Справа № 500/46/19 Провадження № 3/500/150/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Швець В.М., розглянувши матеріали адміністративного провадження у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватного підприємця, що мешкає: АДРЕСА_1 ,

про здійснення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 1 січня 2019 року в 05 годин 18 хвилин ОСОБА_1 в місті Ізмаїл по проспекту Суворова, навпроти будинку № 186, керував автомобілем Мерседес, держ.номер НОМЕР_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння - продув газоаналізатор, результат тесту показав 1,5 проміле, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за здійснення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєнні вказаного правопорушення не визнав, дав пояснення, що дійсно керував у вказаний час та вказаному місці автомобілем, але у стані сп`яніння не перебував, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, але на місці зупинки працівники поліції не запропонували йому продути газоаналізатор, в лікарні лікар його не оглядав, дав продути газоаналізатор, показанням газоаналізатора не довіряє.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , суд доходить висновку про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт перебування у стані алкогольного сп`яніння. Суд враховує, що Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я, МВС від 9 листопада 2015 року №1452/735 (надалі - Інструкція) встановлено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Між тим, згідно талону до газоаналізатору ОСОБА_1 продув спеціальний технічний засіб Drager «Alcotest 6810», але свідки поясняли, що ОСОБА_1 продув спеціальний технічний засіб Drager «Alcotest 6820». Оскільки перевірка водія на стан алкогольного сп`яніння проводилась за допомогою приладу газоаналізатора Drager «Alcotest 6810», то його показники не можуть вважатися допустимим доказом. Крім того, Інструкцією з експлуатації газоаналізатору «Alcotest 6810» визначено інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців. А згідно до роздруківки приладу Drager «Alcotest 6810», яким проведено огляд водія, дата останнього калібрування приладу не відома, що є порушенням вказаного 6 місячного строку. Крім того, Пунктом 7 Розділу 1 Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ОСОБА_1 пояснив, що не відмовлявся від проходження такого обстеження. Тобто працівники поліції порушили вищевказану інструкцію.

Крім того, як вбачається із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами. В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вказані свідки, немає їх підпису про відмову ОСОБА_1 від підписання протоколу.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 не доведена належними доказами ознака «стану алкогольного сп`яніння», бо це не підтверджується достовірними доказами, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, а тому провадження відносно нього підлягає закриттю відповідно до п.3 ч.1 ст.284 та п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

Керуючись ст.ст.130,247,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КпАП України.

Суддя: В.М.Швець