15 жовтня 2018 року близько 23 години 30 хвилин.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 наполягав на допиті в судовому засіданні інспектора поліції ОСОБА_2 з метою надання доказів стосовно часу запинки транспортного засобу, оскільки автомобіль під керуванням його довірителя був зупинений о 23 год. 30 хв., а відмова у лікаря - нарколога та протокол був складений о 03 год. 58 хв., всупереч встановленому ч. 4 ст.266 КУпАП двох годинному терміну проведення огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я з моменту встановлення підстав для його здійснення. В судове засідання інспектор поліції ОСОБА_2 не з'явився про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно, шляхом направлення повістки на адресу Управління патрульної поліції в м.Києві ДПП, доводів на спростування вказаних обставин суду не надав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст.252 КпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (як і правопорушення).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При чому ЄСПЛ у справі «AllenetdeRibemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, протокол БД №236279, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, письмові пояснення ОСОБА_1, відеоматеріал, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 247 п.1 ч.1 , ч.1 ст.130 КпАП України, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч.1 ст. 130 КпАП - закрити, за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її постановлення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: