Провадження № 33/801/49/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Мішеніна С. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 р. м. Вінниця

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Вінницького апеляційного суду Мішеніна С.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

захисника Педини О.А.

зі секретарем Міхневич І.А.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2018 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер: НОМЕР_1, працюючого торговим представником, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2018 року визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок на користь держави.

Згідно постанови 01.09.2018 року о 03.40 год. в м. Вінниці по вул. К.Коріатовичів, 111 водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом ЗАЗ 110557 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода). Від проходження медичного огляду відмовився у присутності свідків.

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2018 року, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що з висновками суду щодо обгрунтування вини ОСОБА_3 не погоджується та вважає такий висновок формальним, безпідставним та таким, що здійснений без повного з'ясування обставин справи.

Як зазначає ОСОБА_3 автомобілем він не керував у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час та дату, оскільки згідно протоколу затримання АА № 012650 від 01.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 був затриманий працівниками поліції 01.09.2018 року о 03-40 год. та доставлено до ВВП ГУНП по вулиці Пирогова, 4б для складання адміністративних матеріалів.

З огляду на вказане він фізично не мав змоги керувати транспортним засобом о 03-40 год., оскільки в цей час був вже затриманий та доставлений до відділку поліції, де перебував до 04-55 год., а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, були відібрані суто формально поліцейським з метою фальсифікації матеріалів справи. Покази свідки надають станом на 04-20 год., тобто коли ОСОБА_3 був затриманий та перебував вже у відділку поліції, в цей час до відділку жодних людей не запрошувалося та жодної вимоги поліцейського щодо проходження медичного огляду не висловлювалося, оскільки вже складалися адміністративні матеріали, бланки на яких відібрані пояснення свідків місять графу «документ, що посвідчує особу», однак там відсутня жодна інформація , яка б давала змогу ідентифікувати особи свідків, що не виключає фальсифікація таких пояснень поліцейським.

Обгрунтовуюючи своє рішення суд першої інстанції посилається також на рапорт поліцейського , який не містить сам по собі та в сукупності з іншими доказами жодної достовірної інформації, яка б вказувала на провину ОСОБА_3 Зокрема поліцейський зазначає, що водія було зупинено о 03-40 год за порушення правил дорожнього руху та згодом було виявлено ознаки сп'яніння, при цьому в рапорті не відображено жодної інформації стосовно порушення ПДР, яке наче б то стало причиною зупинки.

Поліцейським не був дотриманий порядок відсторонення особи від керування транспортним засобом, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про затримання або блокування автомобіля чи передачу його іншій особі, а також відсутня інформація щодо тимчасового вилучення посвідчення водія. Вказаний транспортний засіб в той день все таки було затримано, однак не у зв"язку із вчиненням водієм правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а в межах правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП.

Судом першої інстанції проігноровані вимоги ст. 278 КУпАП, що призвело до прийняття невірного рішення по справі, адже воно базується на неналежних доказах, з яких суд не мав змоги кваліфікувати дії водія.

Суд прийшов до висновку про вину ОСОБА_3 лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, рапорта поліцейського, поясненнях свідків, при цьому не надав їм жодної правової оцінки та жодним чином не обгрунтовав законність свого рішення, будь-які інші докази, які б спростували чи підтвердили покази свідків, поліцейського судом не наведені.

Вказує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки відсутній об'єкт та об'єктивна сторона правопорушення.

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, захисника Педини О.А., які підтримали доводи апеляційної скарги з підстав зазначених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суд першої інстанції визнав особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь -які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення БД № 045528 01.09.2018 року о 03-40 год. в м.Вінниці по вулиці К.Коріатовичів 111, водій ОСОБА_3 керував автомобілем ЗАЗ 110557 НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп"яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Однак, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявний протокол АА № 012650 від 01.09.2018 року про адміністративне затримання, з якого вбачається, що ОСОБА_3 затримано 01.09.2018 року о 03-40 год. та доставлено до ВВП ГУНП у Вінницькій області по вул.Пирогова, 4Б для складання адміністративних матеріалів, тобто на той час ОСОБА_3 не міг керувати транспортним засобом, оскільки був затриманий та доставлений до відділу поліції, де перебував до 04-55 год. Дані обставини ставлять під сумнів відповідність протоколу про адміністративне правопорушення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. № 1376 та його достовірність.

На підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення долучено пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, рапорт інспектора роти БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_7, також протокол про адміністративне затримання ОСОБА_3

Під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_6 пояснив, що 01.09.2018 року о 04-20 год. він посвідчив факт, що ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду. Зі слів поліцейського ОСОБА_3 знаходився у стані алкогольного сп'яніння. Інших свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення він не бачив.

Згідно «Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС України та Міністерства охорони здоров'я № 1452/735 від 09.11.2005 року у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу мають бути присутні свідки.

Покази свідка ОСОБА_6, неявка, незважаючи на виклики, свідка ОСОБА_5, рекомендовані повідомлення відправлені якому, повернулися без вручення дають підстави вважати, що запис у протоколі щодо присутності цієї особи під час фіксування відмови ОСОБА_3 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння не відповідає дійсності.

Суд приймає покази ОСОБА_3, який наполягав, що коли він був затриманий та доставлений до відділу поліції жодних свідків не запрошували та жодної вимоги поліцейського щодо проходження медичного огляду не висловлювалося, свідки були залучені та допитані зі спливом 40 хв. після затримання.

Відповідно ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Незважаючи на те, що як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, працівниками поліції всупереч вимогам ст.266 КУпАП він не був відсторонений від керування транспортним засобом, що ставить під сумнів та спростовує висновки працівників поліції щодо порушення ОСОБА_3 п. 2.5 ПДР України .

Враховуючи, що у матеріалах справи про адміністративну відповідальність відсутні докази вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, то відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу адмінправопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

На підставі вищевикладеного, наявні підстави для скасування постанови суду першої інстанції згідно п.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2018 року у справі про притягнення ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1ст.247 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Мішеніна

Згідно оригіналу: Суддя: