Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/9773/17
П О С Т А Н О В А

25.11.2019р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.11.2017р. ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 483 ч.1 МК України та піддано стягненню у вигляді: штрафу в сумі 43065грн. з конфіскацією товару, через неможливість конфіскації товару в натурі, стягнено ще 43065грн., а також судовий збір в сумі 320 грн. Постановою судді Апеляційного суду Миколаївської області від 28.02.2018р. вказане рішення залишене в силі. 23.05.2018р. постанова направлена до Заводського відділу ДВС м. Миколаєва ГТУЮ в Миколаївської області для виконання.

24.04.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду, як до органу, який видав виконавчий документ, з заявою про відстрочення виконання постанови від 16.11.2017р. В обґрунтування ОСОБА_1 зазначив, що є сумніви в тому, що постанова від 16.11.2017р. районного суду та від 28.02.2018р. є законними, оскільки в інших справах, що є аналогічними, судами приймалися інші рішення. З цього приводу на даний розслідується кримінальні провадження щодо суддів, які вказані рішення приймали. З посиланням на ст. 378 ч.3 КАС України просив відстрочити виконання рішення на невизначений термін, а саме: до встановлення провини суддів, що приймали рішення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, з`явився в якості його представника ОСОБА_2 , який заяву підтримав, виклав ті ж саме обставини щодо наявності інших рішень за аналогічними справами, наявності кримінальних проваджень щодо суддів, що приймали рішення, висловив впевненість в тому, що за допомогою Рішення ЄСПЛ та кримінальних проваджень, згодом постанови від 16.11.2017р. та 28.02.2018р. будуть переглянуті, вказане свідчить про те що виконання судового рішення на даний час є неможливим. Вважав, що при прийнятті рішення щодо відстрочки виконання рішення суддя має керуватися нормами КАС України, а не КУпАП.

Вивчивши заяву, додані до неї документи та заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 приходжу до наступного.

Постанова від 16.11.2017р., що є виконавчим документом, була постановлена на підставі ст. 283-285 КУпАП. Відповідно рішення щодо відстрочки виконання постанови про стягнення має також прийматися на підставі норм КУпАП.

Вказаною нормою є ст. 301 КУпАП, відповідно до якої може бути відстрочене лише виконання постанов щодо стягнень у вигляді арешту та виправних робіт та на строк до одного місяця.

Таким чином діючим законодавством не передбачена відстрочка виконання постанов, що прийняті в порядку КУпАП, за якими призначене стягнення у вигляді штрафу та конфіскації.

За такого в задоволені заяви вважаю необхідним відмовити.

Керуючись ст. 301 КУАП, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.11.2017р. про стягнення штрафу в сумі 43065грн. з конфіскацією товару, через неможливість конфіскації товару в натурі, стягнення ще 43065грн., а також судового збору в сумі 320 грн. - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Дірко І.І.