Провадження № 33/4820/588/19
Справа № 687/1124/19 Головуючий в 1-й інстанції Кулєбякін В. О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 14 листопада 2019 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 14 листопада 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 14 вересня 2019 року о 07 год. 17 хв. по вул. Толстого, 2 в смт. Чемерівці, керував автомобілем «FORD MONDEO», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме (почервоніння обличчя, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Водій від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції щодо нього скасувати, а матеріали справи направити до Чемеровецького ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області. Вважає, що постанова суду першої інстанції є необ`єктивною, суд провів розгляд справи однобічно, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд неповно з`ясував всі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, а тому вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Вказує, що працівниками поліції не в повній мірі роз`яснювались його права, а при оформленні протоколу поліцейським було допущено ряд порушень та внесено додаткові записи після підписання протоколу ОСОБА_1 . Вважає, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у його клопотанні про повернення протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання та належного оформлення, позаяк протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції.

В судове засідання захисник Полігов О .В. не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, письмові заяви про відкладення розгляду справи не надходили, докази поважності причин нез`явлення суду не надавалось, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає можливим здійснювати розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 в попередньому судовому засіданні, який підтримував подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судове засідання 13 грудня 2019 року ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавалось.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 14 вересня 2019 року був складений інспектором СРПП Чемеровецького ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_4, того ж дня, о 07 год. 17 хв. в смт.Чемерівці по вул.Толстого, 2, ОСОБА_1 керував автомобілем «FORD MONDEO», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянтом не оспорюється факт керування транспортним засобом у час, зазначений в протоколі.

За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, які були зазначені поліцейськими в складених документах. Такі ознаки відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, відтак в поліцейських, на переконання апеляційного суду, були всі підстави для направлення ОСОБА_1 для проведення такого огляду.

Доводи апелянта про відсутність таких ознак під час апеляційного розгляду, не приймаються до уваги, зважаючи, що такі факти засвідчені свідками у протоколі, підтверджуються показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в суді першої інстанції. Вважаючи такі покази правдивими, апеляційний суд зауважує, що дані відеозапису свідчать, що під час виявлення і фіксування правопорушення апелянт жодного разу не заперечував факту наявності ознак, на які вказували поліцейські, та після оформлення протоколу, на запитання поліцейського щодо тверезого водія, якому можна було б передати автомобіль, апелянт відповів, що такий є.

Підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом апелянт не наводить, не встановлено таких і апеляційним судом. В складеному протоколі вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, що не суперечить диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якої за цією нормою настає відповідальність в разі, зокрема, відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В суду першої інстанції були відсутні підстави для направлення протоколу для доопрацювання та належного оформлення з підстав, заявлених апелянтом та його захисником.

Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази, які є належними та допустимими, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, давали суду прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується даними протоколу, в якому відображено відмову від проходження огляду (а.с.1), поясненнями свідків в суді першої інстанції та відеозаписом фіксування вчинення правопорушення. Під час розгляду справи в суді першої інстанції апелянт не оспорював факту відмови від проходження огляду, запропонованого поліцейськими, на місці та в медичному закладі, з тих підстав, що у поліцейських не було підстав для його зупинки.

Даними запису відеофіксування вчинення правопорушення зафіксовано, як ОСОБА_1 керував вищевказаним транспортним засобом та здійснив зупинку автомобіля (за порушення правил зупинки було складено протокол за ч.1 ст.122 КУпАП), в подальшому ОСОБА_1 вийшов з водійського сидіння автомобіля і до нього підійшли працівники поліції. Також на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Твердження апелянта, що працівниками поліції були допущені такі порушення при оформленні матеріалів, які, на його думку, є порушенням вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, і є підставами для скасування постанови з направленням протоколу для доопрацювання, не можуть бути врахованими.

В суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 (працівник поліції) вказував, що в оригіналі протоколу у графі - підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, він вніс запис «зі змістом ознайомлений, копію отримав», оскільки ОСОБА_1 відмовився від підпису у протоколі після отримання його копії, попередньо розписавшись про його ознайомлення зі змістом та отримання дозволу на тимчасове керування.

Внесення таких даних, на переконання апеляційного суду, не дає підстав для повернення справи на доопрацювання органу, що склав протокол, та в цілому не дають підстав для висновку щодо недопустимості складеного протоколу про адміністративне правопорушення. До того ж сам апелянт не оспорює факту отримання ним копії протоколу (про що свідчить наявність такої копії у апелянта) та що він не підписався про її отримання.

Свідок ОСОБА_5 в суді першої інстанції підтверджував, що був присутнім під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що засвідчив своїм підписом у відповідній графі протоколу, який був вже складений поліцейським, та в письмових поясненнях.

За таких обставин, доводи апелянта не свідчать про таку невідповідність протоколу вимогам ст.256 КУпАП, яка б давала підставу для направлення матеріалів справи на доопрацювання.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законодавством порядку. Вказані обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, допитаних в суді першої інстанції, рапортами та даними відеозапису.

Доводи апелянта, що працівниками поліції не в повній мірі було роз`яснено його права, на увагу не заслуговують, позаяк, як видно з відеозапису, працівники поліції роз`яснювали ОСОБА_1 його права.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 14 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя