Справа № 353/1247/18
Провадження № 3/353/11/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Тлумацького відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, гр. України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

28.12.2018 року інспектором СРПП № 4 Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 100121 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме про те, що «28.11.2018 року о 23 год. 35 хв. ОСОБА_1 по вул. Винниченка, 9, в м. Тлумач керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР».

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз'яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, подав письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Своє клопотання обгрунтовував тим, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубими порушеннями закону, оскільки двох свідків зазначених у ньому не було, а факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння надуманий та не відповідає дійсності. Більш того другий примірник протоколу йому не вручався. Також йому не було запропоновано пройти огляд на стан спяніння із застосуванням технічних засобів, а у протоколі та письмових поясненях свідків не зазначено, що він відмовився від проходження огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів з конкретною вказівкою на вид технічного засобу, що є порушенням порядку фіксування правопорушення у протоколі. На його вимогу співробітники поліції відмовились надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Саме тому він погоджувався пройти медичний огляд лише в медичному закладі. А тому, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд вважається недійсним, а протокол, який є основним джерелом доказів по справі, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. За таких обставин направлені до суду матеріали справи є сумнівними, а тому, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення. До цього ж свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, та інспектор, який складав даний проткол, на виклик суду, в судове засідання жодного разу не зявились та жодних пояснень по суті справи не надали.

Працівник поліції інспектор СРПП № 4 Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, причин неявки суду не повідомили, хоча неодноразово викликались до суду для дачі пояснень по суті справи. Поштові повідомлення про виклик в судове засідання в якості свідка ОСОБА_3 повернуто до суду з зазначенням, що не вказано повну адресу адресата (відсутній номер квартири).

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом. Інспектор поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, зазначених вимог закону не виконав.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм обєктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов'язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування саме транспортним засобом в стані сп'яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 10 розділу ІІ вищевказаної Інструкції результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Проте, в порушення вищевказаних вимог, до матеріалів справи не додано акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому б було зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 100121 від 28.12.2018 року зазначено, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку (а.с. 3). Однак вказані свідки, які неодноразово викликались до суду для дачі пояснень, в судові засідання не зявились та не підтвердили факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Більше того, поштове повідомлення про виклик в судове засідання в якості свідка ОСОБА_3 повернуто до суду з зазначенням, що адреса є неповною, а саме не вказано номер квартири, що є порушенням вимог ст. 256 КУпАП стосовно порядку оформлення протоколу про адміністративне правопорушення в частині зазначення адреси свідка. Також для дачі пояснень в судове засідання не зявився і інспектор СРПП № 4 Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області лейтенант поліції ОСОБА_2, який складав протокол про адміністративне правопорушення. Зазначені факти викликають сумнів у тому, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення, перебуваючи в стані спяніння та керуючи транспортним засобом, та у правомірності складання працівниками поліції щодо нього відповідного протоколу.

Дані обставини позбавляють суд можливості встановити факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоровя.

Згідно з п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В той час, сукупність доказів по справі про адміністративне правопорушення спростовують, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу та виявлення ознак алкогольного спяніння на пропозицію працівника поліції відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоров'я.

Додане до матеріалів справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного спяніння у закладі охорони здоровя від 28.11.2018 року не містить відомостей про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження даного огляду в присутності двох свідків, а додані до матеріалів справи пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 28.11.2018 року також не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження вищевказаного огляду на місці зупинки з допомогою спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоровя (а.с. 6-8).

Отже, в порушення вимог вищевказаних Інструкцій працівник поліції належним чином не зафіксував в протоколі про адміністративне правопорушення факт відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, що в подальшому дало б підставу проводити такий огляд в найближчому закладі охорони здоровя, та не доставив водія до закладу охорони здоров'я, який міститься у переліку закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженим управлінням охорони здоровя місцевої державної адміністрації.

Вищезазначені обставини свідчать про порушення працівником поліції процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Так, у відповідності до п.п. 2.5, 3.3 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, нагрудною відеокамерою (відеореєстратором) забезпечується кожен працівник патрульної поліції, який заступає на зміну, в будь-якому випадку хоча б однією нагрудною камерою (відеореєстратором) забезпечується екіпаж. Нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись в режимі відео зйомки при будь-якому контакті з особами.

Проте, в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в порушення вищевказаних вимог, відсутній відеозапис на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов'язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт відмови ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд приходить до висновку, про відсутність в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 140, 251, 256, 280, 283, 284, 287, 291, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок віднести на рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

Суддя У.Ю. Луковкіна