ПОСТАНОВА

іменем України

19 березня 2019 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Качаленка Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Федорцової І.С.

розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі матеріалів, які надійшли від Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2019 року о 16.00 год. у м. Торецьк с. Північне вул. Калініна навпроти буд. №60 ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, запах алкоголю з порожнини рота, незвязна мова. Відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, а саме: в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на місці за допомогою алкотестера «Драгер» та в медичному закладі, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомлений, що розгляд справи відбудеться 01.03.2019 о 10:00 у Дзержинському міському суді у м.Торецьку. Протокол власноручно підписано ОСОБА_1, однак у вказаний час він до суду не зявився.

Крім того, суд неодноразово викликав у судові засідання ОСОБА_1 шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом із повідомленням за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, яку останній підтвердив, підписавши протокол. Проте, в жодне з призначених судових засідань 28.02.2019 та 19.03.2019 року він не з'явився.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на вказані положення рішення Європейського суду з прав людини та положень чинного законодавства, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість своєчасно дізнатись про хід судового розгляду.

Отже, ОСОБА_1 будучи обізнаним про те, що відносно нього на розгляді Дзержинського міського суду Донецької області перебуває справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, знехтував своїми процесуальними правами та процесуальними обов'язками.

Таким чином, відсутність ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді зумовлена саме його пасивною поведінкою, небажанням брати участь в судовому засіданні та розцінюється судом як дії, спрямовані на ухилення від передбаченої законом відповідальності.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу, за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

Також судом були вжиті заходи щодо належного виклику свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом із повідомленням за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення, але в судове засідання свідки жодного разу не зявились.

Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №353820 від 01.02.2019 року, а також іншими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Суд відмічає що у протоколі ОСОБА_1 власноручно зазначив пояснення "Управлял авто, от освидетельствования отказьіваюсь".

Суд проаналізував докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності, достатності та вважає доведеною повністю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки він порушив Правила дорожнього руху України:

«п.2.5» - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст.33 КУпАП враховує всі обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан.

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не працевлаштований, скоїв правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою та є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті, у звязку з чим суд вважає за необхідне призначити стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді адміністративного штрафу, з позбавленням керування транспортними засобами на 1 рік, оскільки на думку суду застосування до нього саме такого виду адміністративного стягнення є достатнім заходом впливу для виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових правопорушень в подальшому.

Крім того ст. 40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у пятнадцятиденний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред'явлення постанови до виконання 3 (три) місяці. В разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд.

Суддя: