Дата документу 10.12.2019
ЄУН № 937/9197/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Юрлагіна Т.В., за участю секретаря Бондаренко Г.В., за участю ОСОБА_1 , адвоката Зубова О.В., потерпілої ОСОБА_2 , адвоката Пузія О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , який є пенсіонером за віком, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 30 вересня 2019 року близько об 11 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , а саме в будинку вчинив відносно своєї доньки ОСОБА_2 , насильство в сім`ї, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що дійсно у нього з донькою 30 жовтня 2019 року близько 11 години виник словесний конфлікт, оскільки він не мав можливості потрапити до будинку, в якому зареєстрований та проживає. Сварки з донькою розпочалися після смерті дружини, донька розпродала його речі, дивани, він вирішив зробити двері. В даний час живе на вулиці, йому нема де жити. Вранці після 9 години пішов з дому, здав на ремонт електроприлад болгарку, потім його викликав дільничний за черговою скаргою його доньки. Він просив дільничного піти з ним до будинку АДРЕСА_1 , щоб перевірити наявність речей, але він відмовився, зазначив щоб він самостійно вирішував питання з донькою. ОСОБА_3 разом з чоловіком та дитиною проживає в будинку АДРЕСА_1 , після смерті дружини у них складні стосунки, постійні сварки, вона його виганяє, коли він повернувся додому на вхідних воротах був замок, він переліз через паркан. У дворі був його зять, працівник, донька з дитиною закрилась у будинку. Він намагався потрапити до будинку, але у вхідних дверях було замінено замки. Він намагався відкрити дверний замок, за допомогою дрилю. Однак донька вимкнула електропостачання. Він сварився з донькою через вікно, оскільки вона його не впускала до будинку, однак погроз на її адресу фізичною розправою не висловлював. Говорив, якщо не відкриє двері, то він розіб`є вікно, це відбувалось в присутності працівників поліції. Потім вона через вікно передала його речі у присутності працівників поліції. Зазначив, що між ними тривалий конфлікт. Донька його постійно провокує. За допомогою болгарки замок не відкривав, оскільки її здав на ремонт вранці коли пішов з будинку. Чому підписав в поясненнях, які маються в матеріалах адміністративної справи, що намагався зрізати замок, зазначив що був без окулярів, йому сказали підписати та він підписав не читаючи.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що 30.10.2019 року був складений 7 протокол щодо її батька. Батька не впускала до будинку, оскільки він висловлював погрози та піднімав на неї руку, погрожував він тим що хоче увійти до будинку, а це загрожує її життю. Вона є власницею зазначеного будинку з дитинства. Батько говорив, що вона ще отримає, це його будинок. Речі йому віддавала через вікно намагався зрізати замки спочатку болгаркою потім за допомогою дрилі. Зазначила, що батько загрожує її життю, 14 жовтня 2019 року він її побив, про що є медичний висновок. Будучи допитаною у якості свідка в судовому засіданні 10 грудня 2019 року суду пояснила, що 30 жовтня 2019 року вона попросила свого чоловіка змінити замки на дверях до будинку та воротах, після сварки з батьком. Чоловік попросив товариша допомогти із заміною замків. У неї через батька загинула собака, в той день після того, як було змінено замки вона перебувала в будинку замкнена, оскільки так вона спокійніше себе почуває. Прийшов батько, він кричав погрожував, висловлювався ненормативною лексикою, намагався потрапити до будинку. Вона передала його речі, ліки, оскільки він має захворювання дихальних шляхів, через вікно. В даний час між ними конфлікт, вона не може зробити кімнату власній дитині, оскільки батько займає свою кімнату та кімнату, в якій проживала мати, а вони з чоловіком та дитиною проживають в маленькій кімнаті та користуються залою. Батько занадто шумно ходить по кімнатам, вони йому купували капці, щоб ходив тихіше, він також виконує процедури полоскання, але за собою не прибирає, а у неї з чоловіком маленька дитина. Вважає, що батько неадекватний, він слідкує за нею. З цього приводу у неї також порушено психічний стан. У них не виходить спілкуватись між собою.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що є знайомим потерпілої та її чоловіка 30 жовтня 2019 року з ранку за їх проханням працював у них допомагав на прохання її чоловіка замінити замки. На воротах наварив петлю для замку. Потім через паркан до двору будинку потрапив батько потерпілої ОСОБА_1 . Йому відомо, що він там проживав, мав власну кімнату в будинку. Він намагався відчинити двері будинку, але не мав можливості, оскільки замок було замінено. Він спочатку просив відчинити двері, але ОСОБА_5 відмовлялась це робити, потім він сварився, погрожував потерпілій. Погрожував його друзями кримінальними зв`язками, нецензурно висловлювався. Після того, як не відкрив двері, взяв болгарку в гаражі і намагався зрізати замок, потім взяв дриль, але потерпіла вимкнула світло. Він почав викликати працівників поліції, але потерпіла викликала їх раніше, і в їх присутності вона передала його речі йому через вікно. Поліцейські його заспокоювали. Також зі слів потерпілої йому відомо, що її 14 жовтня 2019 року побив батько, але свідком цих подій він не був. Знає дану родину близько двох років, останні два місяці спілкується з ними частіше.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що потерпілій доводиться чоловіком . 30 жовтня 2019 року зранку за проханням дружини замінив замки на воротах та вхідних дверях. Потім через паркан до двору будинку потрапив батько її дружини. Він також проживав в даному будинку, 14 жовтня 2019 року між ними була сварка, батько вдарив його дружину, а він побив батька. Виїжджали працівники поліції. Дружина відчуває страх за своє життя і тому вони вирішили змінити замки та не впускати батька до будинку. Він зазначив дружині, як що батько знову підніме на неї руку, він не зможе себе втримати і дружина йому сказала, після того як повернеться батько вона закриється у будинку, а він разом зі знайомим, щоб не підходили. Вони так і зробили, потім дружина викликала працівників поліції, які склали протокол про притягнення до адміністративної відповідальності щодо її батька та винесли йому обмеження щодо перебування за однією адресою з його дружиною. Конфлікт між його дружиною та її батьком триває після смерті тещі. Вони не можуть визначитись з кімнатами. Його тесть був знервований намагався відчинити двері будинку, але не мав можливості, оскільки замок було замінено. Він спочатку просив відчинити двері, але ОСОБА_5 відмовлялась це робити, потім він сварився, погрожував кримінальними зв`язками, нецензурно висловлювався. Після того, як не відкрив двері, намагався за допомогою електроінструмента відкрити замок, але його дружина вимкнула світло. Чи намагався він зрізати замок за допомогою болгарки пригадати не може. Також зазначив, що ОСОБА_1 біля гаражу висловлювався нецензурно на адресу доньки, однак чи чула вона перебуваючи в кімнаті будинку його він не може сказати.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор СРПП № 4 Мелітопольського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_7 пояснив, що перебував на чергуванні, отримав виклик на планшет, відповідно до якого звернулась потерпіла ОСОБА_2 зі скаргами, що її батько забирає речі пошкодив замок, по приїзду потерпіла перебувала в приміщенні будинку, ОСОБА_1 знаходився у дворі будинку. Калітку їм відкрив чоловік потерпілої. За даною адресою вони за дзвінками потерпілої приїздять не вперше. Він бачив, що потерпіла ОСОБА_2 через вікно передавала речі її батька, він був знервований, під час їх перебування він біля гаражу нецензурно висловлювався на адресу потерпілої погрожував фізичною розправою, вікно кухні від нього знаходилось на відстані трьох чотирьох метрів. Говорив, що побудував будинок. Потім вони потерпілу та правопорушника забрали до відділення поліції провели медичний огляд на стан сп`яніння, та склали протокол.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор СРПП № 4 Мелітопольського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_8 пояснив, що перебував на чергуванні разом зі ОСОБА_7 , отримали виклик від ОСОБА_2 зі скаргами, що її батько забирає речі пошкодив замок, по приїзду потерпіла перебувала в приміщенні будинку, ОСОБА_1 знаходився у дворі будинку. Калітку їм відкрив чоловік потерпілої. За даною адресою вони за звонками потерпілої приїздять не вперше. Батька не впускали до будинку, йому потерпіла ОСОБА_2 через вікно передавала речі. ОСОБА_1 був знервований, нецензурно висловлювався на адресу доньки в його присутності погрожував фізичною розправою. Потім вони потерпілу та правопорушника забрали до відділення поліції провели медичний огляд на стан сп`яніння, та склали протокол.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, вважаю необхідним закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч. 1 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 173-2 КпАП України передбачено відповідальність за вчинення насильства в сім`ї. Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. Санкція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді адміністративного арешту, а тому дана справа про адміністративне правопорушення розглядається з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків,висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції, справа про адміністративне правопорушення не містить формулювання об`єктивної сторони діяння у відповідності до встановлених в судовому засіданні обставин, а також доказів того, що внаслідок дій особи, яка притягається до відповідальності, була або могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За змістом ст. 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі про адміністративне правопорушення з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 417147 від 30 жовтня 2019 року, зазначено що 30 жовтня 2019 року близько о 11 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого проживання, а саме в будинку АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї доньки ОСОБА_2 , насильство в сім`ї, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю.

Тобто місцем вчинення зазначених дій, відповідно до протоколу, визначено будинок, що суперечить встановленим судом фактичним обставинам, оскільки сварка, яка переросла в конфлікт відбувалась у дворі домоволодіння АДРЕСА_1 .

Крім цього, до матеріалів справи не долучено жодних доказів того, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 .

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не підтверджуються доказами, які б давали правові підстави для висновку про вчинення ОСОБА_1 саме домашнього насильства.

Як встановлено в ході судового розгляду, потерпілою та її чоловіком після подій, про які вони зазначали 14 жовтня 2019 року зі сваркою та побиттям, вранці 30 жовтня 2019 року було прийнято рішення змінити замки після уходу батька за викликом дільничного, та при його поверненні замки у воротах та двері будинку було змінено.

Після чого ОСОБА_1 , як встановлено з показів свідка ОСОБА_4 , просив відчинити двері оскільки в будинку мається його кімната та йому необхідні речі та ліки, але потерпіла двері не відчинила, більш того відповідно до показів її чоловіка, наданих в судовому засіданні у якості свідка, ними було обумовлено послідовність їх дій щодо не відкриття дверей будинку, тим самим не надаючи доступу ОСОБА_1 до власних речей і лише після виклику працівників поліції, коли відбулось загострення конфліктної ситуації, потерпіла передавала речі батька через вікно будинку власному чоловіку, який їх передав далі. Ті речі які батько не забрав, оскільки їх було потім доставлено до відділення поліції, вони знову занесли до будинку.

Виходячи з фактичних обставин, які стались між сторонами зі сторони потерпілої була провокація сварки та конфлікту, наслідком якого і були ненормативні висловлювання її батька.

Конфлікт який виник між ОСОБА_1 та потерпілою не носить умисного характеру з його сторони. Конфлікт виник спонтанно, без будь-якого умислу ОСОБА_1 завдати фізичної чи психологічної шкоди потерпілій, оскільки у нього на меті було потрапити до будинку, в якому він проживає. Конфлікт між батьком та донькою був типовою побутовою сваркою, що вилилась у словесну перепалку на підвищених тонах із застосуванням ненормативної лексики. Між сторонами склались неприязні відносини.

Відтак, обопільні словесні образи та нецензурна лайка в межах довготривалого конфлікту, який склався між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ? не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Відповідно до ст.ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред`являють спеціальні вимоги. Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити у собі зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Цих вимог закону як при складанні протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, дотримано не було.

Так, в протоколі зазначено що події відбувались в будинку, однак дані обставини не відповідають встановленим судом фактичним обставинам події, яка відбувалась.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП характеризується зокрема вчиненням будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Тобто підлягає обов`язковому з`ясуванню характер вчиненого насильства та його наслідки у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, є обов`язковою складовою об`єктивної сторони цього адміністративного правопорушення. Лише за наявності цих даних можливо зробити висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП у виді здійснення насильства у сім`ї.

Між тим, із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що обставини завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого під час провадження у цій справі не з`ясовувались, у протоколі про адміністративне правопорушення ці наслідки зазначені не були.

Так, матеріали адміністративної справи не містять будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру.

Оцінюючи встановлені факти, суд доходить висновку, що вчинення ОСОБА_1 , правопорушення передбаченого ст.173-2 ч. 1 КУпАП в судовому засіданні не доведено, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях складу правопорушення передбаченого ст.173-2 ч. 1 КУпАП , оскільки суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що внаслідок вказаного конфлікту могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої та в протоколах про адміністративні правопорушення не зазначені наслідки, настання яких є обов`язковою умовою відповідно до диспозиції ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП.

Судом не приймається до уваги висновок щодо психологічного стану та сімейної ситуації ОСОБА_2 , оскільки датою його складення зазначено 09.12.2019 року, події відбувались 30 жовтня 2019 року, а надісланий він на запит за вихідним номером № 397/12-19 від 04.12.2019 року, тобто направлений він раніше, ніж був складений.

За таких обставин, враховуючи, що санкція ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, крім того, обов`язковою ознакою вказаного правопорушення є умисел, при цьому, матеріали справи не містять беззаперечних доказів наявності умислу ОСОБА_1 на вчинення домашнього насильства тому, суд доходить висновку про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, ст.173-2 ч. 1, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі ЄУН № 937/9197/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т.В.Юрлагіна