ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/429/19 Доповідач - Лекан І.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 20 серпня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 20 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 05.08.2019 р. о 01 год. 47 хв. в м.Тернополі по вул.Глибока керував транспортним засобом «Jeep Grand Cherokee», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора 6820 «Драгер», відповідно до якого ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння (1.31 проміле), чим порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Вказує, що суд неповно та необ`єктивно розглянув справу про адміністративне правопорушення, постанова винесена судом з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права.

Посилається на незаконність дій працівників поліції при проведенні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки йому у повній мірі не роз`яснили права та можливість залучення адвоката.

Стверджує, що суд першої інстанції необґрунтовано розглянув справу про адміністративне правопорушення без допиту свідків у судовому засіданні, чим порушив принцип безпосередності дослідження доказів.

Зазначає, що судом порушено його право на захист, оскільки судовий розгляд проведено без його участі за відсутності доказів його належного повідомлення про час та місце розгляду справи.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що судом здійснено розгляд справи без його участі, а копію постанови суду він отримав 06.11.2019 року, що позбавило його можливості оскаржити її у встановлений законом строк.

Апелянт ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БД №314003 від 05.08.2019 року, згідно якого інспектором роти №1 батальйону УПП в Тернопількій області ДПП лейтенантом поліції Мартинюком А.В. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 05.08.2019 р. о 01 год. 47 хв. в м.Тернополі по вул.Глибока транспортним засобом «Jeep Grand Cherokee», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора 6820 «Драгер» (повірка дійсна до 03.10.2019 року) у присутності двох свідків.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Як вбачається з результату тесту, проведеного за допомогою застосування приладу газоаналізатора 6820 «Драгер» (повірка дійсна до 03.10.2019 року) від 05.08.2019 року рівень алкоголю в крові становив 1,31 % проміле. З вказаним результатом тесту ОСОБА_1 погодився.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що 05 серпня 2019 року були присутні в якості свідків при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу за допомогою застосування газоаналізатора алкотест Драгер 6820. Результат тесту показав наявність алкоголю у крові ОСОБА_1 у розмірі 1,31 проміле.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Dragеr Alcotest 6820 ARHS 0295 (повірка дійсна до 03.10.2019 року) огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: різких запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. За результатами огляду встановлено - проба позитивна 1,31 % проміле.

Огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу проводився працівниками поліції у відповідності із вимогами п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1425/735, що підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів справи.

Крім цього, водій ОСОБА_1 не заперечував факту вживання ним алкогольних напоїв, про що вказав, надавши письмові пояснення у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Крім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Щодо твердження апелянта про порушення працівниками поліції його права на залучення адвоката під час проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки Інструкцією та нормативними актами не передбачено участі адвоката при огляді особи на стан алкогольного сп`яніння.

Необґрунтованими є доводи ОСОБА_1 щодо порушення принципу безпосередності дослідження письмових пояснень свідків, оскільки це не перешкодило суду повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідити докази у справі, достовірно встановити обставини, що мають значення для справи та відповідно до ст.252 КУпАП дати їм належну правову оцінку.

Посилання апелянта на те, що судом було порушено його право на захист, оскільки розглянуто справу без його участі, є необґрунтованим, оскільки він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується його підписом у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення, тому суд, враховуючи вимоги ст.ст. 277, 38 КУпАП, діяв відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП, згідно вимог якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою. Крім того, ОСОБА_1 скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість повністю використати весь обсяг прав, передбачених КпАП України для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її в точній відповідності із законом.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП та в строки, передбачені ст. 38 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі- відсутні.

Оскільки справу розглянуто судом 20 серпня 2019 року за відсутності ОСОБА_1 , копію вищевказаної постанови він отримав 06 листопада 2019 року, йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 20 серпня 2019 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис