Категорія:ч.1 ст. 173-2 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисників ОСОБА_1 - Сахарук О.Я. , Татарин В. М . , захисника на стороні ОСОБА_5 - Міщук І .В. , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2019 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою провадження у справі щодо ОСОБА_5 за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та не об`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає, що суд всупереч положень ст. 247 КУпАП закрив провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП без встановлення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку захисників ОСОБА_1 - Сахарук О.Я. , Татарин В.М. , які скаргу підтримали, просили її задовольнити та скасувати постанову суду, захисника ОСОБА_5 - Міщук І.В., яка скаргу заперечила, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП вказаних вимог закону не дотримався.

Зокрема, на думку апеляційного суду, місцевий суд безпідставно не встановив наявність чи відсутність винуватості ОСОБА_5 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а передчасно закрив провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Так, відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто закриття провадження у справі за п.7 ст.247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п.7 ст.247 КУпАП.

Водночас слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ст.247 КУпАП). Тобто у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п.1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п.7 ст.247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП).

Відтак, враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанову судді місцевого суду необхідно скасувати та прийняти нову постанову, як про це просить апелянт у своїй апеляційній скарзі.

Положення ст.251 КУпАП регламентують, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність, встановлена в ч.1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Так, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №155838 від 09 липня 2019 року, згідно якого перший 09 липня 2019 року о 17:50 год. за місцем свого проживання вчинив психологічний тиск в сім`ї щодо дружини ОСОБА_1 , а саме виражався нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою.

Крім того, вчинення цього правопорушення підтверджується протоколом прийняття заяви від 09 липня 2019 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 про те, що за вказаних у протоколі обставин її чоловік вчиняв щодо неї психологічне насильство, погрожував фізичною розправою, а також протоколом огляду місця події від 09 липня 2019 року (а.с. 19), який проведено о 19:45 год., і яким встановлено факт умисного пошкодження дверних замків, що вказує на неупередженість пояснень потерпілої щодо вчинення правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_5 , відповідальність за яке встановлена частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Відтак, апеляційний суд пояснення ОСОБА_1 (с.с. 4) щодо невизнання своєї винуватості не приймає до уваги, оскільки вони є неаргументованими та вважає їх такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності, і з цих же підстав вважає доводи захисника Міщук І.В. такими, що не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, як того вимагають положення ст.ст. 251, 252 КУпАП.

Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Між тим, апеляційний суд позбавлений законної можливості накладати адміністративне стягнення поза межами встановленого Законом строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що правопорушення було вчинено 09 липня 2019 року і на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення, провадження у справі щодо ОСОБА_5 необхідно закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 38, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_5 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, провадження у справі щодо нього закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк