Справа № 206/6299/19
Провадження № 3/206/2234/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Грицаюк Н.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З вересня по 04 листопада 2019 року ОСОБА_1 не виконувала свої батьківські обов`язки щодо своїх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки останні пропускали уроки в Комунальному закладі освіти «Навчально-виховний комплекс №70» по вул. Генерала Радієвського,1 в м. Дніпро, чим порушує вимоги ст. 53 Конституції України та не забезпечує отримання повної середньої освіти дітьми, яка являється обов`язковою, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином сповіщеною про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, шляхом направлення судової повістки та повідомлення у протоколі про адміністративне правопорушення, до суду не з`явилася. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляла. Наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Тому, на підставі ч.2 ст.268 КУпАП, враховуючи, що дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №456254 від 04.11.2019 року, клопотанням Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс №70» по вул. Генерала Радієвського,1 в м. Дніпро про вжиття заходів щодо пропуску дітьми уроків без поважних причин, характеристиками та інформаціями на дітей, копіями свідоцтв про народження.

Приймаючи до уваги викладене, роблю висновок про доведеність вини правопорушника в тому, що вона ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо навчання та виховання неповнолітніх синів, чим порушила вимоги ч.1 ст.184 КУпАП.

Отже, виходячи з викладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, слід визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н.М. Грицаюк