Справа № 125/1759/19
Провадження № 33/801/929/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Барського районного суду Вінницької області від 06 вересня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 06 вересня 2019 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 384,20 грн. судового збору.

У постанові суду зазначено, що згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 092306, 06 серпня 2019 року о 20:00 год. по вул. Островського в м. Бар Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення із автомобілем «ЗИЛ 4331», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду під керуванням ОСОБА_2 , що призвело до пошкоджень транспортних засобів

Крім того, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 292292, 06 серпня 2019 року о 20:00 год. по вул. Островського в м. Бар Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Огляд водія на стан сп`яніння за згодою водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат огляду 2,42 % проміле.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.

27 листопада 2018 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції заяву, у якій просив застосувати положення статті 38 КУпАП та закрити провадження у справі, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені в ній обставини.

Дослідивши матеріали справи та доводи ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У рішенні Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року № 2-рп/2015 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України зазначено, що у Кодексі України про адміністративні правопорушення, який має відповідну логічно вибудувану конструкцію, унормовано, зокрема, послідовність процедурних дій щодо розгляду та вирішення питань, пов`язаних із притягненням особи до адміністративної відповідальності; порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, ухваленої по суті; порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 не був присутнім при розгляді справи в суді першої інстанції і копію постанови суду було отримано його представником 22.10.2019 року, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 27), тоді як апеляційна скарга на постанову Барського районного суду Вінницької області від 06 вересня 2019 року подана ОСОБА_1 лише 12.11.2019 року, тобто поза межами, передбаченого законом строку. Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, скаржником не заявлено.

Викладене в апеляційній скарзі твердження про те, що про існування постанови суду скаржнику стало відомо лише 02.11.2019 року, на увагу не заслуговує, оскільки спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Мельник проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

З урахуванням наведеного, а також того, що скаржник не був позбавлений права оскаржити судове рішення у строки, передбачені діючим КУпАП, апеляційний суд вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, відповідно до вимог ст.294 КУпАП.

Повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися до суду з апеляційною скаргою в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 294 КУпАП та подати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та надання відповідних доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Барського районного суду Вінницької області від 06 вересня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернути особі яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: /підпис/ В.В. Оніщук

Згідно із оригіналом:

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.В. Оніщук