КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/4423/2019 Головуючий в 1-й інстанції: Аблішев В.А.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 05 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2019 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2019 року постановою судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн 20 коп. на користь держави.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 09.08.2019, о 23 годині, керуючи автомобілем «Фольксваген Тігуан», д.н.з. НОМЕР_1 , на мосту Патона в м. Києві, в порушення п. 2.3б, п.10.4 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/, під час здійснення маневру, а саме розвороту, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали пошкодження.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до прийняття судом незаконного та необґрунтованого рішення. Справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Так, апелянт вважає, що ПДР України не порушував, оскільки маючи намір здійснити маневр розвороту завчасно увімкнув світловий покажчик лівого повороту. Вважає, що водій ОСОБА_2 надав неправдиві пояснення з приводу дійсних обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме те, що виїхав на реверсивну смугу руху, задля уникнення ДТП.

Вказане підтверджується даними відеозапису, на що не було звернуто належної уваги судом першої інстанції.

Крім того, апелянт вважає, що судом було допущено неповноту, оскільки не було задоволено його клопотання про призначення автотехнічної експертизи.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , заслухавши його пояснення, в яких останній підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а провадження закрити, пояснення водія ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Висновок суду щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме даними що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненні свідка ОСОБА_2 , даними відеозапису.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що водій ОСОБА_1 , 09.08.2019, о 23 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Фольксваген Тігуан», д.н.з. НОМЕР_1 , на мосту Патона в м. Києві, під час здійснення маневру, а саме розвороту, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, результаті чого вказані транспортні засоби отримали пошкодження

Таким чином, ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.3 б, п.10.4 ПДР України, згідно з якими водій, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, а так само перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Згідно даних схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи місце розташування транспортних засобів, а також локалізацію й характер механічних пошкоджень, вважаю, що останні повністю узгоджуються з даними відеозапису, а також письмовими поясненнями водія автомобіля «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , які він надавав під час оформлення матеріалів на місці ДТП та підтвердив під час апеляційного розгляду.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вказував, що погоджується з тим, що порушив ПДР України, однак не вважає, що останнє було наслідком дорожньо-трансопртної пригоди. Винуватцем аварії вважає водія ОСОБА_2 , оскільки він, рухаючись позаду автомобіля апелянта, бачив увімкнений лівий світловий покажчик повороту, а тому не мав права починати обгін його транспортного засобу, який рухався попереду. Те, що ОСОБА_1 мав намір здійснити маневр розвороту на мосту і тому заздалегідь увімкнув лівий світловий покажчик повороту не вважає причиною ДТП.

Вважаю, що водієм ОСОБА_1 перед розворотом не враховано в достатній мірі дорожню обстановку, та відповідно не здійснено реакції на її зміну, що призвело до зіткнення вищевказаних автомобілів, які отримали механічні пошкодження. Тобтонедотримання саме ОСОБА_1 п. 2.3б, п.10.4 ПДР України лежить у прямому причинно-наслідковому зв`язку між порушенням ПДР України та наслідками у вигляді пошкодження вказаних транспортних засобів. Тому суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість апелянта у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апелянта про допущені процесуальні порушення, які виразились в безпідставному відхиленні його клопотання про призначення автотехнічної експертизи, вважаю необґрунтованими, оскільки необхідність її призначення була предметом розгляду судом, й мотиви відхилення заявленого клопотання вказані в постанову суду. Вважаю, що призначення експертизи необхідно, в тому числі, якщо для прийняття рішення у справі недостатньо зібраних доказів, а для вирішення питання, які ставляться перед експертом, необхідні спеціальні знання. При цьому дані висновку експерта, у будь-якому випадку, підлягають оцінці судом в сукупності з іншими наявними доказами у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що наявні в матеріалах справи докази, в тому числі й надані апелянтом, повністю підтверджують його винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, погоджуюсь з висновком суду першої інстанції щодо недоцільності задоволення заявленого ОСОБА_4 клопотання про призначення експертизи.

Доводи апелянта про накладення на нього занадто суворого стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами також вважаю необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

З огляду на обставини справи, наслідки ДТП у вигляді значних пошкоджень обох транспортних засобів, ставлення апелянта до скоєного, а саме відсутність усвідомлення того, що здійснення маневру розвороту на мосту заборонено, вважаю порушення ОСОБА_1 ПДР України грубим.

Тому судом вірно було накладено стягнення, яке передбачене санкцією статті 124 КупАП, у виді 1 року позбавлення права керування транспортними засобами.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В.Жук