Справа № 465/3423/19 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 33/811/1222/19 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

з участю захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Лепеха М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 15 липня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 15 липня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого приватним підприємцем, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124 та 122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 ( шість) місяців .

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 07.06.2019 о 10 год. 30 хв. у м. Львові, по вул. Скорини, 44 керуючи автомобілем марки Опель Віваро, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед початком руху не переконався в безпечності маневру, в результаті чого здійснив зіткнення із автомобілем марки ГАЗ РК, д.н.з. НОМЕР_2 , після чого по інерції здійснив зіткнення із транспортним засобом марки Фольксваген Транспортер, д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3.б, 10.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, 07.06.2019 о 10 год. 30 хв. ум. Львові, по вул. Скорини , 44 керуючи автомобілем марки Опель Віваро д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо - транспортної пригоди не залишився на її місці, не повідомив про неї підрозділу поліції та покинув місце пригоди, чим порушив п.2.10 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

На дану постанову судді правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що визнаючи вину та розкаюючись у скоєному правопорушенні, він в цілому погоджується із обставинами викладеними у постанові, однак не погоджується із накладеним на нього максимальним стягненням, яке застосував суд. Вказує, що його дії при вчиненні правопорушення не носили умисний характер, а були скоєні скоріше з необережності, крім того, всю завдану шкоду потерпілій особі ним відшкодовано в добровільному порядку відразу після ДТП, у потерпілого жодних претензій до нього не має. Таке відшкодування підтверджується квитанцією від 10.06.2019 про оплату потерпілому ОСОБА_2 3 950 грн. Тобто через три дні після ДТП у нього уже всі майнові питання із потерпілим були врегульовані. Крім того ця шкода була незначною. Також зазначає, що на момент вчинення ДТП в автомобілі потерпілого нікого не було і з місця ДТП він поїхав лише тому, що не зміг дочекатись власника автомобіля, але залишивши йому записку із своїми координатами і практично лише завдяки цим координатам його пізніше викликали в патрульну поліцію для надання пояснень.

Вказує, що на його думку, у суду не було достатніх підстав застосовувати до нього максимально можливий вид стягнення, а можна було обійтися біль гуманним. До цього випадку він до адміністративної відповідальності не притягувався і будь-яких ДТП за його участю не було, так як при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Звертає увагу на те, що він з 13.01.2015 зареєстрований як фізична особа-підприємець (номер запису про приведення державно) реєстрації фізичної особи-підприємця - 2 067344), про що надає випуску i основним його КВЕД-ом діяльності є 56.10 - діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, що вже само по co6i вимагає постійного використання службового транспорту, а позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 6 місяців призведе до припинення його діяльності.

Просить змінити постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 15 липня 2019 року в частині накладення на нього адміністративного стягнення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови судді, мотивуючи тим, що участі в судовому засіданні не приймав, оскільки жодних повісток не отримував і копії судового рішення не надходило, копію постанови отримав лише 14.11.2019, про що є відмітка у матеріалах справи.

Заслухавши пояснення захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Лепеха М.М., який просив задоволити апеляційну скаргу, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга правопорушника ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

І як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 318590 від 11.06.2019 року та протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 318591 від 11.06.2019 року, поясненнями правопорушника ОСОБА_1 ..

Разом з тим, доводи апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_1 щодо необґрунтованого застосування до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування строком на 6 місяців за наявних в справі обставин заслуговують на увагу.

Так, відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Однак, при накладенні стягнення за дане адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги, передбачені ст. ст. 22, 23 та 33 КУпАП, а саме: характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують відповідальність.

А тому, враховуючи характер вчиненого правопорушення, майновий стан, а також ті обставини, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, який надає послуги мобільного харчування, що вимагає постійного використання службового транспорту, а позбавлення права керувати транспортними засобами призведе до припинення його діяльності, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржена постанова судді відносно ОСОБА_1 в частині стягнення підлягає зміні, а апеляційна скарга останнього частковому задоволенню.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження вищезгаданої постанови судді, оскільки такий пропущений з поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 15 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 15 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 в частині накладення на нього адміністративного стягнення змінити.

Вважати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В. Михалюк