33/804/227/19

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду ОСОБА_1,

за участю секретаря Параскевіної Н.П.,

особи, що притягалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн. Стягнуто з неї на користь держави судовий збір у розмірі 394 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, у період з 19.11.2018 року по теперішній час ОСОБА_2, знаходячись за місцем свого мешкання ІНФОРМАЦІЯ_3 не виконала своїх батьківських обовязків відносно своєї онуки громадянки ОСОБА_5, 12.12.20107 року народження, внаслідок чого остання згідно повідомлення Головного лікаря (КУММЛ №4) не отримувала необхідні безкоштовні ліки, для лікування онуки та не проходить обовязкове обстеження, чим ОСОБА_2 скоїла правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 184 ч. 1 КУпАП.

На вказану постанову надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2, в якій вона, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та процесуальні порушення при розгляді справи, просила оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 вказала, що їй не були надані копії матеріалів справи, вона не була ознайомлена з матеріалами справи, запит до «Служби у справах дітей» на її вимогу не було зроблено. Також зазначає, що її пояснення в постанові викладені невірно.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_6, пояснення свідків, проходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувана постанова судді скасуванню, а провадження закриттю з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч. 1 ст. 184 КУпАП, яка передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов?язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання або виховання неповнолітніх дітей, є бланкетною нормою. Для кваліфікації дій за цією статтею суд повинен встановити та послатися на обовязок, що закріплений законом, та від виконання якого ухилилась ОСОБА_2 Ні протокол про адміністративне правопорушення, ні оскаржувана постанова не містять такого посилання. Крім того, не було зазначено, на підставі чого ОСОБА_2 замінює батьків неповнолітньої ОСОБА_5 Тобто, в цих процесуальних документах не було с необхідною чіткістю сформульовано які саме обов?язки були порушені ОСОБА_2 і якою нормою закону ці обов?язки були на неї покладені.

Окрім цього, в мотивувальній частині постанови суддя дійшов висновку, що покарання у вигляді попередження є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 Одночасно, в резолютивній частині суд постановив накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень. Тобто, суддя місцевого суду припустився протиріч у вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення.

Крім того, як вбачається з матеріалів провадження, справу було розглянуто у відсутності ОСОБА_2

Остання зазначила, що її було повідомлено про розгляд справи о 8-30 год 28.02.2019 р., і вона в цей день о 8 год з?явилась до Жовтневого райсуду м. Маріуполя. Там за її заявою їй було надано копії документів, що містяться у справі, про що вона написала розписку (а.с.28). Вона чекала в холі суду, але в послідуючому їй було оголошено, що справу вже розглянуто.

Оскільки в матеріалах справи не має будь-якого підтвердження часу розгляду справи, а зазначена розписка свідчить про те, що ОСОБА_2 була в суді 28.02.2019 р., то вважаю, що зазначені пояснення ОСОБА_2 заслуговують на довіру. А відповідно, необхідно вважати, що в супереч вимогам ст.268 КУпАП справу незаконно було розглянуто у відсутності ОСОБА_2

Вказані порушення тягнуть за собою скасування оскаржуваної постанови. Однак, відсутність чіткого формулювання складу правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення позбавляє апеляційний суд винести нову постанову, якою зробити однозначний висновок про наявність або відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1ст.184 КУпАП.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи і ОСОБА_2 не спростовується, що вона, будучи опікуном ОСОБА_5, в період з 19.11.2018 року по теперішній час, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , не отримувала безкоштовні ліки для своєї онуки ОСОБА_5, не проходила обовязкове медичне обстеження. Ці обставини підтвердили в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, яка є лікарем ОСОБА_5, та свідок ОСОБА_4, медична сестра.

Відповідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 150 СК, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Таким чином, ОСОБА_2 своєю бездіяльністю ухилилася від обовязку піклуватися про здоровя своєї підопічної ОСОБА_5, і в її діях вбачаються ознаки адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП. Але як зазначено вище, в наслідок відсутності чіткого формулювання складу правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення, суд позбавлений можливості зробити висновок про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1ст.184 КУпАП.

Оскільки з часу складання протоколу про адміністративне правопорушення пройшло більше ніж 3 місяці, відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження підлягає закриттю у звязку зі спливом на теперішній час передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.245, 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2019 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Провадження у справі закрити у звязку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А.Гришин