ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/83/19 Головуючий в 1-й інстанції - Стоматов Е.Г.
Єдиний унікальний № 333/5652/18 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю захисника-адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2018 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Як зазначено в постанові, 12.10.2018 року о 22 год. 50 хв. ОСОБА_3 в м. Запоріжжя по вул. Новокузнецька, буд. 45, керував транспортним засобом - автомобілем Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат позитивний - 1,46% проміле. Згідно даного протоколу ОСОБА_3 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує на незаконність постанови, оскільки наявні в матеріалах справи докази не доводять його провини у вчиненні правопорушення. Зазначає, що він двічі проходив огляд на стан сп'яніння. Перший огляд дав негативний результат, але роздруківка результату першого огляду до матеріалів даної справи не долучена, акт огляду водія на стан сп'яніння за результатами першого огляду також відсутній. Суд першої інстанції безпідставно відхилив клопотання захисника про витребування вказаних документів із УПП в Запорізькій області, хоча такі документи мають суттєве значення для повного та всебічного з'ясування обставин справи. Такі суттєві відмінності в результатах двох оглядів свідчать про можливу несправність пристрою Alcotest 6820, із застосуванням якого проведено огляди, а тому акт огляду, що міститься в матеріалах справи, не може бути належним доказом його вини.

Перед проведенням тесту він користувався спреєм для ротової порожнини «Ангілекс-Здоров'я», до складу якого входить етиловий спирт. Недотримання поліцейським інструкції з експлуатації пристрою Alcotest 6820 також вплинуло на результат огляду. Доводи суду про те, що він не повідомив поліцейського про застосування лікарського засобу перед оглядом, є наслідком однобічності в дослідженні доказів, адже він на час проведення огляду не був ознайомлений із інструкцією пристрою, а обов'язок ознайомити його з порядком застосування спеціального технічного засобу покладений саме на поліцейського, який проводив огляд.

Крім того, Наказом МВС України № 33 від 01.03.2010 року, зареєстрованим в МЮ України 30.03.2010 року за № 262/17557, було затверджено Перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. Вказаний наказ є чинним та виконується підрозділами МВС України. Згідно з п.3 вказаного переліку газоаналізатор Alcotest 6820 не входить до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння. Таким чином, його огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння проведено із застосуванням технічного засобу, не дозволеного до використання МВС України, що також тягне за собою недопустимість результатів такого огляду.

Письмові пояснення свідків, що містяться в матеріалах справи, не можуть бути доказами його вини, оскільки з них неможливо встановити, чи дійсно вони надані тими особами, що їх підписали та зазначені в них, та чи дійсно вони стосуються подій 12.10.2018 року.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити.

Заслухавши в судовому засіданні захисника-адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу та просили постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_3 свою вину заперечував та пояснив, що за п'ять хвилин до його зупинки він користувався засобом для горла «Ангілекс- здоров'я», у зв'язку з чим результати приладу «Драгер» є недостовірними.

Під час апеляційного розгляду захисник також заперечував вину ОСОБА_3 та зазначив, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан сп'яніння, оскільки огляд було проведено газоаналізатором Alcotest 6820, який не входить до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння.

Разом з цим, доводи, заявлені ОСОБА_3 на свій захист спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №054232 від 12 жовтня 2018 року, зі змістом якого ОСОБА_3 ознайомився, його копію отримав, йому роз'ясненні права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, що засвідчив своїм особистим підписом (а.с.1); актом огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та роздруківкою результатів приладу «Драгер», з яких вбачається, що ОСОБА_3 пройшов огляд на стан сп'яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер», та результат тестування склав 1,46 проміле (а.с.3-4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили наявність у ОСОБА_3 ознак алкогольного сп'яніння, а також факт його проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», його результати (а.с.5-6). Підстав сумніватися в достовірності вказаних пояснень не встановлено.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №054232 від 12 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_3, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Крім того, зауважень до протоколу та до акту від ОСОБА_3 не надійшло, він власноруч розписався в протоколі та в акті, з результатом огляду був згоден. Також не надходило від останнього будь-яких зауважень під час огляду, що підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що працівниками поліції були роз'яснені права, передбачені ст.268 КупАП., пояснена процедура та спосіб проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, були запропоновані тестові трубки у запечатаному вигляді на вибір, одну з яких ОСОБА_3 обрав власноруч. Огляд проводився у присутності двох свідків.

Що стосується доводів апелянта про можливу несправність технічного засобу Alcotest Drager №6820, оскільки під час першого продуття пристрій показав негативний результат, то вони є необґрунтованими. При перегляді відеозапису вказаних подій в судовому засіданні вбачається, що при першій спробі пройти тест на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 повільно видував повітря та не відбулось характерного звукового сигналу (клацання) пристрою, що призвело до його вимкнення, а тому таку спробу не можна вважати позитивною.

Доводи ОСОБА_3 про те, що результати його огляду на стан сп'яніння мають бути визнані недійсними, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС/МОЗ від 09 листопада 2015 року №1452/735, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, у тому числі і Alcotest Drager №6820, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Всім вказаним вимогам Alcotest Drager №6820 відповідає, з роздруківки результатів тестування вбачається, що останнє калібрування зазначений технічний засіб пройшов 14 серпня 2018 року, міжповірочний інтервал складає 1 рік (а.с.8).

Викладене узгоджується і з листом (який є загальнодоступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України №45 від 18 січня 2018 року на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, згідно з яким, використання медичних виробів газоаналізатора Alcotest Drager №6820, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Таким чином, вищенаведене спростовує доводи апелянта про незаконність та безпідставність використання газоаналізатора Алкотестер Драгер №6820.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував те, що ОСОБА_3 перед проведенням тесту користувався спреєм для ротової порожнини «Ангілекс», що вплинуло на результат огляду, є безпідставними, оскільки Alcotest Drager є приладом для вимірювання концентрації парів етанолу у видихуваному повітрі. Разом з цим, під час огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 не попередив працівників поліції, що перед проведенням тесту користувався спреєм «Ангілекс», з результатом огляду був згодний, власноруч розписався в протоколі, акті огляду та на роздруківки результатів приладу «Драгер», натомість своїм правом на проходження огляду та стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я, зокрема у разі незгоди з результатом огляду на місці зупинки, не скористався.

Доводи останнього щодо порушення поліцейськими порядку огляду на стан сп'яніння та незаконність дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3, є також безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні, та у судовому засіданні апеляційного суду не надано доказів про те, що ОСОБА_3 були оскаржені в установленому Законом порядку такі дії працівників поліції.

Таким чином, порушення, на які звертав увагу ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, є суто формальними, які не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення, до того ж останній не заперечував факт керування транспортним засобом, тобто фактичні обставини справи не оскаржує взагалі.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Отже доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_3, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2018 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_3, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 333/5652/18