Номер провадження: 33/813/392/19
Номер справи місцевого суду: 509/81/19
Головуючий у першій інстанції Бочаров А. І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Томашевської К.В.,

осіб, які з'явилися до судового засідання:

- ОСОБА_2;

- прокурора Войтова Руслана Григоровича,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, будучи юрисконсультом Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, порушила вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700 - VII «Про запобігання корупції», а саме несвоєчасно повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 лютого 2019 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винною у вчиненні корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 384, 20 грн.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 лютого 2019 року скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено не уповноваженою на те особою, яка не була наділена правом здійснювати перевірку декларації та повідомлення про суттєві зміни в майновому стані та незаконно отриманих доказів, що призвело до неправильного застосування норм діючого законодавства. Вона не отримувала від НАЗК повідомлення про те, що відносно неї розпочинається повна перевірка декларації та повідомлень щодо змін у майновому стані.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, які з'явилися до судового засідання, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наведених в цій постанові підстав.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, починаючи з березня 2007 року є юрисконсультом Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області.

У відповідності до пункту 13 статті 1 Закону «Про запобігання корупції», суб'єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», інші особи, які зобов'язані подавати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.

Таким чином ОСОБА_2 є суб'єктом декларування та відповідальності за вчинення правопорушення пов'язаного з корупцією, згідно п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону.

Отже, юрисконсульт Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, як суб'єкт декларування має у обов'язковому, визначеному законом порядку, подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави та виконувати додаткові заходи фінансового контролю, передбачені ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 рішення Національного агентства № 2 від 10.06.2016 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування»: Визначити, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає" свою роботу в два етапи: 2) другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб'єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.02.2018 року був зареєстрований «Договір продажу транспортного засобу» Ssang Yong Korando (2013 року випуску). Згідно договору № 76/18-В гр. ОСОБА_2 продала вищевказаний автомобіль TOB «ІТ-УКРАЇНА», вартість транспортного засобу була оцінена в 306 150 грн.

Факт отримання доходу ОСОБА_2 від відчуження права власності на вищевказаний автомобіль підтверджується копією «договору продажу транспортного засобу» від 22.02.2018 року.

Таким чином, ОСОБА_2 відчужила право власності на авто загальною вартістю 306 150 грн. 22.02.2018 з моменту передачі автомобіля TOB «ІТ-УКРАЇНА».

З матеріалів справи не вбачається, а ОСОБА_2 не доведено, що вона фактично отримала доходи від реалізації автомобілю в сумі 306 150 грн. не відразу при укладенні договору №76/18-В та складанні акту-прийому передачі до нього, а в більш пізній строк.

Виходячи з наведеного суд виходив того, що у ОСОБА_2 виник обов'язок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані упродовж періоду часу з 00:00 год. 23.02.2018 року по 23:59 год. 04.03.2018 року.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення зокрема працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня.

Таким чином, отримання доходу від відчуження рухомого майна - автомобіля Ssang Yong Korando ОСОБА_2 загальною вартістю 306 150 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року (50*1762 грн.=88 100 грн.), та складає 173,75 прожиткових мінімумів, що свідчить про суттєву зміну у майновому стані.

За таких умов у юрисконсульта Молодіжненської сільської ради Одеської області ОСОБА_2 виник обов'язок, відповідно до ч.2 ст.52 Закону, а саме у десятиденний строк з моменту отримання доходу в 306 150 грн., письмово повідомити про це НАЗК.

Відповідно до пункту 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який був затверджений рішенням Національного агентства № 3 від 10.06.2016 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089), ОСОБА_2 повинна була письмово повідомити Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк про суттєві зміни у своєму майновому стані, після отримання доходу від відчуження (22.02.2018) автомобіля загальною вартістю 306 150 грн. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб'єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Декларацію (письмове повідомлення) про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_2 подала лише 14.03.2018 року, тобто з порушенням 10 -ти денного строку встановленого ч. 2 ст. 52 Закону.

В ході судового розгляду, поважних причин для не вчасного подання ОСОБА_2 до НАЗК повідомлення про суттєві зміни в майновому стані встановлено не було. Відповідно до рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 № 223-934/0/4-17 під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетруси), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребування відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (тримання) під вартою, тощо.

Згідно із ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Факт отримання доходу ОСОБА_2 від відчуження права власності на автомобіль підтверджується копією «договору продажу транспортного засобу» та актом прийому - передачі автомобіля від 22.02.2018 року (а.с. 39-42).

Факт невчасного подання повідомлення гр. ОСОБА_2 до Національного агентства з питань запобігання корупції підтверджується:

- роздруківкою скриншоту з сайту НАЗК всіх декларацій та змін поданих до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Враховуючи наведене суд вірно встановив, що:

ОСОБА_2 не виконала вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», які виникли у неї, як юрисконсульта Молодіжненської сільської ради Овідіопольського районону Одеської області.

Встановивши вказані обставини, суд набув обгрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_2 вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а саме не вчасно подала письмове повідомлення про суттєві зміни у майновому стані до Національного агентства з питань запобігання корупції.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог ст. 22 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги та правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом відсутності в діях ОСОБА_2 умислу при несвоєчасному поданні повідомлення про суттєві зміни у майновому стані є неспроможними, оскільки суб'єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП характеризується необережною формою вини, а об'єктивна сторона не включає приховування майнового стану.

Крім того, сам факт встановлення відсутності поданого у передбачений законом строк подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані не є беззаперечною підставою вважати склад адміністративного проступку закінченим, оскільки наявність поважних об'єктивних причин, які унеможливлювали виконання державним службовцем свого обов'язку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, перешкоджають вважати, що особа є винною у несвоєчасному поданні таких відомостей.

Лише після здійснення перевірки таких обставин, яка займає певний час, і їх не встановлення, висновок уповноваженої особи про наявність складу адміністративного проступку передбаченого ч.2 ст. 172-6 КупАП є обгрунтованим, а дії щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення і направлення його до суду для прийняття рішення - законними.

Доводи апеляційної скарги, що судом не враховано, що відповідно до ст.50 ч.2 ЗУ „Про запобігання корупції" будь-які органи (юридичні особи), Національної поліції України, до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій так і змін у майновому стані суб'єктів декларування, не відносяться, що такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції та що в даному випадку перевірка своєчасності внесення змін у майновому стані до декларації особи відбулася в порушення п.1-п.5 розділу ІІ „Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", тобто неналежним суб'єктом, за межами компетенції особи УЗЕ НП України та без відповідного звернення НАЗК є неспроможними, оскільки відповідно до ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в ст.218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) за ст.172-4 - 172-9 КУпАП.

Наведені обставини вказують на відсутність у апеляційного суду підстав, які можуть вказувати на необхідність та можливість скасування або зміни судового рішення, а доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд дійшов до висновку, що підстав для скасування або зміни постанови суду не вбачається.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе