Справа №585/3177/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Машина І.М.
Номер провадження 33/816/424/19 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 164 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , з участю секретаря судового засідання Козупиці М. В., розглянувши у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 585/3177/19 за апеляційною скаргою захисника ХУРСЕНКА С. О. на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20.09.2019, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

захисників адвокатів Хурсенка С. О. і Молібог Ю. М.,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат ХУРСЕНКО С. О. (із доповненнями) просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, оскільки суддею оголошена вступна та резолютивна частина постанови, що не передбачено КУпАП, жодних доказів вини ОСОБА_2 в рішенні судді не наведено, як і не зазначено, які самі дії він вчинив. При цьому суддя послалася на недопустимі докази, а також самостійно визначила кваліфікацію дій останнього, так як протокол про адміністративне правопорушення складений неуповноваженою особою та з порушенням строку, передбаченого ч. 2 ст. 254 КУпАП, в ньому не зазначено кваліфікуючу ознаку, передбачену ч. 1 ст. 164 КУпАП. ОСОБА_2 ніколи не займався реалізацією та зберіганням паливно-мастильних матеріалів, а був відповідальним за охорону, матеріали справи не містять доказів того, що він діяв умисно. Крім того, не допитаний свідок, судовий розгляд відбувся без участі захисника, при цьому ОСОБА_2 не роз`яснено право на захист. Також під час складання протоколу незаконно вилучено майно, яке захисник просить повернути.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20.09.2019 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 25500 грн з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини, одержаних внаслідок вчинення цього правопорушення, а саме: міні заправки з написом «Производитель ООО «Петрометал Украина» ТЗП 1-10-1-11 № 0044/16.12.2016 Рр 0,04 МПа РПР 0,1 МПа r 10.006 АЗТ «Славутич» тип № ОVA ЕЕD з пальним марки А-95 у кількості 1,5 м3; полімерний модуль з дизелем і пістолетом чорного кольору об`ємом 10 м3 (тип АЗС) без будь-яких маркувань у кількості одна штука, дизельне пальне у кількості 5 м3; полімерний модуль дизельний з пістолетом об`ємом 10 м3 сірого кольору (тип АЗС) без будь-яких маркувань у кількості одна штука. Стягнуто на користь держави 384,20 грн судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 11.07.2019 о 10:00 на міні АЗС здійснював зберігання, реалізацію паливно-мастильних матеріалів без отримання ліцензії, що підлягає ліцензуванню по закону.

Вислухавши доводи ОСОБА_2 та його захисників Хурсенка С. О. і Молібог Ю. М., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1 і ч. 2 ст. 7 КУпАП), а згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення № 5 від 22.07.2019, суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що ОСОБА_2 на міні АЗС здійснював зберігання, реалізацію паливно-мастильних матеріалів без отримання ліцензії, що підлягає ліцензуванню по закону.

Разом з тим, висновки судді суду першої інстанції про винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, за обставин, викладених у постанові є необґрунтованими, належним чином не умотивовані та не відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги захисника про відсутність у діях ОСОБА_2 складу цього правопорушення заслуговують на увагу та підлягають задоволенню.

Зокрема, допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушення категорично заперечив та пояснив, що він ніколи не займався і не займається зберіганням та реалізацією ПММ, оскільки не є суб`єктом підприємницької діяльності, а лише на прохання свого знайомого ОСОБА_3 певний нетривалий час приглядав за міні АЗС. ТОВ «ЛІНІЇ КОНТРАКТІВ» мало намір здійснювати комерційну діяльність із продажу ПММ, однак жодних трудових правовідносин із цим товариством не мав.

Зазначені показання ОСОБА_2 є послідовними і логічними та відповідають фактичним обставинам, а також об`єктивно узгоджуються з іншими доказами у справі.

Так, свідок ОСОБА_3 апеляційному суду пояснив, що до 22.05.2019 він обіймав посаду директора ТОВ «ЛІНІЇ КОНТРАКТІВ». З метою розширення підприємницької діяльності було вирішено здійснювати реалізацію ПММ через міні АЗС в Роменському районі. Для цього підприємство узяло в оренду необхідне обладнання, уклало договори оренди земельних ділянок, закупило пальне тощо. Приблизно в липні 2019 року обладнання установлено на орендованих територіях. У м. Ромни він мав товариша ОСОБА_2 , якого попрохав приглянути за міні АЗС. В експлуатацію обладнання введено не було, а тому роздрібна торгівля ПММ не здійснювалася. В с. Герасимівка мали місце поодинокі випадки продажу палива юридичним особам по передоплаті. ОСОБА_2 не перебував у жодних відносинах із товариством і не був уповноважений діяти від його імені, а його відношення до міні АЗС фактично зводилось до того, щоб приглянути за ними.

Пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 підтверджуються копіями письмових документів, а саме статутом ТОВ «ЛІНІЇ КОНТРАКТІВ»; протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ЛІНІЇ КОНТРАКТІВ» № 2 від 22.05.2019, згідно якого ОСОБА_3 звільнений з посади директора підприємства; наказом № 10 від 22.05.2019 про призначення ОСОБА_4 директором ТОВ «ЛІНІЇ КОНТРАКТІВ»; випискою з ЄДРЮОФОПГФ щодо ТОВ «ЛІНІЇ КОНТРАКТІВ»; витягом з реєстру платників податків на додану вартість щодо ТОВ «ЛІНІЇ КОНТРАКТІВ»; дозволом Головного управління держпраці у Київській області № 2538.18.32 на виконання ТОВ «ЛІНІЇ КОНТРАКТІВ» газонебезпечних робіт та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах з 31.08.2018 до 31.08.2023; ліцензією на право оптової торгівлі пальним ТОВ «ЛІНІЇ КОНТРАКТІВ», термін дії з 21.08.2019 до 21.08.2024; договором № 01-04/19-01 від 01.04.2019 оренди резервуарів між ТОВ «ЛІНІЇ КОНТРАКТІВ» і ТОВ «ВІРТ АЙС» та актами № 9, 21, 22 приймання-передачі до нього; видатковою накладеною № 80 від 24.06.2019 щодо закупівлі ТОВ «ЛІНІЇ КОНТРАКТІВ» 30000 л дизельного палива; договором № 0105 від 01.05.2019 земельної ділянки по вул. Прокопенка, 109 в м. Ромни Сумської області, укладеного між ТОВ «ЛІНІЇ КОНТРАКТІВ» та ОСОБА_5 із актом приймання-передачі до нього; договором № 01-1/05 від 01.05.2019 земельної ділянки в с. Герасимівка Роменського району Сумської області, укладеного між ТОВ «ЛІНІЇ КОНТРАКТІВ» та ФОП ОСОБА_6 із актом приймання-передачі до нього; договором № 01-2/05 від 01.05.2019 земельної ділянки по вул. Київській, 72 в м. Ромни Сумської області, укладеного між ТОВ «ЛІНІЇ КОНТРАКТІВ» та ОСОБА_7 із актом приймання-передачі до нього; інструкцією з експлуатації колонок для роздачі палива; паспортом резервуару наземного одностінного; паспортом і інструкцією по експлуатації пункту паливозаправного тощо.

Відповідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновком експерта тощо, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти цим доказам.

Адміністративна відповідальність згідно диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП настає, крім іншого, у разі провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності.

У ході апеляційного розгляду встановлено, що обладнання для реалізації ПММ знаходилося в оренді ТОВ «ЛІНІЇ КОНТРАКТІВ», це підприємство має ліцензію на право оптової торгівлі пальним, і саме з цим підприємством укладені договори оренди земельних ділянок, на яких розміщувалися міні АЗС, в той час як ОСОБА_2 не являється суб`єктом здійснення господарської діяльності, і доказів того, що він займався реалізацією ПММ, матеріали справи не містять.

Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надали апеляційному суду пояснення, згідно яких міні АЗС по вул. Прокопенка та вул. Київській в м. Ромни до електромережі підключені не були та не функціонували. При цьому ОСОБА_2 вони жодного разу біля цих міні АЗС не бачили.

Свідок ОСОБА_4 апеляційному суду пояснив, що він призначений директором ТОВ «ЛІНІЇ КОНТРАКТІВ» після ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не знає, останній у товаристві не працює і не працював, а будь-яких інших суттєвих обставин, які б мали значення для справи, не повідомив. Міні АЗС перебувають в оренді товариства і на постійній основі не функціонували.

Пояснення свідка ОСОБА_12 про те, що нібито ОСОБА_2 прийняв його на роботу заправником в с. Герасимівка Роменського району та забирав у нього виручку від реалізації палива є явно недостатніми для встановлення тієї обставини, що саме ОСОБА_2 , будучи суб`єктом господарювання, здійснював зберігання та реалізацію ПММ на трьох міні АЗС без одержання відповідної ліцензії, що у свою чергу спростовується доказами по справі.

Долучені до справи протоколи допиту та письмові пояснення свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . апеляційний суд не може прийняти до уваги як докази вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, оскільки ці свідки неодноразово викликалася у встановленому законом порядку до апеляційного суду для надання показань безпосередньо в судовому засіданні з метою усунення протиріч, але до суду вони так і не з`явилися та про причини своєї неявки не повідомили.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 25.04.2013 у справі «Еркапіч проти Хорватії» (Erkapic v. Croatia), заява № 51198/08) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п. 1 ст. 6 Конвенції, «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Решту зібраних доказів становлять протоколи огляду місця події від 02.07.2019 і 09.07.2019, які на думку апеляційного суду також необхідно вважати недостатніми для прийняття законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення щодо вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку з відсутністю об`єктивного взаємозв`язку і узгодженості цих доказів з іншими доказами, безпосередньо дослідженими в суді апеляційної інстанції, у їх сукупності.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). При цьому Суд роз`яснив, що «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З огляду на викладене, ретельно дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення встановлено не було, всі можливості для усунення сумнівів вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про порушення ОСОБА_2 порядку провадження господарської діяльності. При цьому суддя суду першої інстанції у своїй постанові на власний розсуд кваліфікувала дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, хоча протокол щодо нього складений за ст. 164 КУпАП, що є неприпустимим (рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04) та від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08), згідно яких у випадку, «коли викладена в протоколі фабула правопорушення не відображає всіх істотних ознак його складу, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Доводи апеляційної скарги про оголошення резолютивної частини постанови із зазначенням дати повного тексту оголошення рішення, що не передбачено КУпАП, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки положення ст. 285 КУпАП містять пряму вимогу про те, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Також є необґрунтованими і доводи апеляційної скарги про те, що протокол складений неуповноваженою особою, оскільки згідно ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені посадові особи фінансових органів мають право складати протоколи у справах щодо порушення порядку провадження господарської діяльності (ст. 164 КУпАП). При цьому твердження щодо порушення передбаченого ч. 2 ст. 254 КУпАП строку складання протоколу не підтверджуються матеріалами справи.

Не можуть бути прийнятими до уваги і доводи апеляційної скарги про порушення права на захист, оскільки на початку судового розгляду суддею суду першої інстанції з`ясовано та встановлено, що ОСОБА_2 відомі та зрозумілі його права і обов`язки, а жодного клопотання про залучення захисника не заявлено.

Що стосується вимоги апеляційної скарги захисника про повернення вилученого майна, то вони також не підлягають задоволенню, оскільки під час апеляційного розгляду встановлено, що воно ОСОБА_2 не належить, а вирішення цього питання може бути вирішено шляхом звернення власника або іншої уповноваженої особи до відповідного органу та особи, якій це майно передано на зберігання.

Таким чином, постанову не можна вважати законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, тому вона підлягає скасуванню через неправильне застосування норми матеріального права, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 і п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ХУРСЕНКА С. О. задовольнити частково.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20.09.2019 відносно ОСОБА_20 скасувати через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми матеріального права, а провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 і п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП закрити через відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.