Справа № 603/64/19
Провадження № 3/603/31/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2019 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалась,

- за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 неналежним чином виконує передбачені ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, батьківські обовязки по вихованню свого племінника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП, а саме, 26.01.2019 року близько 19 год. 00 хв., малолітній ОСОБА_2, на території міського парку, розпивав коньяк з бутилки місткістю 0,5л.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою визнала повністю та пояснила, що її племінник ОСОБА_2, за яким вона здійснює догляд, є чемним та слухняним хлопцем, має багато друзів та жалкує про вчинене, а тому просить суд суворо її не карати.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив факт розпивання ним в міському парку м.Монастириська алкогольних напоїв, про вчинене дуже жалкує та обіцяє що таке більше не повториться, просить суд суворо не карати ОСОБА_1

Згідно з ч. 3 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють за вказаною статтею настає у випадку вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними группами.

Згідно ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку. За правопорушення неповнолітніх, які не досягли шістнадцятирічного віку несуть відповідальність батьки або особи, які їх замінюють.

Скоєне ОСОБА_1 правопорушення підтверджується даними письмових пояснень ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, поясненнями даними в судовому засіданні ОСОБА_1, даними встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №147211 від 30.01.2019 року, складеного інспектором ЮП Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_8

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст. 33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винної, ступінь її вини, а також враховуючи як помякшуючу обставину щире розкаяння у вчиненому, а також беручи до уваги здійснення останньою догляду за неповнолітнім, обтяжуючі обставини судом не встановлені, дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_9 ст. 22 КУпАП та звільнити останню від адміністративної відповідальності при малозначності вчиненого правопорушення..

Керуючись ст. 22, 33, 34, ч. 3 ст. 184, ст. ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В силу ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Справу провадженням закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_10