Справа № 265/7808/19
Провадження № 3/265/3008/19
П О С Т А Н О В А

21 листопада 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Міхєєва Інна Миколаївна, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 184, ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

До Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшли два протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 для вирішення питання про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184, ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 179886, 24.10.19р. ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, відносно свого сина ОСОБА_2 , дії психологічного характеру, насильство у сім*ї.

Ознайомившись з протоколом, доданими до нього матеріалами, суддя дійшла до наступних висновків.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність батьків або осіб, які їх заміняють, за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутні посилання на конкретний закон, вимоги якого порушила остання, виконуючи свої батьківські обов`язки, не конкретизовано, в чому саме полягають дії (бездіяльність) останньої, як суб`єкта правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Не зазначені також місце та час вчинення правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 179885, 24.10.19р. ОСОБА_1 у буд АДРЕСА_1 умисно вчинив дії психологічного характеру у відношенні свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме висловлювала погрози, образи на адресу останнього, чим спричинила шкоду психологічному здоров`ю.

Ознайомившись з протоколом, доданими до нього матеріалами, суддя дійшла до наступних висновків.

Відповідальність за ст. 173-2 ч.1 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за використанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Будь-які докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні, крім протоколу про адміністративне правопорушення, заяви та пояснень потерпілого, які не є доказами, в матеріалах справи відсутні.

Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 листопада 2019 року справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.1 КУпАП та справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП об`єднано в одне провадження.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність закриття справи на підставі п.1 ч.1 ст. 247 цього Кодексу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 173-2ч.1, 184ч.1, 247 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184, ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд місті Маріуполя Донецької області, протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Суддя Міхєєва І.М.