пр. № 3/759/74/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., за участю захисника Навродського О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 29.10.2018 о 09 год. 20 хв. керував автомобілем «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 на 19 км а/д М-06 в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини роту, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння. Однак ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_2 та його захисник з'явились, вину в інкримінованому правопорушенні не визнали. ОСОБА_2 пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та у закладі охорони здоров'я. Поліцейський пропонував йому продутися, але для нього було не зрозуміло, що це за процедура. Крім того поліцейські не повідомили, чи відноситься прилад "Драгер" до спеціальних технічних засобів, дозволених до використання МОЗ та МВС.

Згідно положення пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, його вина підтверджується наступними доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 201541 від 29.10.2018 у ОСОБА_2, після його зупинки, були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння: нестійка хода, почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини роту. Від проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 відмовився, саме тому на нього був складений даний протокол про адміністративне правопорушення в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вони були присутніми 29.10.2018 о 09 год. 30 хв. при відмові ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння.

З відеозапису даної події вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків.

Крім того, в справі міститься направлення ОСОБА_2 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.10.2018, де зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду як на приладі "Драгер", так і у медичному закладі. Також міститься розписка ОСОБА_5 про доставку транспортного засобу за місцем його зберігання, що підтверджує відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом.

Дані докази узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, а тому суддя визнає їх належними, допустимими, достатніми та кладе в основу даної постанови.

Твердження ОСОБА_2 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння не знайшло свого підтвердження в ході розгляду даної справи, натомість повністю спростовуються відеозаписом даної події.

Посилання ОСОБА_2 на те, що поліцейські не повідомили, чи відноситься прилад "Драгер" до спеціальних технічних засобів, дозволених до використання МОЗ та МВС, суд відхиляє, оскільки дані посилання повністю спростовуються вищезазначеними доказами та сприймає як намагання особи таким чином уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, завірені нотаріально та надані захисником у судовому засіданні про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, автомобіль стояв на узбіччі, двигун не заводився, а також те, що ОСОБА_2 відмовлявся пройти огляд лише за допомогою приладу "Драгер", оскільки йому не довіряє, а поліцейські не пропонували йому пройти огляд в медичному закладі, повністю спростовуються відеозаписом даної події, згідно якого події розвивалися зовсім іншим чином, а також, крім свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, інших осіб при відмові ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння, не було.

Суддею відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про направлення даного адміністративного матеріалу за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Встановлено, що дана справа підсудна Святошинському районному суду м. Києва, оскільки згідно протоколу, місце вчинення даного адміністративного правопорушення - Святошинський район м. Києва. Також відмовлено в задоволенні клопотання про направлення даної справи про адміністративне правопорушення на дооформлення, оскільки протокол складено уповноваженими особами та відповідно до вимог КУпАП.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника, суддя вважає за необхідне ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного й ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. 27, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 384 гривні 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик