Провадження № 33/801/941/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О. за участі осо-би, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , по-терпілого ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 -мировича на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифі-каційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого завідувачем складу у ФОП « ОСОБА_3 », зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , за статтею 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 315215, складеного 13 жовтня 2019 року о 18.10 годині на 384 км + 510 м автодороги М-12 інспектором взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області лейте-нантом Кравчуком ОСОБА_4 , 13 жовтня 2019 року о 16.10 годині на 384 км + 510 м автодороги М-12 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 , виконуючи поворот праворуч, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, перет-нув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. та здійснив зіткнення з транспорт-ним засобом марки «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_3 , що рухався по смузі зустрічного напрямку. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, що потяг-ло майнові збитки. Своїми діями водій ОСОБА_1 допустив порушення ви-мог підпунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лис-топада 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, на нього накладене адмі-ністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засо-бами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384,20 гривні судового збору.

Не погоджуючись з постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, просить оскаржувану постанову скасувати, ухвалити нову постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті 124 КУпАП. Скаржник вва-жає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою з підстав невідпо-відності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_1 зазначає, що в судовому засіданні суду першої інстанції він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, запевнив суд у неповторюваності правопорушень та просив не застосовувати до нього адмі-ністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засо-бами, оскільки право керування надає його єдине джерело доходів завдяки не-обхідності використання власного транспортного засобу для виконання покла-дених посадових обов`язків, а на його утриманні перебувають дружина та двоє дітей 2015 та 2019 року народження. Скаржник просить врахувати, що внаслі-док правопорушення значних збитків не заподіяно, автомобілі були застрахова-ні. Однак судом зазначені обставини враховані не були. Вид адміністративного стягнення обраний судом з порушенням вимог закону, без урахування особи порушника, його майнового стану, пом`якшуючих обставин, за відсутності до-казів щодо цього.

Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адмі-ністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясу-вання обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання ухваленої постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному зако-ном порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адмі-ністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснен-нями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинен-ні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а та-кож зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд перегля-дає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не до-сліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 як особи, яка притягується до адмі-ністративної відповідальності, потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністратив-ного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, підтверджуються сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні, належно оцінених судом та скаржником обєктивно не оспорюються.

Згідно з статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідаль-ності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил спів-життя, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопо-рушником, так і іншими особами.

Відповідно до частини другої статті 30, частини другої статті 33 КУпАП позбавлення наданого громадянину права керування транспортними засобами застосовується за грубе, повторне чи систематичне порушення порядку корис-тування цим правом. При накладенні стягнення враховуються характер вчине-ного правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, об-ставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

При визначенні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого правопо-рушення, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення. При цьому суд обгрунтовано урахував позицію потерпілого ОСОБА_2 та застосував найсуворіше стягнення, передбачене санкці-єю статті 124 КУпАП, а саме позбавлення права керування транспортними за-собами строком на один рік.

У ході розгляду справи судом апеляційній інстанції встановлено, що ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, працює за-відувачем складом ФОП ОСОБА_6 , тому для виконання покладених на нього обов`язків та забезпечення здійснення належного господарського процесу йому необхідне використання власного транспортного засобу. Посвідчення во-дія є для ОСОБА_1 джерелом заробітку. При цьому в останнього на утри-манні перебувають дружина та двоє малолітніх синів - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відтак відсутність у скаржника права керування транспортними засобами позбавить ОСОБА_1 законних джерел доходу, призведе до скрутного матеріального становища його сім`ю.

Разом з тим, будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено, враховано як помякшуючу відповідальність об-ставину його щире каяття.

Судом апеляційної інстанції береться до уваги та обставина, що потерпілий ОСОБА_2 без виклику зявився в судове засідання та висловив свою позицію що-до адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , зазначивши, що на-кладати на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами не убачається доцільним. ОСОБА_1 усвідомив свою вину, щиро розкаявся, залагодив свою негативну поведінку на місці ДТП.

Отже адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транс-портними засобами строком на один рік, застосоване відносно ОСОБА_1 , з огляду на викладені обставини є надто суворим. Ураховуючи наведене, суд вва-жає можливим, як виключення, на часткове задоволення апеляційної скарги змінити оскаржувану постанову суду першої інстанції в частині призначеного стягнення та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, що буде достатнім для запобігання вчиненню ним нових правопору-шень.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити част-ково.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лис-топада 2019 року щодо притягнення ОСОБА_1 до ад-міністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП змінити.

Призначене ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами замінити на штраф у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 гривень ( триста сорок гривень 00 коп. ).

В іншій частині постанову судді Вінницького міського суду Вінницької об-ласті від 06 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Денишенко