Справа № 359/9829/18
Провадження № 3/359/11/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її представника адвоката ОСОБА_1 адміністративний матеріал, що надійшов від батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії СМ №918384, виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області від 10.02.2007 року, реєстраційний номер картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1, -

в с т а н о в и в :

18.11.2018 року о 03 год. 28 хв. в м. Бориспіль Київської області по вул. Франка, 7, водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом марки " Honda" д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка мова, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан спяніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 з'явився, вину не визнав, просив закрити провадження в даній адміністративній справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання зявився представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат ОСОБА_1, який зазначив, що вони не погоджуються з протоколом, який складений по відношенню до ОСОБА_2, вважають його незаконним та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, оскільки складений з порушеннями, а саме: 18.11.2018 року, приблизно о 02 год. 30 хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем, не порушуючи правил дорожнього руху був зупинений працівниками поліції, які зазначили, що його зупинено у звязку з перевіркою документів, хоча такої підстави для зупинки транспортного засобу як перевірка документів немає. Згодом працівники поліції почали говорити ОСОБА_2, що він перебуває у стані спяніння, але в чому саме це виражається останні пояснити не змогли. Зазначив, що з матеріалів справи не вбачається, що працівники поліції,склавши відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, здійснили тимчасове затримання керованого ним транспортного засобу та відсторонили водія від керування автомобілем, що фактично підтверджує доводи ОСОБА_2 про необґрунтованість підозри зі сторони працівників поліції щодо його перебування з ознаками алкогольного спяніння. Разом з тим, ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, що підтверджується відео з нагрудних камер спостереження працівників поліції, він, під час перебування в медичному закладі, попросив у представника зазначеного медичного закладу документи, що свідчать про законність запропонованого йому алкотестеру, що в свою чергу працівником охорони не було надано. Додатково зазначили, що свідками відмови від проходження медичного освідування є лікарі Бориспільської ЦРЛ, які особисто пропонували ОСОБА_2 пройти медичне освідування, тобто, є процесуальними особами, які не можуть бути свідками при оформленні матеріалів щодо адміністративного правопорушення. У звязку з вищевикладеним просив закрити провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2, щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника, ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_2, не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи. Підлягають з'ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Таким чином, суд приймає до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника, та вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи наявні пояснення свідків потапенка О.О. та ОСОБА_3, які суд не бере до уваги як доказ вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки дані особи є процесуальними особами, а саме лікарями Бориспільської ЦРЛ, які особисто пропонували ОСОБА_2 пройти медичне освідування. А це, в свою чергу, суперечить п. 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де зазначено, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. а тому, зазначене вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складено з порушенням діючого законодавства України, а саме, відмова водія зафіксована без свідків.

Відповідно до ст.ст. 265-2 та 266 КУпАП, за наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ст. 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб та зобовязаний відсторонити водія від керування транспортним засобом.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, що працівники поліції, склавши відносно ОСОБА_2 протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, здійснили тимчасове затримання керованого ним транспортного засобу та відсторонили водія від керування автомобілем, що фактично підтверджує доводи та пояснення ОСОБА_2 про необґрунтованість підозри зі сторони працівників поліції щодо його перебування з ознаками алкогольного спяніння.

Додатково, суд звертає увагу, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, що підтверджується відео з нагрудних камер спостереження працівників поліції. Останній зазначив, що під час перебування у Бориспільській ЦРЛ, попросив у представника медичного закладу документи, що свідчать про законність запропонованого йому алкотестеру, однак працівником медичного закладу не було надано належним чином оформлених документів, щодо законності запропонованого йому алкотестеру, що, в свою чергу, суперечить вимогам п. 5 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де зазначено, що перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений Інструкцією, яка затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

В той же час, порядок дій працівників поліції з цього приводу не відповідає таким вимогам, що вбачається з матеріалів справи.

З цього приводу, суд критично оцінює інші докази, які наявні в матеріалах справи, та вважає, що працівниками поліції не доведено факт порушення особою, яка притягається до відповідальності вимог п.2.5 ПДР, та, відповідно, вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

З цього приводу, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. З урахуванням оголошених вище доказів, на думку судді, вина ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного правопорушення є недоведеною належними та допустимими доказами.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст.130 та п.1 ст. 247 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк