ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/179/16-ц Суддя 1 інстанції: Карімов І.В.
Провадження: 33/818/338/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

13 березня 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, на постанову Чугуївського міського суду Харківської області, яка датована 16 січня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюЧугуївського міського суду Харківської області, яка датована 16 січня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 16.01.2016 року о 23 год. 10 хв. в м. Чугуїв по вул. Горішного, 140, ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ-2108», державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах з ротової порожнини). Від проходження огляду за допомогою приладу «Drager» та медичного освідоцтва відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуЧугуївського міського суду Харківської області, яка датована від 16 січня 2016 року та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що він не відмовлявся від проходження будь-якого огляду, а свідків, які значаться по справі як свідки відмови від огляду при зупинці транспортного засобу, взагалі не було.

Одночасно ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що справу було розглянуто за його відсутності, про існування оскаржуваної постанови дізнався випадково в сервісному центрі МВС України 23.11.2018 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав заяву, в якій підтримував апеляційну скаргу та просив розглядати справу в його відсутності

За викладених обставин, та з урахуванням розумних строків розгляду адміністративної справи, суд приходить до висновку щодо можливості розгляду скарги за відсутності апелянта.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Додержання цих вимог закону суддею забезпечене не в повному обсязі з огляду на наступне.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративні правопорушення.

Формулюючи фактичні обставини адміністративного правопорушення, як відмову водія від проходження огляду на стан сп'яніння, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, приймаючи рішення про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 був своєчасно повідомлений про день і час розгляду справи.

Проте, погодитися з такими висновками суду не можна за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї ненадійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, районним судом ОСОБА_2 не направлялася судова повістка за адресою, вказаною у протоколі. Даних щодо повідомлення правопорушника про судове засідання, матеріали справи взагалі не містять.

Викладене дає змогу вважати, що місцевим судом не було вжито усіх можливих заходів щодо належного повідомлення ОСОБА_2 про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин ОСОБА_4 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.)

До того ж, з матеріалів справи неможливо встановити дату розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки дата постанови 16 січня 2016 року є явно помилковою, так як матеріал розподілений на суддю 11 лютого 2016р. (а.с. 14). До того ж, матеріали справи після розгляду передані до канцелярії суду лише 23.11.2018р. (а.с.18)

Таким чином, посилання апелянта про відсутність належного повідомлення судом не спростовуються матеріалами справи та є підставою для скасуавння рішення суду.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням вимог апеляційної скарги та того, що закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Підстав для закриття провадження за ч.1 с т. 247 КУпАП не вбачається.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_2, строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, задовольнити частково.

Постанову Чугуївського міського суду Харківської області, яка датована 16 січня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева