Справа № 758/8760/18 Головуючий у І інстанції Павленко О.О.
Провадження № 33/824/307/2019 Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
Категорія ч.1 ст.172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Полтавської області, громадянина України, колишнього начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та закрито провадження в справі, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він, будучи військовою посадовою особою Національної гвардії України, відповідно до підпункту «г» частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абз.1 ч.2 ст. 45 даного Закону, під час припинення виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутній наказ про звільнення з роботи ОСОБА_1 , а тому неможливо встановити дату з якої необхідно обраховувати кінцеву дату подання декларації суб`єктом декларування, крім того в матеріалах справи є наказ командира військової частини НОМЕР_1 , згідно якого виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення майора ОСОБА_1 та позбавлено премії, проте це не узгоджується з розрахунком грошового забезпечення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 нараховано премію та додаткову грошову винагороду. Зазначає, що для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто поза строком, визначеним законом, проте в законодавстві відсутнє визначення терміну подання декларації в разі припинення діяльності, що унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання. Вважає, що суб`єктивна сторона складу за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є недоведеною, оскільки у ОСОБА_1 не було умислу на вчинення правопорушення, а в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, якими доказами підтверджується умисел ОСОБА_1 , а в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 ознайомлений з вимогами Закону «Про запобігання корупції», а про існування рішення Національного агентства з питань запобігання корупції за № 3 від 11.08.2016 року останній не знав. Відмічає, що ОСОБА_1 подано декларацію 26.06.2018 року, тобто до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення, що також підтверджує відсутність умислу на вчинення правопорушення. Просить врахувати, що строки притягнення до адміністративної відповідальності слід відраховувати з 18.05.2018 року, коли Управління захисту економіки у місті Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України виявило порушення.
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності до вимог п.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Зі змісту складеного протоколу випливає, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченогоч.1 ст.172-6 КУпАП,зокрема, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.
Абз. 1 ч. 2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачено, що суб`єкт декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, подає декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Термін подання такої декларації Законом України «Про запобігання корупції» не передбачений.
З матеріалів справи випливає, що після припинення службових відносин з військовою частиною Національної гвардії України у липні 2017р. ОСОБА_1 вимогу, покладену на нього ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», виконав, подавши 26.06.2018 року до НАЗК декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями
Таким чином, зазначення у постанові про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги абз.1 ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», суперечить матеріалам справи.
П.п.2 п.4 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням НАЗК №3 від 10.06.2016 визначено, що декларація суб`єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.
Недотримання ОСОБА_1 строку подання декларації, визначеному у п.п.2 п.4 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням НАЗК №3 від 10.06.2016, не тягне за собою відповідальності, оскільки не є правопорушенням, пов`язаним з корупцією, так як його дії не порушують будь-яких вимог, обмежень чи заборон, встановлених ЗУ «Про запобігання корупції».
На вказані обставини суддя уваги не звернула та дійшла помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Оскільки постанова постановлена з порушенням норм матеріального права, вона підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про закриття провадження по справі.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити.
Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль