ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/20252/19

Пров. №3/766/7340/19

04 грудня 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді: Корольчук Н.В.

за участю:

секретаря: Філіпенко І.О.

захисника: ОСОБА_1

особи, яка

притягається до відповідальності: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ідентифікаційний код не встановлено, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

В протоколі серії ДПР18 №250562 від 03.10.2019 року, складеного стосовно ОСОБА_2 зазначено, що 03.10.2019 року о 05-00 год. в м. Херсоні по Миколаївському шосе, 28 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Renault Logan, н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп?яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, невпевнена хода, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Від проходження огляду на стан сп?яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, посилаючись на те, що він не перебував за кермом під час руху автомобіля та на момент приїзду поліцейських автомобіль стояв припаркований, а не рухався. На підтвердження своєї позиції надав відеозапис з камери відеоспостереження з місця, де він був виявлений поліцейськими та відбувалося документування інкримінованих йому дій.

Захисник Лапко Е.М., посилаючись на недоведеність факту керування ОСОБА_2 автомобілем на час інкримінованих йому дій, просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення.

На підтвердження винуватості ОСОБА_2 зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи, які були досліджені у судовому засіданні:

- пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 03.10.2019 року, в яких зазначено, що в їх присутності водію автомобіля Renault Logan, н.з. НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_2 було запропоновано проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан сп?яніння, на що він відмовився;

- відеофайли з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що вони не містять доказів на підтвердження викладених у складеному стосовно ОСОБА_2 протоколі обставин керування ним транспортним засобом до моменту його виявлення поліцейськими, зокрема такі відомості не містяться ні в поясненнях свідків, ні в доданому до протоколу відеозаписі з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Натомість, з наданого ОСОБА_2 відеозапису на підтвердження викладеної ним в судовому засіданні позиції вбачається, що на місце події він дійсно прибув на автомобілі задовго до прибуття поліцейських, вийшов з автомобіля з пасажирського сидінні, з водійського сидіння вийшла інша особа чоловічої статі, невдовзі у них виник конфлікт з групою осіб, який тривав деякий час, і лише після того на місце події приїхали поліцейські. Автомобіль, на якому приїхав туди ОСОБА_2 з іншою особою дійсно стояв на той момент припаркований.

З метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи судом вжито вичерпних заходів щодо забезпечення явки та допиту у судовому засіданні вказаних у протоколі свідків (шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, вказаним в матеріалах справи, та смс-повідомлень), та поліцейського, який склав протокол (шляхом направлення повідомлення за місцем роботи), проте зазначені особи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, а нормами КУпАП примусовий привід свідка не передбачений.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практиці Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, а також самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод.

Також суд зазначає, що письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , відповідно до яких останні були очевидцями обставин, покладених в основу складеного стосовно ОСОБА_2 протоколу, не можуть бути визнані допустимими доказами у справі з огляду на те, що, як вбачається з цих пояснень, свідки на момент їх надання про кримінальну відповідальність за неправдиві показання не попереджалися.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 відомості про керування ним 03.10.2019 року о 05-00 год. транспортним засобом Renault Logan, н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп?яніння у встановленому законом порядку не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_2 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251-252, 280, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: Корольчук Н.В.