ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/912/19
провадження № 3/753/540/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Просалова О.М., розглянувшиадміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, 20.12.2018 року, по вулиці Ахматової, 14 в місті Києві керував автомобілем НОМЕР_1, будучи особою, відносно якої постановою серії ВП № 55957508 від 13.03.2018 року Дарницького районного ВДВС у м. Києві встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що заборгованості по аліментам в нього немає, про встановлене обмеження йому відомо не було. Надав суду докази, які підтверджують його звернення про перерахунок аліментів та довідку, відповідно до якої на даний час боргу по аліментам у нього немає.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ( ЄСПЛ ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» ( Avsar v. Turkey ), п. 282 ) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, матеріали даної справи не містять будь-яких доказів, які б могли підтвердити, що ОСОБА_2 було відомо про накладення на нього Дарницьким районним ВДВС обмеження у праві керування транспортним засобом.

Аналіз наведених обставин дозволяє зробити висновок, що протокол відносно ОСОБА_2 не підтверджений доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та враховуючи положення ч.1 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 КУпАП, а тому з цих підстав провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 126 ч. 3, п.1 ст.247, ст. 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 126 ч. 3 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя: