Справа № 359/8841/18
Провадження № 3/359/16/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., за участі особи яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від ГУ ДФС в Київської області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164-5 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого керівником ПзІІ «ОСОБА_2 Україна», ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

в с т а н о в и в :

З даних протоколу про адміністративне правопорушення № 166 слідує, що 29.10.2018 о 17-15 хв. в магазині ПзІІ «ОСОБА_2 Україна», що розташований за адресою: Бориспільський район с.Проліски по вул. Промислова 1, було встановлено факт зберігання пляшки лікеру «Самбука Молінарі Екстра» 0,5л. за ціною 120,00 грн., яка маркована акцизною маркою попереднього зразка ( є недійсною), чим порушено вимоги ст.11 ЗУ «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995, що викладено у акті про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, у сфері виробництва і обігу підакцизних товарів № 524/10-36-40/ 30603572 від 29 жовтня 2018, відповідальність за що передбачена за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника ПзІІ «ОСОБА_2 Україна» адвоката ОСОБА_2 надійшло клопотання в якому зазначено, що на даний момент оскаржуються податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій № від 13 листопада 2018, видані на підставі акту № 524/10-36-40/ 30603572 від 29 жовтня 2018.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя дійшов такого висновку.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 164-5 КУпАП передбачена відповідальність за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів, є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 166 від 28.11.2018, наявний в матеріалах справи акт перевірки № 524/10-36-40/ 30603572 від 29 жовтня 2018 не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164-5 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 56.2 ст. 56 ПК України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Згідно із положеннями ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу, до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Положеннями п. 56.18 ст. 56 ПК України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як зазначив представника ПзІІ «ОСОБА_2 Україна» адвоката ОСОБА_2, на даний час проводиться процедура оскарження податкового повідомлення-рішення № від 13 листопада 2018, що виданий на підставі акту № 524/10-36-40/ 30603572 від 29 жовтня 2018, та підтверджується копією позовної заяви, поданої 21 листопада 2018 до Окружного адміністративного суду м. Києва і ухвалою про відкриття провадження у справі від 28 листопада 2018.

За таких обставин суддя вважає не узгодженим ОСОБА_2 перевірки від 29 жовтня 2018, оскільки він висвітлює лише твердження ГУ ДФС у Київській області, про наявність правопорушення у діях керівника ПзІІ «ОСОБА_2 Україна» ОСОБА_1, без висвітлення його думки з даного приводу. Тому суддя вважає, що у разі оскарження у судовому засіданні акта до моменту набрання рішення суду законної сили, зазначений акт є неузгоджений.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «Кобець проти України» («Kobets v. Ukraine») no. 16437/04 ECHR 14.02.2008 у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, у зв'язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 56 ПК України, ст. 164-5, 251, 283-285 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Кабанячий