КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/3546/2019
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 жовтня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та його представника - адвоката Шерстюк Г.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року, провадження щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як встановлено постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 371602 від 22.05.2019 року, ОСОБА_1 , 22.05.2019 року о 08:40 год., рухаючись по вул. Ревуцького, 44 в м. Києві, керуючи автомобілем «Кіа», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 10.1, 13.1 ПДР, виконуючи розворот ліворуч, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки судом не було з`ясовано всіх фактичних обставин справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, та як наслідок - безпідставно звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП.

Зокрема, як зазначає апелянт, суддею не було взято до уваги те, що при розгляді справи не проводилося трасологічне дослідження по обставинам ДТП, що є важливим для встановлення істини по справі, оскільки встановлення факту під яким кутом відбулося зіткнення автомобілів - визначає порушника ДТП.

Крім того, апелянт вказує на те, що суддею у постанові не наведені показання усіх належних свідків, які є безпосередніми очевидцями обставин ДТП, не дано ніякої оцінки фотоматеріалам, які підтверджують те, що саме водій ОСОБА_1 здійснив наїзд на автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 виключно в задню частину автомобіля «Форд Фокус» та в напрямку руху цього автомобіля, а також не було враховано письмовий звіт щодо визначення вартості збитків автомобіля Форд, відповідно до якого чітко встановлено, що пошкодження автомобіля утворились внаслідок наїзду на нього ззаду.

На думку апелянта, суд першої інстанції не дослідив та не надав належної оцінки письмовим поясненням та показанням потерпілого ОСОБА_2 щодо обставин ДТП та механізму зіткнення транспортних засобів.

Як звертає увагу апелянт, вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.3 б, п. 13.1 Правил дорожнього руху підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, яка засвідчена підписами учасників ДТП на якій зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП, пошкодженнями на автомобілях, поясненнями учасників ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , фотознімками з місця ДТП, поясненнями свідків.

Як вважає апелянт, в даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_1 вбачаються відповідності технічного характеру вимогам п. 2.3 б, 13.1 ПДР, які перебували у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, а також, в даному випадку мали місце попутне (можливо попутно-кутове) за характером взаємного зближення, і первинний контакт автомобілів відбувся між лівою передньою кутовою частиною автомобіля КІА та правою задньою кутовою частиною автомобіля Форд, при цьому, в момент первинного контакту їх повздовжні вісі знаходилися практично паралельно, тобто кут між повздовжніми осями складав близько 0 градусів, що підтверджує, на думку апелянта, вину ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, оскільки порушення ним п. 2.3 б, п. 13.1 ПДР України знаходяться у причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що наступили у виді пошкодження транспортних засобів.

Також, як зазначає апелянт, у матеріалах справи не міститься ніяких документів, які б підтверджували його місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан у зв`язку з чим, у цій частині, як вважає апелянт, постанова теж не відповідає матеріалам справи та є необґрунтованою.

Крім того, на думку апелянта, розглядаючи справу, суд першої інстанції значно відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду та порушив вимоги Постанов Пленуму Верховного Суду України, а саме: Постанови від 11.06.2004 № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» та Постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника - адвоката Шерстюк Г.М., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , вони не можуть бути визнані обґрунтованими та служити законними підставами для скасування постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з огляду на таке.

Зокрема, як прямо зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 371602 від 22.05.2019 року, який було складено щодо ОСОБА_1 , останній керуючи т/з КІА д.н.з. НОМЕР_3 , виконуючи розворот ліворуч, не врахував дорожньої обстановки, та не дотримався дистанції і здійснив зіткнення з авто FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Разом з тим, дослідивши пояснення водіїв - учасників ДТП, матеріали справи про адміністративне правопорушення, в тому числі схему місця ДТП, суддя, яка розглядала справу дійшла обґрунтованого висновку про те, що водієм ОСОБА_1 не було допущено порушень вимог ПДР, які б призвели до ДТП, оскільки судом не було встановлено даних про те, що останній почав рух, перестроювався чи будь-яким чином змінював напрямок руху і при цьому створював перешкоду чи небезпеку водію ОСОБА_2 .

Крім того, як встановлено судом, та як вбачається зі схеми місця ДТП, автомобіль «КІА» рухався та зупинився після удару у крайній правій смузі, автомобіль «ФОРД ФОКУС» після розвороту перестроювався з середньої смуги у крайню праву смугу та зупинився після удару між середньою та крайньою правою смугами.

При цьому, як обґрунтовано зазначено в оскаржуваній постанові, відповідно до вимог 11.10 ПДР на дорогах, проїзна частина яких поділена на смуги руху лініями дорожньої розмітки, забороняється рухатися, займаючи одночасно дві смуги.

Таким чином, приймаючи до уваги обставини дорожньо-транспортної пригоди, які були встановленні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана постанова судді від 14.08.2019 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю в його діях складуадміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки наведені в ній висновки ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, а саме рішення відповідає вимогам закону.

Що ж стосується доводів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_2 , то вони не спростовують висновків, на підставі яких було прийняте оскаржуване судове рішення, оскільки власна оцінка апелянтом наявних у справі доказів, якими, на його думку, підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не може бути визнана такою, що відповідає вимогам ст. 252 цього Кодексу, а саме такою, що ґрунтується на доказах, які не викликають сумнівів у їх достовірності та об'єктивності.

Перевіркою доводів апеляційної скарги судом апеляційної інстанції цей висновок не тільки не був спростований, а навпаки знайшов своє повне підтвердження, а тому вважаю, що підстави для її задоволення, скасування оскаржуваної постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та прийняття нової постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відсутні.

Більш того, під час апеляційного розгляду, а ні ОСОБА_2 , а ні його представником, не було надано будь-яких доказів, які могли служити підставою для скасування оскаржуваної постанови та прийняття нової постанови.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 не може бути задоволена, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, а матеріали справи щодо останнього містять достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують його вину у вчиненні вказаного правопорушення, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду цієї скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року, відповідно до якої провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Коляденко П.Л.