Провадження № 33/4820/154/19
Справа № 682/3657/18 Головуючий в 1-й інстанції Маршал І. М.
Категорія: ч.1 ст.172-6 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., прокурора Кучерявого В.Й., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Мазуркевича О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2019 року,
у с т а н о в и в :
Постановою судді Славутського міськрайонного суду від 12 лютого 2019 року
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , заступник командира з матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ,
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, з накладенням стягнення у виді 850 грн. штрафу.
Стягнуто з нього судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника цеху регламенту та ремонту ракет і реактивних снарядів військової частини НОМЕР_1 в званні "майор", будучи відповідно до підпункту "г" п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом на якого поширюється дія цього закону несвоєчасно, без поважних причин, подав 06 квітня 2018 року о 17 годині 09 хвилин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову судді Славутського міськрайонного суду від 12 лютого 2019 року як незаконну і необґрунтовану, прийняту з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а провадження у справі закрити.

Зокрема, судом не враховано того, що з урахуванням поняття «суб`єкт декларування» зазначений у ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», даний Порядок визначає суб`єктів, що наділені правом перевірки змін у майновому стані суб`єктів декларування, а також порядок перевірки та дії у разі встановлення факту неподання або несвоєчасного подання відповідних змін суб`єктом декларування.

У даному випадку, посадові особи Національної поліції при виявленні корупційного правопорушення, посилаючись на ст.255 КУпАП, яка дає їм право на це, склали адміністративний протокол і в подальшому направили справу для розгляду в суд. Але будь-які органи (юридичні особи), Національної поліції України, до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і змін у майновому стані суб`єктів декларування, не відносяться. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана із здійсненням такої функції.

Посадовці Національної поліції вправі виключно у випадку встановлення факту неподання декларації суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціальний уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Однак, усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, тільки НАЗК вправі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Незважаючи на це, посадові особи правоохоронних органів, здійснюючи перевірку особи, як суб`єкта декларування, вийшли за межі своїх повноважень, та діяли по за межами діючого законодавства.

Однак, суд першої інстанції не надав оцінки зазначеним обставинам.

Крім того, інкриміноване правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП у даному випадку не є триваючим, при цьому подія адміністративного правопорушення у даному випадку є разовою і строк для накладення адміністративного стягнення має обраховуватись з дня його виявлення, як це передбаченоч.3 ст.38 КУпАП.

Тобто, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Указане, на думку апелянта, свідчить про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки зазначеним обставинам.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його представника Мазуркевича О.С. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, приходжу до висновку про таке.
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.
Уважаю, що зазначені вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Так, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , місцевий суд дослідив наявні в матеріалах справи докази та дійшов обґрунтованого та законного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Установлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника цеху регламенту та ремонту ракет і реактивних снарядів військової частини НОМЕР_1 в званні "майор", будучи відповідно до підпункту "г" п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом на якого поширюється дія цього закону несвоєчасно, без поважних причин, подав 06 квітня 2018 року о 17 годині 09 хвилин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Так, ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Водночас, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджена доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопрушення, пов`язане з корупцією № 356 від 11 грудня 2018 року; скріншотів сторінки Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; пояснень ОСОБА_1 від 02 жовтня 2018 року; повідомлення про факт подання чи несвоєчасного подання декларації від 10 квітня 2018 року; витягу з наказу № 283 від 01 грудня 2017 року.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей. Корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно підпункту "г" п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.
Згідно ч.1 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1, підпункті "г" частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про запобігання корупції» уповноваженими особами Національного агентства є Голова та члени Національного агентства, а також уповноважені Національним агентством посадові особи.
Відповідно п.4 ч.2 ст.7 Закону України "Про запобігання корупції" член Національного агентства при здійсненні своїх повноважень має право на підставі доручення Національного агентства проводити перевірки з питань, які віднесено цим Законом до повноважень Національного агентства.
Згідно п.8 ч.1 ст.11 Закону України "Про запобігання корупції" до повноважень Національного агентства належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до п.12-1 ч.1 ст.12 Закону України "Про запобігання корупції" Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції Національного агентства, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення. Також відповідно до ч.3 цієї статті у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обов`язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п`яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.
Відповідно до ст.255 КУпАП уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції мають право складати протоколи про правопорушення передбачені ст.172-6 КУпАП.
Як видно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не дотримався зазначених вимог Закону та не виконав усі дії, які є потрібними, шляхом своєчасного заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Так, в судовому засіданні суду першої інстанції та апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину визнав частково та вказав, що декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік він вперше намагався подати в 20-х числах березня 2018 року, однак, не міг з виготовленим йому електронним ключем ввійти на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції. Після цього, вважаючи, що проблема в електронному ключі, повторно виготовляв даний ключ. Вказав, що визнає вину про сам факт несвоєчасного подання ним декларації, проте вказує, що не зміг це зробити вчасно з причини неможливості ввійти на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції.

Склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, передбачає, що обов`язковим елементом його об`єктивної та суб`єктивної сторони є умисна дія, зокрема умисне несвоєчасне подання електронної декларації.

ОСОБА_1 згідно витягу послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», (дата реєстрації 22 лютого 2017 о 10:50) (за період з 01 січня 2018 року по 29 серпня 2018 року) вперше намагався ввійти на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції та подати декларацію саме 06 квітня 2018 року.

Інших відомостей про дії ОСОБА_1 та намагання ввійти на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції та подати декларацію не виявлено.

Уважаю, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Не заслуговують на увагу та не приймаються доводи ОСОБА_1 про порушення процедури складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, саме посадовими особами УЗЕ НП України, а не НАЗК, відповідно до приписів ст.ст.254-256 КУпАП.
Згідно ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст.277 КУпАП строк розгляду адміністративних справ про адміністративні корупційні правопорушення зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).
Так, датою виявлення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 є дата складення протоколу про адміністративне правопорушення і на день розгляду справи місцевим судом строк притягнення його до адміністративної відповідальності не сплинув.
Відтак, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду /підпис/ Матущак М.С.

З оригіналом згідно:
Суддя Хмельницького
апеляційного суду Матущак М.С.