Справа № 451/1245/19 Головуючий у 1 інстанції: Семенишин О.З.
Провадження № 33/811/1122/19 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.

з участю: потерпілої ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 18 вересня 2019 року,

встановив :

Цією постановою судді Радехівського районного суду Львівської області від 18.09.2019,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює електрослюсарем у ПАТ «Львівська вугільна компанія», з середньою технічною освітою, одруженого, інваліда 3 групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави 384,20 грн. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він, 06.09.2019 о 19:00 год., вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_1 , під час якого, виражався в її ….

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Апелянт зазначає, що копію постанови ним отримано лише 10.10.2019, а апеляційну скаргу він подав 17.10.2019 скерувавши її по пошті. Зміст повного тексту постанови йому був невідомий, а відповідно до постанови ВСУ від 20.04.2010 неможливо подати обґрунтовану скаргу на судове рішення не маючи його повного тексту. Таким чином строк апеляційного оскарження він пропустив з поважних причин.

Апелянт не погоджуючись з даною постановою свої вимоги мотивує тим, що у постанові судді не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, які встановлені під час розгляду справи у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП. Тобто рішення прийнято без належного дослідження дійсних обставин справи та надання їм об`єктивної оцінки відповідно до зібраних доказів, що призвело до неправильних висновків про його винуватість за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. У постанові судді зазначено, що він нібито вчинив насильство відносно ОСОБА_1 під час якого виражався в «її». Крім того у протоколі серії АПР №18 № 126860 від 18.06.2019 про це також не вказано та не зрозуміло суті правопорушення. Таким чином протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статей 254, 256 КУпАП, а тому такий протокол підлягає поверненню правоохоронним органам для належного оформлення. У постанові судді (як і у протоколі) йому не ставиться у вину жодне з діянь, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП на підставі якої його притягнуто до відповідальності.

Апелянт наполягає, що по відношенню до дружини, з якою перебуває в стані розірвання шлюбу, не вчиняв її здоров`ю жодної шкоди фізичного чи психологічного характеру. Доказу домашнього насильства з його сторони по відношенню до дружини у справі немає. Тобто його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Апелянт ОСОБА_2 , який судом апеляційної інстанції був належним чином повідомлений про розгляд справи, скерував на адресу суду заяву про те, що розгляд його апеляційної скарги здійснювали у його відсутність так, як перебуває на лікарняному. Свої апеляційні вимоги підтримує та просить задовольнити їх.

Заслухавши в суді апеляційної інстанції пояснення потерпілої ОСОБА_1 , яка просила залишити без задоволення апеляційну скаргу та без змін постанову суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 256 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Встановлені суддею обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджуються :

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 16880 від 18 вересня 219 року (а.с.2), де зазначено склад адміністративного правопорушення, а саме: «06.09.2019 близько 19 год. 00 хв. гр. ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_1 під час якого виражався в її сторону нецензцурними словами, чим завдав шкоду її психічному здоров`ю;

- рапортом чергового Радехівського ВП Червоноградського ВП у Львівській області Янкевич М.В. від 06.09.2019, який складений о 21:27 год., про фіксування повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: Радехівський район, с. Подзимир заявниця ОСОБА_1 повідомила про те, що буянить її чоловік і просить допомоги поліції (а.с.3);

- письмова заява ОСОБА_1 про вчинення щодо неї зі сторони чоловіка ОСОБА_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння , скандалу з образами нецензурними словами (а.с.5);

- пояснення ОСОБА_1 від 06.09.2019 про обставини справи (а.с.6);

- пояснення ОСОБА_3 від 06.09.2019 про те, він дійсно проживав за адресою : АДРЕСА_2 зі своєю дружиною ОСОБА_1 близько 5 років. 06.09.2019 близько 19:00 год. між ним та дружиною виникла словесна сварка через те, що він прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння. У ході сварки він ображав дружину нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Через це його дружина викликала працівників поліції. Пояснення з його слів записані вірно в чому він і розписався (а.с.7).

Вину у скоєному ОСОБА_2 в суді першої інстанції визнав повністю.

Отже, висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є обґрунтованим.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Тобто за змістом закону, слідує, що вчинення особою, дій передбачених ст. 173 -2 КУпАП, тягнуть за собою завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю особи, у відношенні якої вчиненні дії, тобто настання певних наслідків.

Згідно із ст. 3 п.2 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_2 вчинив словесний конфлікт зі своєю дружиною ОСОБА_1 і це в суді апеляційної інстанції підтвердила ОСОБА_1 , яка наголосила, що чоловік неодноразово, будучи п`яним, погрожував їй зокрема морально, адже має пістолет і виставляв на стіл ніж, а це лякало доньку і вона з дитиною тікала з будинку до своїх батьків. До того дня на чоловіка не заявляла в поліції. Зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення підтвердила в повному обсязі.

Таким чином суддею суду першої інстанції було встановлено об`єктивну сторону вказаного правопорушення та взято до уваги те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є подружжям, сім`єю, і чоловік по відношенню до дружини вчиняв шкоду її психічному здоров`ю, що є обов`язковою умовою складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Покликання апелянта на те, що у постанові суду не в повній мірі вказано фабулу вчиненого ОСОБА_2 правопорушення знайшло своє підтвердження.

У зв`язку з цим судом апеляційної інстанції детально досліджено та оголошено матеріали наявні в справі та на підставі вимог ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції вносить утонення у мотивувальну частину постанови суду першої інстанції.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив :

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Важати правильною мотивувальну частину постанови: « ОСОБА_2 , 06.09.2019 року о 19:00 год., вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_1 , під час якого, виражався в її сторону нецензурними словами, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю»

Постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 18 вересня 2019 року, якою визнано винувати у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - залишити без змін.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена