Справа № 211/6342/19
Провадження № 3/211/3006/19
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2019 року суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Папарига В.А., при секретарі Чернушкіній Г.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Довгинцівського ВП Криворізького відділу Головного управління національної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 306498 від 30.09.2019 року, 24.09.2019 року ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягало у образі та висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Пояснив суду, що конфлікт між ним та колишньою дружиною ОСОБА_2 виник на побутовому ґрунті, він нецензурною лайкою в її бік не висловлювався, жодного умислу, щодо завдання шкоди психічному здоров`ю колишній дружині, у нього не було. Ініціатором побутових конфліктів є саме ОСОБА_2 , а не він.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 є її колишнім чоловіком, вони разом проживають в одній квартирі, однак в різних кімнатах. Між ними вже багато років триває конфлікт. 24.09.2019 року, в обідній час, коли вона прийшла додому вона почула сильний запах газу, а на кухні побачила ОСОБА_1 , який розбирав газову плиту, вона почала робити йому зауваження, та викликала поліцію та газову службу. В свою чергу ОСОБА_1 почав її ображати, висловлюватися брудною лайкою, а оскільки вона має захворювання серця, це могло спричинити шкоди її здоров`ю.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року (далі Закон) визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін..

Відповідно до положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП визначає, що вчинення насильства в сім`ї, це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого перебування в разі його винесення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В той же час протокол серії АПР18 від 306498 від 30.09 2019 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в ньому не зазначено часу вчинення адміністративного правопорушення, крім того складено його лише 30.09.2019 року зі слів потерпілої ОСОБА_2 , в той час як події зафіксовано за 24.09.2019 року і в цей же день, як наполягала ОСОБА_2 поліція нею викликалася на місце події, чим порушено вимоги ч.2 ст. 254 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків вчинення ОСОБА_1 насильства в сім`ї, тому відповідних доказів, крім заяви та письмових пояснень ОСОБА_2 , (при існуванні тривалого конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) що подія мала місце, немає.

Крім того, в протоколі зазначено, що 24.09.2019 року ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягало у образі та висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_3 С

Між тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення, у тому числі протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 306498 від 30 вересня 2019 року, який було складено щодо ОСОБА_1 , не містять в собі беззаперечних та об`єктивних даних, які б дозволили зробити висновок про вчинення останнім домашнього насильства психологічного характеру.

Як вбачається з матеріалів справи 25.09.2019 року ОСОБА_2 звернулась до ТВО Начальника Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровський області із заявою про притягнення до відповідальності колишнього чоловіка ОСОБА_1 .

При цьому в заяві не наводиться жодних конкретних фактів такого насильства та їх наслідків для психічного здоров`я потерпілої.

Пояснення потерпілої, які містяться в матеріалах справи, та надані нею суду, також не містять будь-яких відомостей щодо наслідків сварки між колишнім подружжям.

Протокол про притягнення до адміністративної відповідальності в даному випадку не може бути джерелом доказування, тому що складений інспектором поліції, який не був очевидцем подій, лише на підставі даних, вказаних потерпілою, які не підтверджені іншими належними та допустимими доказами.

При цьому матеріали справи не містять у собі будь-яких об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 умисно вчинив діяння психологічного характеру (висловлювався нецензурними словами на адресу потерпілої) внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 306498 від 30.09.2019 р. не зазначено, у чому саме полягало психологічне насильство вчинене ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 , та чи завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Європейським судом з прав людини (в подальшому ЄСПЛ) у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду "Енгель та інші проти Нідерландів" були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: "критерій національного права", який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; "критерій кола адресатів", відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; "критерій мети та тяжкості наслідків", за змістом якого вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину, якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. У будь-якому випадку правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за правилами кримінального правопорушення за яке призначене покарання (стягнення), за яким особа позбавляється волі. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: "Лутц проти Німеччини", "Карелін проти Російської Федерації", "Гурепка проти України", "Лучанінова проти України", "Швидка проти України" та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію "кола адресатів" та критерію "мети та тяжкості наслідків". Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства. У зв`язку із цим, при розгляді справи, при наданні оцінки доказам та вирішенні питання про винність чи невинність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Забезпечення доведеності вини є складовою частиною однієї із засад кримінального провадження відповідно до п.10 ч.1 ст.7, ст. 17 КПК України та однією із засад судочинства відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Конституції України.

При цьому, враховуючи, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які були встановлені органом, який склав протокол, та для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція фактично збільшення об`єму обвинувачення, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності, та з огляду на те, що без встановлення наслідків правопорушення та зазначення таких обставин у протоколі, який є актом звинувачення (могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Враховуючи те, що при розгляді справи доказів, що стверджують факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не було встановлено, а за відсутності ж будь-яких інших доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, вина особи не може встановлюватися тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень потерпілої, суд вважає що необхідно закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В. А. Папарига