Справа № 539/2599/19
Провадження № 3/539/698/2019
Провадження №3/539/698/2019
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 липня 2019 року м. Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Іващенко Ю.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Лубенського ВП ГУНП України в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 не працюючого, РНОКПП - НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

До Лубенського міськрайонного суду надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 по факту скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 26.06.2019 року о 21 год. 45 хв. в м. Лубни по пр-ту Володимирському Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ЗАЗ-110307 д/н/з НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, невнятна розмова). Їхати в лікарняний заклад для встановлення ступеня сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Згідно постанови Лубенського міськрайонного суду від 02.07.2019 року матеріали справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 повертались до Лубенського ВП ГУНП України в Полтавській області на доопрацювання, в даній постанові зазначено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 063859 від 26.06.2019 р. не зрозуміло, яке саме діяння вміняється ОСОБА_1 : керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння чи відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку.

Після доопрацювання матеріали справи про адміністративне правопорушення були повторно направлені на розгляд до суду.

З рапорту інспектора Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області Громенка С.І., складеного 09.07.2019 року на ім`я начальника Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області вбачається, що перебуваючи в добовому наряді, ним було зупинено автомобіль ЗАЗ-110307 д/н/з НОМЕР_2 в м. Лубни по проспекту Володимирському під керуванням ОСОБА_1 . Під час складання адміністративного протоколу громадянин ОСОБА_1 в присутності свідків повідомив, що вживав спиртні напої та керував автомобілем, їхати в медичний заклад та продувати прилад «Драгер» він відмовився. Після оформлення матеріалів в присутності свідків ОСОБА_1 повідомив, що в лікарню він їхати не бажає, а продувати прилад «Драгер» він буде. ОСОБА_1 продув алкотестер, який видав показник 1,04 проміле. Водій з порушенням погодився, написав пояснення про визнання своєї вини та підписав протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи в їх сукупності, зокрема рапорт інспектора Громенка С.І., суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суд враховує, що ч.1 ст. 130 КпАП України встановлює відповідальність за : 1) Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) Передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) Відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, інспектором поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КпАП України як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, таким же чином визначено і об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Суд розглядає справу про адміністративне правопорушення виключено у межах протоколу про адміністративне правопорушення та не може виходити за них з огляду на наступне.

Так, стандарти, які встановлює Конвенції про захист прав і основних свобод людини для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

А згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст. 52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує таке питання, зокрема чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 6, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водію ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і він відмовлявся від проходження такого огляду.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 містить суттєві протиріччя. Так, в фабулі правопорушення зазначено, що у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, але від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він відмовився. Далі зазначено, що своїми діями він порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, тобто керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 щодо відмови ним від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Навпаки, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було пройдено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», що підтверджується відповідною роздруківкою результатів проходження тесту (а.с.3) та в нього встановлено стан алкогольного сп`яніння, що протирічить викладеній в протоколі про адміністративне правопорушення фабулі адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, а саме, відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не унеможливлює складення відносно нього протоколу по даній події за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КПАП України закрити.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду в десятиденний термін, через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Ю.А. Іващенко