Справа № 541/2776/19
Номер провадження3/541/870/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Андрущенко-Луценко С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Калініченко Л.О.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кишинів, Молдова, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючої, паспорт сер. НОМЕР_1 , виданий Миргородським МРВ УМВС України в Полтавській області 14.02.2011,

за ст.185 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

За протоколом про адміністративне правопорушення, 28.11.2019 о 14 год. 05 хв. в АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 , перебуваючи в квартирі гр. ОСОБА_2 , та розпиваючи спиртні напої, перебуваючи в п`яному вигляді, відмовилася залишити дану квартиру, де перебувала малолітня дитина, відмовилися виконати законну вимогу працівника поліції інспектора СРПП №3 Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області Зеленько І.В. припинити адміністративне правопорушення, а саме: залишити приміщення; при цьому висловлювалася в грубій формі на адресу поліцейських, погрожувала їм фізичною розправою.

Дії ОСОБА_1 уповноваженою особою, яка склала протокол, кваліфіковано за ст.185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, пояснивши при цьому що вона разом зі співмешканцем знаходилася в вищезазначеній квартирі за запрошенням господаря. Вони разом вживали спирті напої. Коли вона залишися в кімнаті сама, то почула сварку господарів квартири. Через деякий час до квартири прибули працівники поліції, які не представились, жодних вимог особисто до неї не заявляли. Між присутніми чоловіками та працівниками поліції виникла суперечка. В подальшому ОСОБА_3 , її співмешканця, господаря квартири працівники поліції закували в кайданки та відвезли до Миргородського ВП, де відносно них складалися адміністративні протоколи.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП України, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Положеннями ст.185 КУпАП, передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків, а також в учиненні таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця через їхню участь в охороні громадського порядку. Склад правопорушення є формальним, тобто воно вважається закінченим з моменту вчинення.

Диспозиція ст. 185 КУпАП містить два різні склади правопорушення. Перший склад передбачає "злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків". Тобто протиправним діянням буде злісна непокора щодо кожного розпорядження чи вимоги поліцейського, якщо вони законні та пред`являються у процесі виконання ним службових обов`язків, зокрема з охорони громадського (публічного) порядку. Другий склад правопорушення полягає у "вчиненні таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їхнього участю в охороні громадського порядку". Отже, законність вимог зазначених посадових осіб пов`язана лише "з їх участю в охороні громадського порядку".

В обох випадках вимоги уповноважених осіб мають бути законними. Вимоги та розпорядження поліцейського є законними, якщо вони відповідають Закону України "Про Національну поліцію", а також іншим нормативно-правовим актам, що регулюють діяльність представників правоохоронних органів. Права членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону визначено у Законі України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону" від 22 червня 2000 р. № 1835-ИІ. Права військовослужбовців у сфері підтримання громадського порядку визначено у Законі України "Про Статут гарнізонної та вартової служб Збройних сил України" від 24 березня 1999 р. № 550-XIV.

Кваліфікуючою ознакою цього правопорушення визначають спосіб його вчинення злісність непокори, що є відмовою від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень поліцейського під час виконання ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, яка засвідчує явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абз. 2 п. 7 Постанови Верховного Суду України від 26 червня 1992 р. № 8).

Суб`єктивну сторону правопорушення характеризує наявність вини у формі умислу.

Суб`єкт правопорушення є загальним. Це осудна особа, яка досягла віку 16 років.

Таким чином, дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського. Вимоги поліцейського та їх розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані. В протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті працівниками поліції.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Згідно ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Матеріали відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського та рапорт працівника поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, не містять в собі доказів вчинення саме злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського в діях, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час подій, які зафіксовані на відеозаписах ОСОБА_1 була присутня, остання вела себе емоційно, однак, на думку суду, її дії неможна розцінювати, як злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського.

Фактично на відеозаписі зафіксовано дії двох осіб чоловічої статі в присутності працівників поліції.

Серед іншого необхідно вказати, що п.5 розділу ІІ Інструкції

із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року N 1026, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за N 28/32999, встановлено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається. Отже, його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає до закриття.

Керуючись ст.ст. 221; 251; 252; 256; 279, 280; 283; 185; 247 п.1 КУпАП,-

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду С. В. Андрущенко-Луценко