Справа № 638/2476/19
Провадження № 3/638/952/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Соколенко Ю.О.,

за участю прокурора Кіншакової Н.В.,

адвоката ОСОБА_1,

особи, стосовно якої складено протокол ОСОБА_2,

розглянувши матеріал, який надійшов з Департаменту управління захистку економіки в Харківській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працювала суддею Дзержинського районного суду м.Харкова, яка зареєстрована: м.Харків, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу ОСОБА_2, будучи відповідно до ст.1, 45 та ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом декларування, примітки до статті 172-6 КУпАП суб'єктом правопорушення, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» письмово не повідомила та не подала повідомлення до Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання доходу у вигляді нарахованої та виплаченої заробітної плати на суму 90079,84 грн, що перевищує поріг у 50 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановлених на 1 січня 2017 року, чим вчинила адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП. Так, 19.12.2017 року ОСОБА_2 нарахована та виплачена заробітна плата у зазначеному вище розмірі. Часом вчинення правопорушення є 29.12.2017 року, фактичним моментом виявлення є день складання протоколу, місцем вчинення Дзержинський районний суд м.Харкова за адресою: м.Харків, вул.Цезаря Кюі, 44.

Прокурор Кіншакова Н.В. у судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, оскільки в діях останньої є склад адміністративного корупційного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_2 заперечувала, надала письмові пояснення та зазначала, що протокол складено не уповноваженою особою, з порушенням строків; що вона не є суб'єктом адміністративного правопорушення. Адвокат підтримав думку особи, стосовно якої складено протокол.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, прийшов до наступного.

23.01.2019 року старшим оперуповноваженим в ОВС Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України складено протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією №35 відносно ОСОБА_2

На підставі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, постановою Верховної ОСОБА_3 України від 06.03.2003 року ОСОБА_2 обрано на посаду судді безстроково.

Рішенням ОСОБА_3 Правосуддя від 12.12.2017 року ОСОБА_2 звільнено з посади судді Дзержинського районного суду м.Харкова у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Згідно довідки ТУ ДСА України в Харківській області від 12.07.2018 року ОСОБА_2 19.12.2017 року на картковий рахунок нараховано заробітну плату у розмірі 90079,84 грн, а звільнено 14.12.2017 року, відраховано же зі штату 19.12.2017 року.

Згідно довідки про доходи від 19.12.2017 року загалом за грудень 2017 року нараховано 121217,20 грн, а за рік 395525,36 грн з матеріальною допомогою у розмірі 71194,56 грн, що разом становить 411525 грн зазначена сума відображена у графі 11 «отримані доходи» у поданій декларації перед звільненням за період з 01.01.2017 року по 19.12.2017 року. Тобто, особою стосовно якої складено протокол, у встановлені законодавством строки задекларовано отриманий дохід. Так, повідомлення в порядку ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» шляхом подачі електронної декларації до НАЗК і не повідомлення в порядку ст. 52 цього Закону шляхом подачі окремої інформації до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування виключають наявність вини у формі умислу в учиненні зазначених дій, а відтак і наявності суб'єктивної сторони даного правопорушення.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до вимог передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, неповідомлення або не своєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунку в установі банку нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані - тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема, частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено обов'язок осіб, зазначених у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

В частині 2 ст. 45 Закону зазначено обов'язок осіб, зазначених у пункті 1, підпунктах"а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями; та про обов'язок осіб, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, за минулий рік.

Тобто, в ч. 1 та ч. 2 ст. 45 Закону визначено лише обов'язок подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави, у тому числі, і тих, хто припинив свою діяльність, але не передбачено обов'язку особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави, повідомляти про суттєві зміни у майновому стані.

Вжите у ч. 2 ст. 45 Закону формулювання «особи, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави», дає підстави вважати, що на суддю у відставці покладено лише обов'язок подання декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями,та наступного року після припинення такої діяльності за минулий рік.

Встановлене законодавцем регулювання стосується саме суб'єктів декларування. Поняття «суб'єкти, на яких поширюється дія цього Закону» повністю розкрито у статті 3 Закону №1700-VII. В переліку ст.3 Закону №1700відсутній такий суб'єкт декларування, як суддя у відставці.

А відтак, положення частини другої статті 52 Закону № 1700 слід розуміти таким чином, що обов'язок повідомити Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані виникає лише у осіб, перелічених в ст.3 Закону №1700, та такий обов'язок у інших осіб, зокрема, у судді у відставці, взагалі відсутній. А тому особа не може притягатись до відповідальності, якщо вона діяла у відповідності до нормативного акту, прийнятого державою.

Крім того, ОСОБА_3 спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму листі від 22.05.2017 року за № 223-943/0/4-17 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією зазначає, щосистемний аналіз вжитого в абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону формулювання «припиняє діяльність» дає підстави констатувати, що термін «припинення» за загальним правилом (ст. 36 Кодексу законів про працю України) співвідноситься із терміном «звільнення» як ціле і частина, охоплюючи останнє. Це саме випливає з аналізу норм інших спеціальних нормативно-правових актів, зокрема з положень Закону України «Про державну службу» (ст. 83), Закону України «Про статус народного депутата України» (ст. 4) тощо, де зазначена термінологія підміняється одна одною. Разом з тим із цього правила є винятки. Так, Закон України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402) розрізняє терміни «звільнення» (статті 112-118) та «припинення» (статті 119-125), а отже, розмежовує їх, передбачаючи різні підстави для настання таких юридичних фактів. Наведені положення цього Закону повністю кореспондують зі ст. 126 Конституції України, яка також розмежовує ці поняття. Аналогічний підхід використано законодавцем щодо припинення повноважень судді Конституційного Суду України та його звільнення (ст. 149-1 Конституції України). Так, у ч. 7 ст. 126 Конституції України, ст. 119 Закону № 1402 зазначено, що повноваження судді припиняються виключно в разі: 1) досягнення суддею шістдесяти пяти років; 2) припинення громадянства України або набуття суддею громадянства іншої держави; 3) набрання законної сили рішенням суду про визнання судді безвісно відсутнім або оголошення померлим, визнання недієздатним або обмежено дієздатним; 4) смерті судді; 5) набрання законної сили обвинувальним вироком щодо судді за вчинення ним злочину. Цей перелік є вичерпним. Слід зазначити, що саме такий підхід використала ОСОБА_3 суддів України, приймаючи рішення від 15 вересня 2016 року № 54 «Щодо питання припинення повноважень суддів 3 визначених Законом № 1402-VIII підстав». Крім того, слід зауважити, що виключною підставою для припинення трудових відносин судді з відповідним судом, згідно зі ст. 125 Закону № 1402, є саме припинення повноважень судді (статті 119125). Звільнення ж судді з підстав, визначених ч. 6 ст. 126 Конституції України, ст. 112 Закону 4 № 1402, не є підставою для припинення трудових відносин в аспекті зазначених вище норм Конституції України та спеціального закону. Іншими словами, беручи до уваги положення ст. 7 КУпАП, згідно з якою «застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом», тобто яка передбачає чітке виконання передбачених законом норм, а отже, забороняє притягнення особи до адміністративної відповідальності за аналогією, тобто унеможливлює застосування по аналогії норм, що закріплюють склад правопорушень, з огляду на проведений вище аналіз, судді, які звільняються з підстав, визначених ч. 6 ст. 126 Конституції України, не можуть бути субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Наведене стосується й інших правопорушень, передбачених ст. 172-6 КУпАП, у тому числі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані (ч. 2 цієї статті), наприклад, внаслідок отримання суддею вихідної допомоги у звязку з відставкою до досягнення ним шістдесяти пяти років, адже субєкт їх вчинення однаковий.

Таким чином, встановлене свідчить про те, що ОСОБА_2, як суддя, яка звільнена у відставку взагалі не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з абзацом 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», спеціально уповноваженими суб'єктами у сфері протидії корупції визначені органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України та Національне агентство з питань запобігання корупції.

Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обов'язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п'яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

Згідно статті 48 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб'єктами декларування, такі види контролю:

1)щодо своєчасності подання;

2)щодо правильності та повноти заповнення:

3)логічний та арифметичний контроль.

Національне агентство проводить повну перевірку декларацій відповідно до цього Закону.

Порядок проведення передбачених цієї статтею видів контролю, а також повної перевірки декларації визначається Національним агентством.

Відповідно до п.п. 2-5 розділу ІІ «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», Національне агентство здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації субєктом декларування відповідно до вимог Закону Національне агентство письмово повідомляє про це субєкта декларування, керівника державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського обєднання, іншого непідприємницького товариства, в якому працює (здійснює діяльність) субєкт декларування, та спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції у визначеному Національним агентством порядку. Якщо за результатами контролю встановлено, що субєкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому субєкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо встановлення своєчасності подання суб'єктом декларування декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11 квітня 2018 року по справі № 814/886/17.

Також, відповідно п. 12 Порядку оформлення протоколів про адміністративні правопорушення та внесення приписів Національним агентством з питань запобігання корупції, протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, разом із копією рішення Національного агентства та іншими матеріалами у триденний строк з моменту його складення надсилається до місцевого загального суду за місцем вчинення корупційного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_2 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, за обставинами, викладеними в протоколі, проводилась органом, до компетенції якого такі функцій не входять, а саме: працівниками ОВС УЗЕ в Харківській області ДЗЕ Національної поліції України, які в порушення норм діючого законодавства, за відсутності даних щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_2, повідомлення НАЗК щодо результатів такої перевірки тощо, самостійно провели контроль та перевірку своєчасності подання останнім декларації.

В матеріалах справи відсутні докази затвердження та надсилання Національним агентством з питань запобігання корупції до Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України обґрунтованого висновку або рішення про порушення ОСОБА_2 законодавства у сфері запобігання корупції, яке б могло бути правовою підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні відомості про проведення НАЗК відповідної перевірки, повідомлення про результати такої перевірки.

Посадові особи Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відповідно до п.4 розділу ІІ «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», мають право, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації суб'єктом декларування відповідно до вимог Закону, після отримання письмового повідомлення від НАЗК, як спеціального уповноваженого суб'єкта, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику, на підставі отриманих матеріалів складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку.

Автор в протоколі зазначив місце вчинення правопорушення Дзержинський районний суд м.Харкова, який знаходиться: м.Харків, вул.Цезаря Кюі, 44, проте згідно офіційного веб-порталу «Судова влада України» Дзержинський районний суд м.Харкова знаходиться по пр.Перемоги, 52-В у м.Харкові, а відтак протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Крім того, звільнено суддю Руднєву О.О. рішенням ОСОБА_3 Правосуддя, всупереч зазначеному в протоколі рішенням ОСОБА_3 ради юстиції.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що належних та допустимих доказів вчинення останньою адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, визначеного ч. 2 ст. 172-6 КУпАП суду не надано, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд визнає недопустимими з наведених вище обставин. Зазначене узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Вєренцов проти України" від 11 квітня 2013, згідно якого, відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством. У разі браку чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку, суперечить принципу "ніякого покарання без закону", що закріплений у ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.2 ст.172-6 КУпАП, Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», ст.ст.,247,256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, 24.071.1956 року народження, за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП - закрити на підставі п.1. ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: