33/804/307/19
266/7543/18

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Федотова В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря Багірової-Хлистунової П.А., Параскєвіної Н.П., Костоманової А.Є.,

особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянула апеляційну скаргу потерпілої Монастирської ОСОБА_3 на постанову судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.03.2019 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої директором ПП «Ваш юрист», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Суддею місцевого суду встановлено, що ОСОБА_1 12 грудня 2018 року об 11.40год. у м. Маріуполь, Приморський район, вулиця Бахчіванджі, біля будинку 17, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Toureg» державний номерний знак « НОМЕР_1 », рухаючись заднім ходом не впевнилась у безпечності свого маневру і скоїла зіткнення з транспортним засобом «Peugeot 309» державний номерний знак « НОМЕР_2 », який рухався позаду, порушила п.10.9 Правил дорожнього руху України, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.03.2019 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Потерпіла ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване судове рішення і постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною за ст. 124 КУпАП і закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки при розгляді справи і винесені оскаржуваної постанови вона не була присутня, копію судового рішення отримала 29.03.2019 року і дізналась про порушення її прав як потерпілої особи, тому вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин і просить його поновити.

Вважає, що водій ОСОБА_1 винна у скоєнні цього ДТП, а суд першої інстанції постановив судове рішення без повного і всебічного розгляду справи, встановлення всіх фактичних обставин справи.

На думку апелянта, закриття провадження у справі за п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного і не підтвердженого належними і допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зазначає, що суддя суду першої інстанції при вирішенні питання про закриття провадження у справі не встановив обставини: чи було вчинено ОСОБА_1 адміністративне правопорушення у зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення день та час, від якого суддя відраховував тримісячний строк; чи доведена її вина зібраними у справі доказами; чи не має підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_2 просила скасувати оскаржуване судове рішення і постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною за ст. 124 КУпАП і закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, 13.11.2019 судове засідання просила провести у її відсутність.

ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін постанову суду першої інстанції як законну і обґрунтовану.

В судове засідання 13.11.2019 ОСОБА_1 не з`явилась, попереднє судове засідання просила відкласти у зв`язку з знаходженням у відпустці до 11.11.2019 року, повідомлялась про дату та час апеляційного розгляду, апеляційний розгляд 13.11.2019 року було завершено у відсутність ОСОБА_1 .

При цьому остання не була обмежена у конституційних правах, на теперішній час на офіційному сайті «Судова влада України» у режимі онлайн фіксуються дата і час кожного судового засідання всіх справ, які розглядаються судами України, за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мала об`єктивну можливість дізнатися про дату та час призначення до розгляду даної справи.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача; потерпілу ОСОБА_2 , яка просила скасувати оскаржуване судове рішення і постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною за ст. 124 КУпАП і закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП; ОСОБА_1 , яка просила залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 , а постанову суду першої інстанції без змін, як закону і обґрунтовану; допитавши свідка ОСОБА_4 , дослідивши висновок судової автотехнічної експертизи Донецького науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру № 2/19-240 від 27.09.2019 року, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги в її межах, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з таких підстав.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 вбачається, що судове рішення постановлено 14.03.2019 року, а апеляційна скарга ОСОБА_2 надійшла до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області 08.04.2019 року, тобто з порушенням строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог ч.2 ст.269 КУпАП, потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Цей перелік процесуальних прав потерпілого не є вичерпним, оскільки в провадженнях по справах об адміністративних правопорушеннях діє принцип змагальності, всі учасники судового розгляду повинні мати однаковий об`єм процесуальних прав та обов`язків.

Системний аналіз положень КУпАП, Конституції України, Закону України «Про адвокатуру» та інших нормативно-правових актів дозволяє виділити, окрім визначених в ч. 2 ст. 269 КУпАП, наступні процесуальні права потерпілого: давати пояснення, надавати докази, приймати участь в розгляді справи про адміністративні правопорушення особисто, або через свого представника.

Дана справа розглянута у відсутність ОСОБА_2 , в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, при цьому зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 є потерпілою відповідно до вимог ч.1 ст.269 КУпАП, оскільки цим адміністративним правопорушенням їй заподіяно майнову шкоду.

В роз`ясненнях, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

З апеляційної скарги вбачається, що копію постанови Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.03.2019 року ОСОБА_2 отримала у суді першої інстанції 29.03.2019 року (обкладинка справи).

Враховуючи викладене, вважаю, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки невиконання судом першої інстанції вимог ст. 269, ч. 2 ст. 277-2 КУпАП, позбавило ОСОБА_2 можливості у визначений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк оскаржити постанову суду.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_2 була позбавлена можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 269 КУпАП) права, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, тощо.

Порушення зазначеної норми адміністративного закону є суттєвою, яке тягне безумовне скасування судового рішення.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 124 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, посилаючись на п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, дійшов висновку, що у суду першої інстанції відсутні повноваження щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення, а є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі й вини особи у його вчиненні.

З вказаним висновком суду першої інстанції не можна погодитися.

Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП, а сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст.38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення повинен дослідити всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і лише після цього закрити провадження у справі.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 927/623/18 від 16.04.2019, а також у листі Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією та стосуються розгляду всіх у справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порушення зазначених норм адміністративного закону є суттєвим, яке тягне безумовне скасування судового рішення, оскільки суддя закрив провадження по справі з не реабілітуючих підстав, відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, при цьому не з`ясувавши чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційна інстанція скасувавши постанову має право закрити провадження по справі або прийняти нову постанову.

Розглянувши по суті адміністративну справу щодо ОСОБА_1 , приходжу до таких висновків.

Так, з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 404431, який складений 12.12.2018 року, схеми місця ДТП від 12.12.2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 12 грудня 2018 року об 11.40год. керуючи автомобілем «Volkswagen Toureg» державний номерний знак « НОМЕР_1 » біля будинку № 17 по вулиці Бахчіванджі у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області, у порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху України, рухаючись заднім ходом, не впевнилась у безпечності маневру і скоїла зіткнення з транспортним засобом «Peugeot 309» державний номерний знак « НОМЕР_2 », який рухався позаду, під керуванням ОСОБА_2 , транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 не визнала своєї вини і наполягала, що в її діях відсутні порушення Правил дорожнього руху України, а ДТП сталося з вини водія ОСОБА_2 , вона дійсно 12 грудня 2018 року об 11.40год. у м. Маріуполь, Приморський район, вулиця Бахчіванджі, біля будинку 17, керувала транспортним засобом «Volkswagen Toureg» державний номерний знак « НОМЕР_1 », рухалась заднім ходом зі стоянки, при цьому звернулася за допомогою для здійснення цього маневру до сторонньої людини, вже виїхала на свою смугу руху і тоді сталося зіткнення з транспортним засобом «Peugeot 309» державний номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 , яка фактично зачепила її автомобіль, при цьому виїхала на зустрічну смугу, тобто водій ОСОБА_2 бачила її автомобіль і мала змогу запобігти ДТП, тому не вважає себе винною. Звукового сигналу вона не чула, до зіткнення автомобіль «Peugeot 309» під керуванням ОСОБА_2 вона не бачила. Зіткнення сталося після зупинки її автомобіля. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Потерпіла ОСОБА_2 в ході апеляційного розгляду наполягала, що ДТП сталося з вини водія ОСОБА_1 , показала, що вона дійсно побачила автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за 20 метрів, яка виїжджала зі стоянки заднім ходом, вона їй посигналила, автомобіль зупинився, тому вона продовжила рух, однак автомобіль під керуванням ОСОБА_1 різко продовжив рух, сталося зіткнення, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 бампером ударив її автомобіль в праве крило, праві пасажирські двері, до теперішнього часу її автомобіль не відремонтовано.

Свідок ОСОБА_4 , допитаний при апеляційному розгляді пояснив, що дійсно у складі патрульного екіпажу 12.12.2018 року приблизно о 12.00год. виїжджав на місце події ДТП, яке сталося на вулиці Бахчіванджі, 17 у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області, складав схему ДТП, на якій зазначив розташування транспортних засобів, автомобілі не були перевернуті, стояли на місцях після зіткнення, все, що він вказав на схемі, відповідає дійсності, він робив заміри. Після складання схеми водії підписали цю схему, з їх боку не було зауважень. Потерпілих у цьому ДТП не було, обидва автомобілі отримали пошкодження.

На його думку, водій ОСОБА_2 , навіть з огляду на те, що вона бачила, який маневр виконує водій ОСОБА_1 , виконуючи всі правила дорожнього руху, не була у змозі запобігти цьому зіткненню.

Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП складав його напарник.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 2/19-240 від 27.09.2019 року, з урахуванням показань потерпілої ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , в умовах цієї ДТП дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, дії останньої знаходяться в причинному зв`язку з даною подією ДТП, оскільки вона мала технічну можливість запобігти зіткненню шляхом належного виконання вказаних вимог ПДР, а саме: п. 10.1 ПДР- перед перестроюванням та зміною напрямку руху повинна була переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.9 ПДР- під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб (а/с 163-169).

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до п.10.9 Правил дорожнього руху України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Проаналізувавши показання водіїв - учасників ДПТ, свідка, висновок судово-автотехнічної експертизи № 2/19-240 від 27.09.2019 року, з урахуванням письмових доказів, вважаю, що саме дії водія ОСОБА_1 , які не відповідали вимогам п. 10.9 Правил дорожнього руху України, що призвело до небезпечної дорожньої обстановки (аварійної ситуації), знаходились у причинному зв`язку з настанням цієї ДТП, а водію ОСОБА_2 не може бути поставлено за провину, що вона не змогла уникнути зіткнення, оскільки вона не зобов`язана була виходити з можливості грубого порушення Правил дорожнього руху іншим водієм.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.04.2018 у справі № 585/8/16-к, провадження № 51-2167км18. ВС роз`яснив, що у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК України, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку. А кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом виключається.

Вказана правова позиція Верховного Суду може бути застосована при розгляді справ про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Вважаю неспроможними доводи ОСОБА_1 , що вона для забезпечення безпеки руху транспортного засобу заднім ходом зверталася за допомогою до іншої особи, оскільки фактично сталося зіткнення двох транспортних засобів саме під час, коли ОСОБА_1 на своєму автомобілі виїжджала заднім ходом зі стоянки на проїзну частину.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду було встановлено, що ОСОБА_1 12.12.2018 року об 11.40год. у Приморському район м. Маріуполя Донецької області, по вулиця Бахчіванджі, біля будинку 17, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Toureg» державний номерний знак « НОМЕР_1 », рухаючись заднім ходом не впевнилась у безпечності свого маневру і скоїла зіткнення з транспортним засобом «Peugeot 309» державний номерний знак « НОМЕР_2 », який рухався позаду, порушила п.10.9 Правил дорожнього руху України, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна, в діях ОСОБА_1 є склад даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців із дня вчинення правопорушення, а при тривалому правопорушенні не пізніше трьох місяців з дня його виявлення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 порушила Правила дорожнього руху 12 грудня 2018 року, строк накладення адміністративного стягнення сплив, з цих підстав провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити на підставі ст. 247 ч. 1 п. 7 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КпАП України.

На підставі викладеного і керуючись ст. 294, 247 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити потерпілій ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 березня 2019 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 14.03.2019 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити провадження по справі щодо ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя