ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий в 1 інстанції: Бочко Ю.І.
Провадження № 33/819/476/19
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року

Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М.,

за участю захисника Бузинарської Д.М.,

ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 15 жовтня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 10.09.2019 року о 21:20 год. в м. Херсон по Бериславському шосе 2 керував т/з Daewoo д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння проводився з використанням технічного засобу Drager в присутності двох свідків, результат 2,14 %, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення вимог закону під час складання протоколу та суперечливість доказів, на підставі яких його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказує про порушення його права на захист, оскільки судовий розгляд не було проведено в режимі відеоконференції за участю його захисника, з яким він уклав договір про надання правової допомоги, і який у зв`язку із віддаленістю місця перебування не міг прибути в судове засідання та брати в ньому участь безпосередньо. Наголошує, що під час розгляду справи порушено вимоги ст.ст. 245, 251, 278 КУпАП. Направлення водія на медичний огляд було долучено до матеріалів справи під час направлення справи для розгляду в суд, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року. В поясненнях свідків містяться виправлення, що не відповідає Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції. Крім того, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу Драгер 6810, який не дозволено для використання МОЗ та Держспоживстандартом, він не входить до переліку приладів, дозволених для застосування. Апелянт вважає, що судом не застосовано практику ЄСПЛ та побудовано висновок на недопустимих доказах. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження відносно нього за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Бузинарської Д.М., які підтримали свої апеляційні вимоги, просили їх задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, в цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце й час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, апеляційним суд установив, що при розгляді справи судом були порушені процесуальні права ОСОБА_1 на захист, передбачені ч.1 ст.268 КУпАП, що є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 та прийняття нової постанови апеляційним судом.

Так, в матеріалах справи наявні клопотання ОСОБА_1 про проведення справи в режимі відеоконференції з Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, оскільки адвокат Бузинарська Д.М., яка здійснює його захист не зможе взяти безпосередню участь в розгляді справи у зв`язку з віддаленістю її місця перебування.

Судом першої інстанції вказане клопотання було відхилено з підстав того, що адвокатом Бузинарською Д.М. не надано доказів на підтвердження її повноважень щодо здійснення захисту ОСОБА_1 .. Крім того, копію договору про правову допомогу визнано неналежним документом, який не містить обов`язкових ознак цивільно-правового договору.

З таким висновком погодитись не можна, оскільки судом порушено вимоги ст.59 Конституції України та належним чином невмотивовано постанову. Вказаною нормою врегульовано, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 надано до суду докази на підтвердження повноважень захисника Бузинарською Д.М., яка здійснює його захист, зокрема, копію свідоцтва адвоката Бузинарської Д.М. про право заняття адвокатською діяльністю, копію договору про надання юридичних послуг, який укладено між ОСОБА_1 та захисником Бузинарською Д.М., які належним чином засвідчені.

(а.с.34-37)

Наявні документи підтверджують наявність у адвоката Бузинарської Д.М. повноважень на здійснення захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що відповідає вимогам ст.6, 9,12, 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Статтею 27 вказаного Закону встановлено вимоги до договору про надання правової допомоги.

Відповідно до наявного в матеріалах справи договору про надання юридичних послуг від 14.10.2019 року, замовником визначено ОСОБА_1 , виконавцем вказано адвоката Бузинарську Д.М., визначено предмет договору, строк дії, ціну, конфіденційність, відповідальність сторін та особливі умови, що жодним чином не свідчить про порушення вимог закону при його складанні.

Судом першої інстанції жодним чином невмотивовано рішення в частині визнання вказаного договору неналежно оформленим, безпідставно вказано про відсутність підпису особи, яка здійснює захист ОСОБА_1 за цим договором, оскільки законом не заборонено зберігання в матеріалах справи копій оригіналів документів.

Враховуючи те, що судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог ст.59 Конституції України, ст.ст.7, 268 КУпАП, зокрема, право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на захист, постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не можна визнати законною та обґрунтованою.

Переглянувши матеріали справи, апеляційний суд установив, що ОСОБА_1 10.09.2019 року о 21:20 год. в м. Херсон по Бериславському шосе 2 керував т/з Daewoo д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння проводився з використанням технічного засобу Drager в присутності двох свідків, результат 2,14 % проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно із до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов огляд на стан сп`яніння з використанням технічного засобу «Alcotester-Drager 6810 №3570», за результатами якого виявлено 2,14 % проміле вмісту алкоголю, з яким погодився ОСОБА_1 , що підтвердив своїм підписом у акті огляду. (а.п 7, 8)

Зазначені обставини підтверджено актом огляду на стан алкогольного сп`янінні з використанням спеціальних технічних засобів - приладу «Alcotester-Drager», письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно керував вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, які він не заперечував при складанні протоколу. (а.п. 1 12)

Крім того, зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 випливає, що він не заперечує факт вживання ним алкоголю, і ці це жодним чином не спростовує суть адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відтак, у працівників поліції були законні підстави вимагати від водія ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Alcotester-Drager», із чим він погодився, та для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Твердження ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності про те, що технічний засіб «Alcotester-Drager 6810» не включено до переліку засобів, які можуть використовуватись для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, не приймаються до уваги, оскільки Наказом міністерства внутрішніх справ від 26.12.2018 року визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства внутрішніх справ України від 01 березня 2010 року № 33 «Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху».

Апеляційний суд підкреслює, що перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння, міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки. Газоаналізатор Drager Alcotest, Drager Safety AG & Co. KGaA - виробник Німеччина.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 цього Закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Цим законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Відповідно до листа заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18 січня 2018 року на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів "Газоаналізатори Alcotest Drager 6810", які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» Газоаналізатори Drager Alcotest, Drager Safety AG & Co. KGaA - виробник Німеччина, мають свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, у якого необмежений строк дії.

З огляду на це, апеляційний суд дійшов висновку про те, що газоаналізатори виробництва Drager Alcotest, Drager Safety AG & Co. KGaA - виробник Німеччина, до яких відноситься і газоаналізатор Drager Alcotest 6810 АRАМ №3570, який використовується патрульною поліцією, та вже перебуває в експлуатації, може експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився давати будь-які пояснення по суті порушення, погодився зі змістом протоколу та підписав його. Будь-яких зауважень щодо змісту протоколу від нього не надходило, що свідчить про реалізацію ним своїх процесуальних прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і це не свідчить про порушення його права на захист. Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено з дотримання вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП.

Тому доводи апелянта про те, що при складанні протоколу поліцейськими були порушені його процесуальні права, слід визнати голослівними та такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

Надуманими є доводи апелянта про те, що направлення водія на медичний огляд було долучено до матеріалів під час направлення справи до суду, оскільки воно складено 10.09.2019 року і є додатком до протоколу, про що вказано в самому документі, з яким ознайомлено ОСОБА_1 та вручено йому копію.

(а.с.6, 9)

Також є безпідставними доводи апелянта про порушення вимог Інструкції про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції під час фіксування пояснень свідків, оскільки в них містяться виправлення. Відповідно до вимог вказаного нормативно-правового акту, саме в протоколі про адміністративне правопорушення не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, які до нього заносяться, а також дописи після того, як його підписано, такі вимоги не розповсюджуються на його додатки. Крім того, свідок ОСОБА_2 був безпосередньо допитаний в судовому засіданні і його показання повністю узгоджуються з поясненнями, які ним надано під час проведення огляду ОСОБА_1 , отримання результатів огляду на стан сп`яніння та складання протоколу, а тому письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , в яких наявні закреслення коректором, не є підставою для визнання їх недопустимим доказом, як це вважає апелянт.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Тому доводи ОСОБА_1 про недоведеність його винуватості, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст.23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , апеляційний суд відповідно до ч.2 ст.33 КпАП України враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, які зазначені у протоколі, ступінь його вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Також апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, його ставлення до вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП за вказане правопорушення передбачено накладення єдиного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Враховуючи всі обставини справи у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що необхідним, відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП для ОСОБА_1 буде накладення стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Зважаючи на викладене вище, апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить залишити задовольнити частково.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 15 жовтня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 - скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду Ю.М.Гемма