Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
20.03.2019 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу, яку подала потерпіла ОСОБА_1,
в с т а н о в и в :
постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, працюючої в представництві «Ріхтер Гедеон»,
закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 08 вересня 2018 року о 10-ій годині 30 хвилин ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Швабській, 64, у м. Ужгород, не врахувавши дорожньої обстановки та безпечного інтервалу, скоїла наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, за що встановлена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що суд, не оцінивши належним чином наявні в матеріалах справи докази та, не зясувавши всіх обставин справи, прийшов до безпідставного висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення. Стверджує, що дорожньо-транспортна пригода відбулася саме з вини ОСОБА_3, оскільки вона (ОСОБА_1 А.), відкриваючи двері автомобіля, в якому знаходилась, переконалася у відсутності будь-яких перешкод, і при відкритих дверях затрималася не менше ніж на 5 секунд, після чого відчула удар іншим автомобілем, яким керувала ОСОБА_3, у дверку її автомобіля. Зазначає, що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 рухався на великій швидкості й зупинився більш ніж за 10 метрів від місця зіткнення, і при цьому, саме ОСОБА_3 не було забезпечено безпечного обїзду нерухомої перешкоди для руху, тобто її автомобіля з відчиненою дверкою. Разом із тим, вказує на те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення ОСОБА_3 вимог, передбачених п. п. 12.1, 12.3, 12.4, 12.5, 13.1., 13.4 Правил дорожнього руху України (далі ПДР). Крім того, посилається на те, що не приймала участь у розгляді справи місцевим судом, про час та місце розгляду її не повідомили, у звязку із чим, була позбавлена можливості надати пояснення із приводу обставин події, а про наявність оскаржуваної постанови дізналася лише 12.12.2018 під час ознайомлення з матеріалами справи, що у свою чергу свідчить і про те, що строк на апеляційне оскарження нею пропущено з поважних причин. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Заслухавши пояснення представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга частковому задоволенню з таких підстав.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, провадження щодо якої закрито ОСОБА_3, неявка якої з урахуванням положень ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується, що ОСОБА_3 неодноразово надсилались повідомлення про час та місце розгляду справи; що даних про поважність причин її неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від неї не надходило.
З оскаржуваної постанови вбачається, що потерпіла ОСОБА_1 не приймала участь у розгляді справи судом першої інстанції. При цьому, в матеріалах справи відсутні дані про те, що місцевим судом ОСОБА_1 надсилались повідомлення, в яких би вказувалось про час та місце розгляду справи, а також про те, що їй була надіслана копія постанови.
У звязку з наведеним, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу - поважними, - строк поновлюється.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті вказується на таке:
1) звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
2) при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.
3) зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та викладені у постанові висновки апеляційний суд приходить до суджень про те, що вказані вище вимоги закону положення ст. ст. 245, 278, 280, 283, 284 КУпАП не були дотримані як інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП у Закарпатській області ОСОБА_4 при проведенні перевірки та складанні протоколу, так і суддею при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у звязку із чим доводи апеляційної скарги про незаконність постанови підлягають задоволенню.
З постанови судді вбачається, що у підтвердження висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення суддя послався на пояснення ОСОБА_3, відповідно до яких водій автомобіля марки «Hyundai Accent», д. н. з. АО 7207 ВЕ, що був припаркований на певній відстані від тротуару та частково на проїзній частині дорозі, несподівано відкрив дверку, попередньо не пересвідчившись, що це буде безпечно для інших учасників руху, та дані схеми дорожньо-транспортної пригоди.
При цьому, зі змісту постанови вбачається, що судом фактично вказується на порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 15.3 ПДР, що в свою чергу є неприпустимим, оскільки суд зобовязаний розглянути справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який складений щодо конкретної особи, та прийняти відповідне рішення.
На інші докази у підтвердження висновку суддя у постанові не послався, у тому числі не дав оцінку письмовим поясненням ОСОБА_1, зокрема, про те, що під час спроби вийти з автомобіля, вона відчула удар ззаду автомобіля в якому знаходилась і який був скоєний автомобілем марки «Hyundai Accent», д. н. з. АА 9244 РВ, у ліву передню дверку її автомобіля.
Судом не вмотивовано у чому саме полягає невідповідність пояснень водія ОСОБА_1 обставинам, викладеним у протоколі. При цьому, незважаючи на розбіжності в поясненнях ОСОБА_3 та ОСОБА_1, суд першої інстанції не викликав останню в судове засідання для дачі пояснень.
Разом із тим, суд у постанові не вмотивував висновки про надання переваги одним доказам - поясненням ОСОБА_3 і відхилення інших - пояснень ОСОБА_1.
У матеріалах справі відсутні фотознімки, на які посилалась ОСОБА_3 під час розгляду справи судом першої інстанції та, відповідно, суд у постанові.
Тому, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, є передчасним, висновки викладені у судовому рішенні такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, належним чином не вмотивованими.
Крім того, судом першої інстанції залишено поза увагою те, що посадові особи Управління патрульної поліції в Закарпатській області, зокрема, інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП у Закарпатській області ОСОБА_4 при проведенні перевірки та складанні протоколу допустив неповноту при проведенні перевірки, не усунув суперечності у доказах, які підлягають усуненню.
Так, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні передбачені КУпАП та іншими нормативно-правовими актами копії документів, які підтверджують наявність у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 права на керування транспортними засобами, зокрема, копії посвідчення водія ОСОБА_3 та ОСОБА_1; копії технічних паспортів на транспортні засоби; протоколи огляду автомобілів марки «Hyundai Accent», д. н. з. АО 7207 ВЕ, та марки «Hyundai Accent», д. н. з. АА 9244 РВ; пояснення свідків очевидців події, які б могли підтвердити або спростувати зазначені у протоколі обставини дорожньо-транспортної пригоди. У тому числі при проведенні перевірки не відібрані пояснення від ОСОБА_5 та ОСОБА_6, на яких як очевидців події посилається ОСОБА_1
У справі відсутні дані про дорожні знаки, які були розміщені перед, у місці та після місця зіткнення транспортних засобів, а також докази, які підтверджують розмір завданих збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Також у протоколі не вказано напрямок руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3, що також не вбачається і зі схеми ДТП.
Відповідно до ч. 1 Розділу 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:
1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;
2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;
3) акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння;
4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
Пунктом 24 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, окрім іншого, визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.
Оскільки відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення на транспорті, у тому числі при керуванні транспортними засобами, їх огляд, складання протоколів про адміністративні правопорушення, зясування обставин, за яких скоєно правопорушення, встановлення свідків (очевидців) події, вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, збирання інших доказів у підтвердження вини особи, покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи, Управління патрульної поліції, тому справа про адміністративне правопорушення підлягає поверненню до Управління патрульної поліції в Закарпатській області для належного оформлення.
Під час належного оформлення необхідно усунути вищевказані недоліки складеного щодо ОСОБА_3 протоколу, витребувати і приєднати до справи докази, на які вказується вище, а суду першої інстанції - на підставі зібраних доказів, з урахуванням доводів апеляційної скарги, прийняти законне та обґрунтоване рішення по суті адміністративного правопорушення.
На підставі вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, не можуть бути задоволені з урахуванням наведених вище недоліків, а також у звязку з тим, що можливості збирання додаткових доказів у підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення не вичерпані.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова судді як незаконна та передчасна підлягає скасуванню, подана апеляційна скарга частковому задоволенню, а матеріали справи про адміністративне правопорушення поверненню до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.
При прийнятті рішення про повернення справи для належного оформлення також враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що можливості збирання додаткових доказів у даній справі не вичерпані.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_1, задовольнити частково.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2018 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_3 скасувати, а матеріали справи повернути до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан