П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Шишкін О.В., розглянувши матеріал, який надійшов Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , головний бухгалтер ТОВ «НВП «УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ», місце проживання АДРЕСА_1 ,за ч.1 ст.163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , займаючи посаду головного бухгалтера ТОВ «НВП «УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ», допустила правопорушення у веденні бухгалтерського та податкового обліку, що призвело до порушень

1) п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755- VI, зі змінами та доповненнями, внаслідок чого завищено податкові зобов язання на суму ПДВ 379795грн., є т.ч. в вересні 2016 року у сумі 57440грн., лютому 2018 року у сумі 8328грн., березні 2018 року у сумі 20457грн., в квітні 2018 року у сумі 34565грн., в травні 2018 року у сумі 19573грн., в червні 2018 року у сумі 62508грн., в липні 2018 року у сумі 87922грн., в вересні 2018 року у сумі 2583грн., в жовтні 2018 року у сумі 35277грн., в листопаді 2018 року у сумі 12953грн., в грудні 2018 року у сумі 38189грн.;

2) п.198.1, п.198.3, п.198.6, ст.198, п. 201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, зі змінами та доповненнями внаслідок чого завищено податковий кредит на суму ПДВ 3 77032грн. в т.ч. в березні 2018 року у сумі 58855грн., в квітні 2018 року у сумі 30182грн., в травні 2018 року у сумі 4991грн., в червні 2018 року у сумі 74440грн., в липні 2018 року у сумі 57107грн., в жовтні 2018 року у сумі 54824грн., в листопаді 2018 року у сумі 17721грн., в грудні 2018 року у сумі 78912грн., що призвело до заниження податку на додану вартість до сплати у сумі ПДВ 62823грн., в т.ч. в березні 2018 року у сумі 51364грн., в квітні 2018 року у сумі 11459грн.

та до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму ПДВ 91958грн., в т.ч. в березні 2018 року у сумі 7491грн., в липні 2018 року у сумі 57107грн., в грудні 2018 року у сумі 27360грн.

Факт адміністративного правопорушення встановлено актом перевірки від 03.07.2019 №2292/20-40-14-11-10/36374863 та зафіксовано протоколом № 98 від 03.07.2019 року.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явилась, її представником, адвокатом Кокарєвим А.П. подано пояснення по справі, у яких він просить суд закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначає про те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 КУпАП, не є триваючим. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 98 від 03.07.2019 року, правопорушення було вчинено у періоди за вересень 2016 року та з лютого по грудень 2018 року. Крім того, зазначає про вісутність факту вчинення правопорушення взагалі.

Щодо закінчення строку, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення, суд зазначає наступне.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адмiнiстративнi правопорушення» вiд 24.06.1988 р. №6 встановлено, що під час перевiрки дотримання органом (посадовою особою) встановленого ст. 38 КпАП України 2-мiсячного строку застосування адмiнiстративного стягнення судам слiд мати на увазi, що при триваючому правопорушеннi (самоправне зайняття жилого приміщення ст. 151 КпАП України; порушення або невиконання встановлених правил пожежної безпеки ст. 175; невиконання обов`язкiв з виховання та навчання дітей ст. 184 та iнше) зазначений строк обчислюється з дня виявлення правопорушення.

Триваючими правопорушеннями є проступки, пов`язані з тривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Листом Міністерства юстиції України від 02.08.2013 р. №6802-0-4-13/11, роз`яснено, що початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний не виконує конкретний покладений на нього обов`язок або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Триваючі правопорушення припиняються виконанням установлених обов`язків або притягненням винної особи до відповідальності (Лист Мін`юсту України від 01.12.2003 р. №22-34-1465 «Щодо скоєння особою триваючого правопорушення»): «…Продовжуваним адміністративним проступком називають низку ідентичних проступків, які вчиняються неодноразово з однаковою метою, формою вини, тими ж суб`єктами, засобами дії та які складають у сукупності єдине правопорушення (наприклад, дрібне розкрадання державного або колективного майна). Проте триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності...».

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, надалі перебуває у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Такі дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан триває значний час, протягом якого винний безперервно здійснює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Визначення поняття «триваюче правопорушення» знайшло відображення у листі Міністерства доходів і зборів України від 13.05.2013 р. №1101/Н/99-99-15-04-01-14, у якому Міндоходів України зазначило, що триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом під час проведення перевірок (наприклад, у разі виявлення відсутності обліку доходів і витрат, для яких встановлена обов`язкова форма обліку (обліку результатів підприємницької діяльності відповідно до вимог чинного законодавства), бухгалтерського обліку об`єктів оподаткування, ведення його з порушенням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, а також інших правопорушень, пов`язаних з нарахуванням податків, які можна встановити лише під час документальної перевірки на підставі первинних документів). Поняття продовжуваного правопорушення КУпАП взагалі не містить.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що строк накладення адміністративного стягнення на даний час не вичерпано.

Дослідивши матеірали справи, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, копією акту перевірки, який не було оскаржено та на даний час є чинним.

З урахуванням викладеного, враховуючи обставини вчинення правопорушення та особу правопорушника, суд вирішує питання про застосування адміністративного стягнення в межах санкції статті 163-1 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, із правопорушника стягується судовий збір у розмірі, визначеному законом.

Керуючись ст. ст. 38, 40-1, 163-1, 221, 247, 268, 278 - 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з правопорушника на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя: О.В. Шишкін