ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/384/19 Справа № 203/4339/18 Суддя у 1-й інстанції - Васіна Л.В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 30 листопада 2018 року о 08 годині 05 хвилин пасажир ОСОБА_1, яка знаходилась в автомобілі «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 та здійснював висадку пасажирів на парковці, де ОСОБА_1 відкрила задню ліву дверцяту, чим створила перешкоду автомобілю ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, та своїми діями порушила вимоги п. 15.13 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, а також стягнуто з неї судовий збір на користь держави в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в який просить скасувати постанову та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд розглянув справу без її участі, чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП, у зв'язку з чим вона не могла особисто надати пояснення, при цьому вона просила перенести розгляд справи, оскільки з 26 лютого 2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні.

Вважає, що суддя не надав ніякої оцінки її письмовим поясненням, де вона зазначила, що на автомобілі ВАЗ, перед поворотом на заїзд місце зупинки, був увімкнений покажчик повороту, що не зафіксовано в жодному документі в матеріалах справи, а за змістом ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Посилається на те, що вона не порушувала п. 15.13 Правил дорожнього руху України та відповідно не здійснювала адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки за створення перешкод автомобілю, як це зазначено в постанові суду, адміністративна відповідальність не передбачена.

Крім того, відповідно до пункту 15.13 Розділу 15 Зупинка і стоянка Правил дорожнього руху України, який регулює права та обов'язки саме водіїв, та саме водії є суб'єктами відповідальності за порушення вказаного розділу Правил дорожнього руху України, а не пасажири, у зв'язку з тим, що пасажир не може здійснити зупинку чи стоянку транспортного засобу, тому що він не здійснює керування транспортним засобом.

До суду апеляційної інстанції не з'явились захисник ОСОБА_4, а також ОСОБА_2П та ОСОБА_3, які увідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, а тому їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду в їх відсутність.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Однак судом першої інстанції вказані вимоги закону не дотримані в повному обсязі, належним чином не зясовано обставини та необхідні ознаки складу адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, заслуговують на увагу, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №212492 не викладено обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідно до якої настає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна , тоді як у протоколі про адміністративне правопорушення обставин щодо пошкодження транспортних засобів чи іншого пошкодження не викладено.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв»язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв'язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «ОСОБА_3 проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, суть адміністративного правопорушення.

При цьому формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини.

Отже, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст.247 п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи таке рішення апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2019року задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , передбачене ст.124 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_5