Провадження № 3/760/4502/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2019 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Зелінська М.Б., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення правопорушення передбаченого ст. 183-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 128 від 07.05.2019 року, ОСОБА_1 не сплачує аліменти ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 .н., що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір розрахунку від 07.05.2019 року за період 25.09.2019 року по 07.05.2019 року в сумі 26802,50 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 183-1 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення судового засідання не подавав. У зв`язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суд вважає за можливо розглянути справу за її відсутності.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини першої ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Крім того, судом встановлено, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183-1 КУпАП, є триваючим.

Законодавство України не містить визначення «триваючого правопорушення». У той же час роз`яснення поняття «триваюче правопорушення» було надано, зокрема у листі Міністерства юстиції України від 02.08.2013 року № 6802-0-4-13/11.

Так, триваючими визначаються правопорушення, які почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Так, Законом України від 07.12.2017 року № 2234-VII " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованість зі сплати аліментів « ( далі- Закон № 2234-VII), який набрав чинності 06.02.2018 року, було доповнено КУпАП статтею 183-1, яка передбачає адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового стягнення.

Відповідно до положень ст.5 протоколу №7 до Конвенції «Про захист прав людини та осноположних свобод» (ETS №17) подружжя мають рівні права та рівну відповідальність приватно - правового характеру у відносинах між собою та зі своїми дітьми в тому, що стосується вступу в шлюб, під час перебування в шлюбі та при його розірванні. Дана стаття не перешкоджає державі приймати такі міри, які необхідні для дотримання інтересів дітей.

Специфічною є дія нового закону щодо правопорушень і правовідносин, які виникають внаслідок їх вчинення. Тут новий закон, як правило поширюється на ті триваючі правопорушення, які розпочались до набрання ним чинності і завершились після цього. На практиці питання про застосування щодо триваючих правовідносин того чи іншого положення закону можуть виникнути досить часто і цей принцип не може тлумачитися як такий, що забороняє пряму дію або застосування цього закону до фактів і правовідносин, які виникли або тривають після набрання законом чинності. Тому чітке врегулювання відповідних питань у тексті закону є однією з імперативних вимог законодавчої техніки

Відповідно до ч.11.ст.71 Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці, виконавець роз`яснює стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

Частиною 2 статті 7 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» передбачено, що ця стаття не є перешкодою для судового розгляду, а також для покарання будь-якої особи за будь-яку дію чи бездіяльність, яка на час її вчинення становила кримінальне правопорушення відповідно до загальних принципів права, визнаних цивілізованими націями.

Так, у суду відсутні відомості про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, тому у суду відсутні перешкоди для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності, враховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, незважаючи на те, що це різні види юридичної відповідальності, хоча і мають однаковий об"єкт правопорушеня - це права неповнолітніх дітей та предмет правопорушення -це кошти.

Відповідно до ч.12 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження« передбачено, що саме за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяці, державний виконавець складає протокол про вчинення боржником адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП України про адміністративне правопорушення, та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходження органу державної виконавчої служби.

Враховуючи вищевикладене, у випадку, якщо на момент набрання чинності Законом у особи наявна заборгованість за несплату аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, то така особа після набрання чинності Законом має вжити необхідні заходи, щодо погашення такої заборгованості, а у разі невжиття відповідних заходів з погашення заборгованості така особа має нести адміністративну відповідальність за ст.183-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183-1, КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення КН № 128 від 07.05.2019 року, заявою ОСОБА_2 про прийняття виконавчого документу про стягнення аліментів від 06.03.2019 року, судовим наказом Солом`янського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року в справі № 760/24791/18, розрахунком заборгованості по аліментам станом на 07.05.2019 року, постановою Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження від 06.03.2019 року, постановою Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника від 12.03.2019 року, вимогою державного виконавця від 11.03.2019 року, постановою Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт коштів боржника від 20.03.2019 року.

Керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Суд вважає, що матеріали справи є достатніми для висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.183-1 КУпАП.

Згідно санкції ст.183-1 КУпАП це правопорушення тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення з ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, а саме не сплата аліментів на утримання неповнолітньої дитини, особу порушника, який не працює, обставину, що відповідно ст.34 КУпАП пом"якшує відповідальність за адміністративне правопорушення - щире розкаяння винного.

З метою виховання правопорушника, попередження здійснення ним нових правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, та керуючись 9, 33, 36, 38, 40-1, ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі санкції цієї статті призначити йому адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп., який необхідно сплатити на: УК у Солом`янському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, р/р 6010, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998, код отримувача: 38050812, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: М.Б. Зелінська