Справа № 504/4290/18
Провадження № 3/520/1002/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2019 року суддя Київського районного суду м. Одеси Федулеєва Ю.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Комінтернівського районного суду Одеської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

02.08.2018 року о 18 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Kangoo» н/з НОМЕР_1 в м. Одеса по вул. 3-й провулок Шишкіна, 11а, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків. Результат - 3, 12%.

У судове засідання ОСОБА_1 з'явився, свою вину не визнав, вказавши, що з протоколом про адміністративне правопорушення та висновком на стан сп'яніння не згоден. Зокрема, особа в судовому засіданні не заперечувала той факт, що вона керувала транспортним засобом, разом з тим повідомила, що висновок на стан сп'яніння показав невірний результат.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного переконання.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №003720 від 02.08.2018 року, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Викладене в повній мірі підтверджується результатом роздруківки приладу Драгер, згідно якої результат тесту позитивний - 3, 12%, а також актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння. Крім того, суд надає належну правову оцінку долученим до матеріалів справи письмовим поясненням свідків, якими підтверджується факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп'яніння та його результати.

Доводи ОСОБА_1 про те, що висновок на стан алкогольного сп'яніння невірний не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вірність процедури проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1 підтверджується долученими до справи письмовими поясненнями свідків. Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_1 мав право повідомити про те, що він не погоджується з результатом тесту на стан сп'яніння з застосуванням приладу Драгер, та пройти такий тест в медичному закладі, чого останнім зроблено не було.

За таких обставин, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в повному обсязі доведена, сумнівів у обґрунтованості складеного протоколу чи долучених до протоколу додатків у суду не має.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №003720 від 02.08.2018 року, подія та сам факт адміністративного правопорушення відбулися 02.08.2018 року. Матеріали ж справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшли в провадження судді Київського районного суду м. Одеси лише 11.01.2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Згідно правил п. 7 ст. 247 КУпАП: провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 130, 247, ст.ст. 283-285 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, за ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити, у звязку закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Київський районний суд м. Одеси, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Федулеєва Ю. О.