Провадження № 33/824/98/2019 Доповідач в II інстанції: Авраменко М.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду АвраменкоМ.Г.,

за участю:

захисника - Органюка Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києвіматеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Цією ж постановою вирішено питання щодо процесуальних витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови ОСОБА_4 18.06.2018 о 19-05 год. Керував автомобілем «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Краківська, 7 в м. Києві, в стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у лікаря нарколога у встановленому законом порядку в КМНКЛ «Соціотерапія». Чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись з рішенням першої інстанції ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що працівник поліції підійшов до автомобіля, коли той не рухався. Крім того ОСОБА_4 перебуває на амбулаторному лікуванні в лікарні та приймає ліки. Суд першої інстанції не викликав в судове засідання в якості свідка працівника поліції.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_4 саме керував транспортним засобом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

ОСОБА_4 неодноразово був повідомлений про дати судових засідань, проте не з`явився на призначені дати. Захисник ОСОБА_4 не з`явився на останні три судові засідання, які відбулися 30.11.2018, 18.12.2018 та 18.01.2019, клопотань про відкладення від останнього до канцелярії Київського апеляційного суду не надходило.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом БД №426466 про адміністративне правопорушення від 18.06.2018 року;

- висновком, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.06.2018, згідно якого ОСОБА_4 перебував станом на 18.06.2018 у стані наркотичного сп'яніння (марихуана, амфетамін).

-іншими матеріалами справи.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про достатність вказаних доказів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, огляд було запропоновано водію транспортного засобу - ОСОБА_4, оскільки щодо нього у працівників поліції були підстави вважати, що він перебуває у стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у медичному закладі КМНКЛ «Соціотерапія». Згідно висновку, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.06.2018, ОСОБА_4 станом на 18.06.2018 перебував у стані наркотичного сп'яніння (марихуана, амфетамін).

В обґрунтування своїх доводів захисник Органюк Ю.Ю. звернувся з адвокатським запитом до Київської клінічної лікарні №1. В якому поставив такі питання: Чи перебував ОСОБА_4 станом на 18.06.2018 на лікуванні в Київській клінічній лікарні №1 та з яким діагнозом? Чи можуть препарати якими лікують в Київській клінічній лікарні №1 ОСОБА_4, при огляді на стан сп'яніння проведений у лікаря нарколога, показати позитивний результат такого огляду?

У відповідь на адвокатський запит від 08.08.2018 в.о. головного лікаря ОСОБА_5. підтвердив перебування станом на 18.06.2018 на амбулаторному лікуванні в Київській міській туберкульозній лікарні №1 ОСОБА_4 з диспансерним відділенням з приводу туберкульозу легень з бактеріовиділенням. ОСОБА_4 отримував лікування препаратами, що зареєстровані та застосовуються для лікування туберкульозу в Україні. Проте, вказівки, щодо впливу на результат огляду на стан алкогольного сп'яніння в анотації до даних лікарський препаратів відсутні.

Доводи захисника Органюка Ю.Ю., викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення жодних заперечень та пояснень ОСОБА_4 надано не було, протокол був власноручно підписаний останнім.

Не спростовують доведеність вини доводи захисника про те, що ОСОБА_4 не керував транспортним засобом. Доказів, які б підтвердили відсутність факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом під час судового засідання надано не було.

Інші доводи захисника викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано обрав міру покарання відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи особу правопорушника, відсутність обставин, які пом'якшують покарання, зокрема, не визнання вини та відсутність каяття, характер вчиненого правопорушення, дані, що характеризують особу, ступінь та доведеність його вини, тому вважаю за необхідне залишити обране судом стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП .

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, як законної, обґрунтованої та вмотивованої, та залишає апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г. Авраменко