Справа № 711/7747/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Черкаси 06 грудня 2019 року

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Михальченко Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області, про притягнення: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

25 вересня 2019 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 завчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 319008, ОСОБА_1 17.09.2019 року близько 22 год. 41 хв. в м. Черкаси по вул. В.Чорновола, 33, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», д/н НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

В судовому засіданні адвокат Погасій С.М. надала суду клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КУпАП. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_1 є громадянином ОСОБА_2 , а не України, як зазначено в протоколі. Також він не розуміє української мови. Про це ОСОБА_1 повідомив патрульним поліції і зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення. Після того, як йому пояснили особи, що були залучені свідками, на російській мові, вимоги поліцейських та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 погодився пройти необхідний огляд в медичному закладі, однак поліцейські відмовили, але протокол про адміністративне правопорушення складено ще не було. У відповідності до п. 12 розділу ІІ інструкції з матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, у разі, якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача. В порушення вимог чинного законодавства перекладача залучено не було, чим порушено права ОСОБА_1 , внаслідок чого є недопустимість доказу протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням норм чинного законодавства. Згідно відеозапису, долученого до матеріалів адміністративної справи, протокол складався без присутності свідків. Свідки поставили підписи в пустому протоколі і пішли. ОСОБА_1 просив видати йому направлення для проходження огляду в медичному закладі. Складання протоколу без присутності свідків, які згідно положень законодавства мають бути обов`язково залученими в даному випадку, вказує на недопустимість протоколу, який не може бути покладений в основу доведеності вини особи. Крім того, згідно даних відеозапису, видно, що працівники поліції не мали технічного пристрою «алкотестеру» для проходження огляду на місці зупинки, а одразу висловили вимогу водію проїхати до медичного закладу для проведення огляду. Вказані обставини свідчать про недотримання працівниками поліції порядку направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що вказує на недопустимість доказів, зібраних в даному провадженні.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_3 який вказав, що ввечері 17 вересня 2019 року він разом зі своєю дівчиною повертався з дня народження в стані алкогольного сп`яніння. Був запрошений працівниками поліції для відібрання пояснень про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, але ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а навпаки наполягав. Протокол про адміністративне правопорушення він не читав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 який вказав, що дійсно ввечері 17 вересня 2019 року він їхав в автомобілі з ОСОБА_1 . Вони були зупинені працівниками поліції і їм повідомили що не горить фара. В стані алкогольного сп`яніння перебував саме він, ОСОБА_5 був тверезий. Свідок ОСОБА_6 також був не тверезий, оскільки був запрошений працівниками поліції зі своєю дівчиною коли вони поверталися зі якогось святкування. Підписи поставили в пустому протоколі і пішли. Макарян Артак просив працівників поліції доставити його до наркодиспансеру для проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, але вони йому відмовили.

Заслухавши пояснення адвоката Погасій С.М., свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вислухавши свідків та дослідивши відеозапис з місця пригоди не доведено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в категоричній формі заперечили ту обставину, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння та підтвердили, що ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно дост.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі. Об`єктивною складовою адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки в ході судового розгляду суду не надано достатніх та допустимих доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, то відсутня складова вищезазначеного правопорушення.

Згідно з п.1ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя вважає, що відсутні докази на підтвердження складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

На підставі наведеного, ст.ст.130, 247, 283-287, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю. В. Михальченко