Справа № 420/48/16-п
Провадження № 33/810/196/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Чобур О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Новопсковського районного суду Луганської області від 15.01.2016 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Самойлівка Близнюківського району Харківської області, громадянина України, інспектора прикордонної служби патрульного водія ПКШР, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення од адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 14.10.2015 о 18 годині 50 хвилин він, на той час інспектор прикордонної служби патрульний водій ПКШР, перебуваючи в службовому відрядженні на дільниці відповідальності відділу прикордонної служби «Красна Талівка» Станично-Луганського району Луганської області, вживав під час виконання обов`язків військової служби алкогольні напої.

При цьому суд дійшов висновку про закриття справи у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду і закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що суд розглянув справу без його участі, не повідомивши його про час і місце судового розгляду, що є порушенням вимог ст. 268 КУпАП.

14.10.2015 за його участі стався наїзд вантажного автомобілю на міну, внаслідок чого відбувся підрив і він отримав тілесні ушкодження.

Станом на 9-00 15.10.2015 він був тверезий.

Рішення про його винуватість прийнято судом за його відсутності і без належної оцінки доказів, при цьому суд порушив вимоги ст. 284 КУпАП, прийнявши водночас рішення і про його винуватість, і про закриття справи.

Дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не повідомляв ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи, розглянув справу за його відсутності, при цьому копія постанови ОСОБА_1 судом не направлялася.

Копія оскаржуваної постанови була направлена ОСОБА_1 за його заявою лише 28.10.2019, а тому апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження ним не пропущено.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки дані про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи в її матеріалах відсутні, апеляційний суд вважає, що суд, розглянувши справу за відсутності ОСОБА_1 без належного його повідомлення про час і місце судового розгляду, порушив право ОСОБА_1 на належний судовий захист, а тому постанова суду підлягає скасуванню.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до Узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності» поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, у відповідності до цього висновку, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього КУпАП, мав закрити провадження у справі, не роблячи висновків щодо наявності чи відсутності вини в діях ОСОБА_1 .

Натомість, суд, не зважаючи на законодавчий припис щодо закриття провадження, дослідив докази, на підставі яких зазначив про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-20 КУпАП, після чого закрив провадження у справі.

Враховуючи, що як на момент апеляційного розгляду, так і на момент розгляду судом першої інстанції строки, передбачені статтею 38 цього КУпАП, закінчилися, апеляційний суд вважає за необхідне, скасувавши постанову суду першої інстанції, відповідно до вимог п.7 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі, не розглядаючи питання щодо доведеності вини ОСОБА_1 , задовольнивши тим самим частково його апеляційні вимоги.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами п.7 ст. 247, ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Новопсковського районного суду Луганської області від 15.01.2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.172-20 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-20 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського

апеляційного суду О.В. Чобур