Справа № 461/44/19 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/775/19 Доповідач в 2-й інстанції: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Сичова Ю.В. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2019 року,

з участю представника

Львівської митниці ДФС Зирянова О.Ю.,

захисника правопорушника ОСОБА_1

адвоката Кріль О.М.,

встановив:

цією постановою закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків, передбачених ч.2 ст. 467 МК України у редакції Закону від 18 вересня 2012 року № 5288-VI.

Вилучений, відповідно до протоколу про порушення митних правил №6494/20900/18 від 25 жовтня 2018 року товар, постановлено повернути ОСОБА_1 після проведення митного оформлення або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було вивезено.

Згідно постанови судді, 25 жовтня 2018 року близько 05 год. 25 хв. в зону митного контролю митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС в напрямку в`їзд в Україну смугою руху «червоний коридор» заїхав транспортний засіб марки «VAN HOOL», модель «T-916 ASTRON», реєстраційний номер НОМЕР_1 (рейсовий автобус сполученням «Київ-Вроцлав») під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . Після перевірки правильності заповнення митної декларації та завірення її штампом «ПМК №229» Львівської митниці ДФС автобус направлено в бокс поглибленого догляду, де було виявлено у вантажному відсіку без ознак приховування незадекларований товар, а саме фісташки обсмажені розфасовані в дев`яти мішках білого кольору без маркування, загальною вагою 91 кг, який ОСОБА_1 визнав своєю власністю.

В апеляційній скарзі представник Львівської митниці ДФС Сичов Ю.В. покликається на те, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного її вирішення, в результаті чого постанова суду винесена з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню.

Зазначає, що ході проведення провадження у справі, за протоколом про порушення митних правил, посадовою особою митниці було забезпечено проведення усіх процесуальних дій, необхідних та достатніх для своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

Наголошує, що для визначення вартості безпосередніх предметів порушення митних правил, посадовою особою, в провадженні якої перебувала дана справа, було призначено товарознавчу експертизу. Відповідно до висновку дослідження, вартість безпосередніх предметів порушення митних правил, тимчасово вилучених протоколом № 6494/20900/18, встановлена в розмірі 35 462,70 грн. В подальшому, 22 грудня 2018 року матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 були направлені до Галицького районного суду м. Львова. 29 січня 2019 року за клопотанням адвоката Кріль О.М. постановою Галицького районного суду м. Львова у даній справі призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. В зв`язку з поверненням матеріалів справи до суду 06 червня 2019 року, постановою від 27 червня 2019 року провадження у справі про порушення митних правил про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків, передбачених ч.2 ст. 467 МК України.

Звертає увагу на те, що приписи положень Митного кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення зобов`язують суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовувати усі обставини справи, в тому числі вину особи. При цьому, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Акцентує, що для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, з-поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності. У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП).

Просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2019 року відносно ОСОБА_1 , та прийняти нову постанову, якою визнати його винним у вчиненні порушення митних правил за ст. 472 МК України.

Заслухавши пояснення представника Львівської митниці ДФС Зирянова О.Ю., який підтримав апеляційну скаргу, виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Кріль О.М. про її заперечення та залишення постанови судді без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення здійснюється, зокрема, ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Так, відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Крім цього, згідно ч.2 ст. 467 МК України в редакції Закону №5288-VІ від 18.09.2012 року, якщо справи про порушення митних правил розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих порушень.

З огляду на вищенаведене, слушними, на думку апеляційного суду, є покликання представника митниці в апеляційній скарзі щодо безпідставності невизнання вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при закритті провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи, строків накладення адміністративного стягнення.

Апеляційний суд вважає, що закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, ч.2 ст. 467 МК України в редакції Закону №5288-VІ від 18.09.2012 року, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП та ст. ст. 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Статтею 472 МК України, передбачено відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно із ч.1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

На думку апеляційного суду, незважаючи на наявність у справі неспростовних доказів, суддя районного суду, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, в оскаржуваній постанові не дав належної правової оцінки діям ОСОБА_1 , які визначені диспозицією ст. 472 МК України.

Наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та його вина у порушенні митних правил, при обставинах викладених у протоколі, повністю підтверджується письмовими доказами у справі №461/44/19, дослідженими та перевіреними під час апеляційного розгляду, а саме: протоколом про порушення митних правил №6494/20900/18, в якому ОСОБА_1 власноручно зазначено про перевезення ним товару (а.с.1-4); митною декларацією, в якій відсутні відомості про товар, який підлягає обов`язковому письмовому декларуванню при переміщенні через митний кордон (а.с.6); актом огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, згідно якого, в ході проведення митного огляду у вантажному відсіку без ознак приховування, було виявлено не задекларований товар, визнаний ОСОБА_1 його власністю, а саме фісташки обсмажені розфасовані в дев`яти мішках білого кольору без маркування, загальною вагою 91 кг (а.с.7); доповідною запискою головного державного інспектора ВМО №2 митного поста "Краковець" Львівської митниці ДФС від 25.10.2018 року (а.с.10); висновком експерта Львівського відділу з питань експертиз та досліджень ДПМЕ ДФС України №124 від 12 грудня 2018 року про те, що ринкова вартість товару, вилученого протоколом про ПМП від 25 жовтня 2018 року №6494/20900/18, становить 35 462,70 грн. (а.с. 19-21).

Відтак, з огляду на вищенаведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, однак, у зв`язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення, закрити провадження в справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Сичова Ю.В. задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ст. 472 МК України скасувати.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та закрити провадження в справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Повернути ОСОБА_1 вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил №6494/20900/18 від 25.10.2018 року товар після проведення митного оформлення або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було вивезено.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.