Справа № 549/557/19
Провадження №3/549/126/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року суддя Чорнухинського районного суду Полтавської області Глущенко Н.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , працюючої головним бухгалтером ТОВ «Чорнухинський край»,

за ч.1 ст. 163-2 КУпАП,

встановив:

До Чорнухинського районного суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення №388 від 04.11.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , працюючи головним бухгалтером ТОВ «Чорнухинський край», вчинила правопорушення ведення податкового обліку п.44.1 ст.44, п.187.1 ст.187, п.198.1 п.198.3 п.198.5 п.198.6 ст.198, п.201.1, 201.10, ст.201 Податкового кодексу України в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сього в сумі 1064646 грн., в т.ч. за червень 2019 року всього в сумі 1064 646 грн., та п.п.120-1.2 ст.120-1 п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України встановлено не реєстрацію податкових накладних у ЄРПН в терміни, встановлені пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України в сумі 499 156 грн., за що передбачена відповідальність за ст. 163-2 КУпАП.

У судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 пояснила, що в протоколі фактично не викладено об`єктивну сторону правопорушення, оскільки зазначення в протоколі про порушення особою певних пунктів нормативного акту не є викладенням суті правопорушення в розумінні положень закону. Просила справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.163-2 ч.1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.163-2 ч.1 КУпАП України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення з дослідженням доказів у справі.

Здійснюючи функцію судового вирішення справ про адміністративні правопорушення на підставі норм закону, діючи при цьому на засадах додержання законності і принципу презумпції невинуватості, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, суд при розгляді справ перевіряє представлені докази й оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, але не вправі перекладати на себе функцію доказування винності особи та формулювання обвинувачення у вчиненні правопорушення, яке неправильно було сформульоване органом чи посадовою особою, уповноваженими складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Крім того, суд не має права за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, так як у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Зазначені положення конкретизовані в п.п.4, 6 Розділу ІІ Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 02.07.2016 року №566, відповідно до яких зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 256 КУпАП.

При викладенні обставин правопорушення у протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, та які положення законодавства порушено.

Виходячи з системного аналізу положень ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 163-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

З формулювання обставин правопорушення, викладених у протоколі неможливо зробити висновок про те, яке саме порушення, передбачене диспозицією ст.163-2 КупАП інкреміновано ОСОБА_1 та у вчиненні яких конкретних дій це порушення виразилось:

-відсутність податкового обліку, яке може виражатись у бездіяльності та полягати у нездійсненні передбачених законом заходів щодо ведення податкового обліку, неподанні звітів, неподанні аудиторських висновків, тощо;

-порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, яке може виражатись у вчиненні активних дій та полягати у порушенні строків чи встановленої законом процедури ведення обліку, складення звітності, подання встановлених законом документів, тощо.

Тобто в протоколі фактично не викладено об`єктивну сторону правопорушення, оскільки зазначення в протоколі про порушення особою певних пунктів нормативного акту не є викладенням суті правопорушення в розумінні положень закону.

Не викладення суті правопорушення суперечить вимогам КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, може мати наслідком порушення права особи захищатись від інкримінованого правопорушення, а також позбавляє суд можливості прийняти у справі жодне з можливих процесуальних рішень.

В протоколі про адміністративне правопорушення №388 від 04.11.2019 року вказано, що ОСОБА_1 є головним бухгалтером ТОВ «Чорнухинський край», проте до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу на підтвердження повноважень ОСОБА_1 , як головного бухгалтера підприємства, що несе відповідальність за його господарську діяльність.

Отже, вважаю, що ОСОБА_1 не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ведення податкового обліку, відповідальність за яке передбачена ст 163-2КУпАП.

Також суддя вказує на те, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено, що саме ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах "Malofeyeva v. Russia" та "Karelin v. Russia" суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При цьому, суд зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо, зокрема відсутній склад адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 163-2, ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Чорнухинський районний суд і набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя