Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/390/18 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя Щербина С.В.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря Таран З.В.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2019 року відносно

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 червня місяця 15 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 21.01.2019 р. о 02.30 год. в м. Миколаєві по вул. Московській, 41, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Sierra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різким запахом алкоголю з порожнини рота, млявою мовою, почервонінням очей. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків проводився за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest», результат якого, згідно тесту № 1674, становив 0,39 ‰. Після чого, ОСОБА_1 виявив бажання пройти медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Згідно висновку МОНД № 68 від 21.01.2019 р., водій ОСОБА_1 о 02.55 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт зазначає, що 21.01.2019 р. його працівники поліції не зупиняли, протокол відносно нього не складали, посвідчення водія, на яке вказується у протоколі, втрачено ним ще у 2017 році, а транспортний засіб йому невідомий.

На його думку суддя місцевого суду не дотримався вимог ст. ст. 7, 280 КУпАП, оскільки не встановив особу, яка перебувала за кермом та надала посвідчення водія НОМЕР_2 , яке було внесено в реєстр загублених документів.

В апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи яке апелянт зазначив, що про існування постанови він дізнався від державного виконавця, який наклав арешт на його рахунки, з метою стягнення штрафу за оскаржуваною постановою, після чого, він звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва та 13.11.2019 р. отримав її копію.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Що стосується клопотання ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, Заводським районним судом м. Миколаєва розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 призначався на 05.03.2019 р. та 18.03.2019 р., про що направлялись відповідні повідомлення за адресою, зазначеною у протоколі, а саме: АДРЕСА_2 .

18.03.2019 р. за результатами розгляду справи постановлено рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 23.03.2019 р., копію вказаної постанови канцелярією Заводського районного суду м. Миколаєва направлено на зазначену поштову адресу.

Разом з тим, зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що фактичною адресою проживання останнього є АДРЕСА_1

Враховуючи що ОСОБА_1 не брав участі в судовому засіданні, в матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення про дату та час судового розгляду, а також отримання ним копії рішення, вважаю причину пропуску строку поважною, а тому, за можливе поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Щодо законності прийнятого суддею місцевого суду рішення, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції зазначені вимоги закону дотримані не були, з огляду на наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 281617, 21.01.2019 р. о 02.30 год. в м. Миколаєві по вул. Московській, 41, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Sierra», з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різким запахом алкоголю з порожнини рота, млявою мовою, почервонінням очей. Водію було запропоновано, в установленому законом порядку, у присутності двох свідків, пройти медичний огляд на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest 2242», результат якого, згідно тесту № 1674, становив 0,39 ‰. Після чого, ОСОБА_1 виявив бажання пройти медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Згідно Висновку МОНД № 68 від 21.01.2019 р., водій ОСОБА_1 о 02.55 год. керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Особу правопорушника встановлено за допомогою посвідчення водія ВХТ 932423 від 28.12.2016 р..

До протоколу надано низку документів, зокрема: висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 68 від 21.01.2019 р., роздруківка результату тесту, проведеного за допомогою приладу «Драгер» № 1674 від 21.01.2019 р., акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, пояснення ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Разом з тим, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 категорично заперечував свою причетність до вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та зазначив, що автомобіль «Ford Sierra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зазначений у протоколі, йому не належить, а посвідчення водія серії НОМЕР_2 , за допомогою якого встановили особу правопорушника, ним було втрачено ще у 2017 році, у зв`язку із чим, він отримав нове посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у ньому повинні бути вказані, з поміж іншого, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з довідки Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Миколаївській області № 31/14-Б-55 від 18.09.2019 р., згідно автоматизованих баз даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, 28.12.2016 р. на ім`я ОСОБА_5 видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 , однак, 03.06.2017 р., у зв`язку із зверненням про його втрату, вказане посвідчення було внесено в реєстр загублених документів автоматизованої бази даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а замість нього оформлено і видано нове посвідчення серії НОМЕР_3 .

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 р. по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, враховуючи викладене, при складанні протоколу відносно ОСОБА_6 як встановлення особи, так і огляд водія на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. №1452/735, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 р., а тому, відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

За наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а тому, як і інші матеріали справи не є доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, а викладені в постанові судді висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи наведене, у зв`язку із тим, що не встановлені достатні докази для доведення вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в суді і вичерпані можливості їх отримання, справа про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва