єдиний унікальний номер справи 531/1777/18
номер провадження 3/531/2/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 січня 2019 року м. Карлівка

Суддя Карлівського районного суду Полтавської області Попов М.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Державної екологічної інспекції центрального округу, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого заступником генерального директора ПП «Ланнівський цукровий завод», за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №000606 від 22 жовтня 2018 року, ОСОБА_1, будучи заступником генерального директора ПП «Ланнівський цукровий завод», допустив порушення порядку провадження господарської діяльності за відсутності документів дозвільного характеру, а саме: здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади від приміщення для тимчасового зберігання відпрацьованих мастил; експлуатація цукрового заводу по вул. Миру, 5, в с. Ланна Карлівського району Полтавської області за відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля; експлуатація звалища твердих відходів на території Нижньоланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області за відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не визнав та вважає, що в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_1, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення №000606 від 22 жовтня 2018 року та додані до нього матеріали, приходжу до наступних висновків.

Так, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами згідно ЗУ «Про охорону атмосферного повітря» передбачений в Переліку документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності під пунктом 30 (додаток до ЗУ від 19.05.2011 №3392-VI).

Частиною 1 статті 10 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни субєкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких повязана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

За змістом частини 5 статті 11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого субєкту господарювання, обєкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно з пунктами 1.14.1, 1.14.4 та 1.14.5 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10.02.1995 №7 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.03.1995 за №61/597, джерело забруднення атмосфери обєкт, з якого поширюється забруднююча речовина; стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об'єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу; викид речовини - надходження речовини в атмосферу від джерел забруднення.

Відповідно до пункту 7 Порядку розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1780, перелік типів устаткування, за якими розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, визначається Мінприроди.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1780 «Про затвердження Порядку розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел» наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 16.08.2004 №317 затверджено Перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел.

Вказаний Перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, є вичерпним і до нього не входять обєкти, отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, на які, на думку інспекції, має ПП «Ланнівський цукровий завод».

Крім того, у відповідності до статті 3 ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля», здійснення оцінки впливу на довкілля є обовязковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, яка в розумінні цього Закону означає плановану господарську діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) обєктів, інше втручання в природне середовище; планована діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення, перепрофілювання обєктів, інші втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, у статті 3 вищевказаного Закону встановлено перелік обєктів, що потребують отримання висновку з оцінки впливу на довкілля, до яких ПП «Ланнівський цукровий завод» не належить, оскільки не здійснює ні будівництва, ні реконструкції, ні технічного переоснащення тощо.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження, в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В той же час, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладене не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Протокол про адміністративне правопорушення №000606 складено 22 жовтня 2018 року, тобто на час розгляду справи плив строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, а отже, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 283, 284, 287, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити, у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, що притягується до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або оскаржена прокурором, у випадках передбачених законом, протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд.

Суддя