Справа № 467/1423/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., у порядку підготовки до розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

До Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 030575 від 20 листопада 2019 року із доданими до нього матеріалами про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Тож, на виконання приписів ст. 278 КУпАП та у ході перевірки правильності складання вказаного протоколу було встановлено наступне.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Разом із цим, із рапорту слідчого Цапович М.В. слідує, що водій ОСОБА_1 , учасник пригоди, 20 листопада 2019 року звернувся до Арбузинської ЦРЛ та у ході огляду у нього було виявлено забій грудної клітини.

Із цього ж рапорту вбачається, що слідчий прийшов до висновку про відсутність середньої тяжкості чи тяжких тілесних ушкоджень в учасників ДТП, у тому числі й у ОСОБА_1 , у зв`язку із чим направив матеріали для його притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Між тим, у разі порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження може мати місце кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 286 КК України.

Але, ані сам протокол, ані додані до нього матеріали не містять жодних даних про те, що ОСОБА_1 отримав саме легкі тілесні ушкодження, зокрема, будь - які дані, які б дали змогу відмежувати адміністративну відповідальність особи від кримінальної за вказаних обставин.

Так, тілесні ушкодження це фактично порушення анатомічної цілісності та фізіологічної функції органів та тканин, що виникає внаслідок дії чинників зовнішнього середовища, у т.ч. внаслідок травми.

А тяжкість тілесних ушкоджень це міра завданої шкоди здоров`ю людини; визначається судово-медичним експертом у відповідності до чинних "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень та залежить від виду тілесних ушкоджень ступеня порушення анатомічної цілісності або фізіологічної функції органів та тканин, що виникли внаслідок травми.

Водночас, за імперативною нормою п.2 ч.2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

При цьому, ст. 242 КПК України визначає підстави для проведення експертизи і частина перша цієї норми вказує, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Згідно ч.1 ст. 69 КПК України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України "Про судову експертизу" на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

Тобто, виходячи із системного аналізу наведених правових норм, слідує, що визначення ступня тяжкості тілесних ушкоджень відноситься виключно до компетенції експерта, як особи, яка володіє спеціальними знаннями в області судової медицини, а не слідчого.

Наразі є незрозумілим, яким чином слідчий, не маючи відповідного висновку експерта, визначив ступінь тяжкості тілесних ушкоджень водія ОСОБА_1

Інакше кажучи, перед тим, як констатувати факт відсутності тяжких чи середньої тяжкості тілесних ушкоджень і направляти матеріали для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, слід отримати висновок експерта щодо ступня тяжкості таких ушкоджень.

При цьому, відсутність претензій учасників ДТП та їхнє прохання припинити подальший розгляд повідомлення про ДТП, не є підставою для такого висновку слідчого, оскільки останній зобов`язаний діяти у спосіб, що визначений законом.

Та оскільки матеріали, що направлені до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення, не містять у собі такого висновку, що дає обгрунтовані підстави сумніватись у тому, що справу за відображеним у ній фактом належить розглядати у порядку КУпАП, то такі матеріали належить направити для належного оформлення.

Отже, такого роду недоліки перешкоджають пересвідчитись у тому, що протокол складено правильно і за своєю суттю вони (ці недоліки) є такими, що становлять загрозу порушення фундаментальних прав особи, гарантованих як національним законом, так і Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод ( Рим, 04.ХІ. 1950 р.).

Крім того, вказані недоліки позбавляють суддю можливості визначити чи належить до його компетенції розгляд даної справи, позаяк, на даному етапі неможливо однозначно стверджувати, що розгляд справи належить здійснювати відповідно до норм КУпАП, тобто, фактично вони позбавляють можливості розпочати провадження у справі про адміністративне правопорушення у такий спосіб, аби не допустити порушення основоположних прав осіб, які беруть участь у такій справі.

З цих мотивів, керуючись 221, 245, 256, 278, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 030575 від 20 листопада 2019 року із доданими до нього матеріалами про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. повернути до Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області для усунення виявлених недоліків та виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає згідно рішення Конституційного Суду України № 2- рп/2015 від 31 березня 2015 року.

Суддя І.В. Явіца