"08" листопада 2019 р. Справа № 363/3660/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

10.08.2019 року о 05 год. 00 хв. в м. Вишгород по вул. Набережна-алея «Поташніка» водій ОСОБА_1 керував автомобілем Хундай Соната днз. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності понятих, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначені обставини підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 056862, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 10.08.2019 року, рапортами поліцейських Вишгородського ВП ГУНП в Київській області Гулака О.В. та Шупрудька ОСОБА_4 , копією постанови про накладення адміністративного стягнення серія ДОП18 № 0810582 від 10.08.2019 року, екзаменаційною карткою водія ОСОБА_1 , а також тест-чеком спеціального технічного засобу газоаналізатора Alkotest Drager.

ОСОБА_1 в суді своєї вини у вчиненні правопорушення не визнав та повідомив, що на пропозицію поліцейського на місці зупинки він проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу двічі. При цьому вперше прилад показав, що він тверезий, а вдруге показав, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Незважаючи на те, що він пройшов огляд на стан сп`яніння, працівниками поліції складено відносно нього протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, коли сам огляд проводився з суттєвими порушеннями, за відсутності двох свідків.

Представник ОСОБА_1 адвокат Клунко О.М. в суді наполягав на закритті провадження у справі, оскільки доказів винуватості останнього в матеріалах справи на його думку немає. Долучені до справи пояснення свідків викликають сумніви, оскільки такі свідки проживають у м. Київ. Долучені до справи тест-чеки, за формою та змістом схожі на роздруківку з спеціального засобу газового аналізатора Drager, зовсім не відображають змісту друкованого тексту, не містять підписів свідків та не можливо ідентифікувати прилад, яким здійснено обстеження.

Поліцейський Вишгородського ВП ГУНП в Київській області Гулак О.В. в суді посвідчив, що дійсно він складав протокол відносно ОСОБА_5 Після зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 Вишгород АДРЕСА_3 вул. Набережна виявлено, що останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та тремтіння рук. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_5 спочатку погодився, після чого вони деякий час очікували доки привезуть спеціальний технічний засіб газоаналізатор Alkotest Drager, оскільки такий прилад у відділку поліції лише один. У подальшому, пройшовши огляд на стан сп`яніння за допомогою вказаного спеціального засобу, результат якого встановив перебування ОСОБА_5 в стані сп`яніння, останній з результатом не погодився, на що йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря. ОСОБА_5 проігнорував його вимогу, повернувся до автомобіля, у якому зачинився та відмовився їхати до лікаря. Далі ним залучено двох свідків, відомості про яких внесено до протоколу, та в їх присутності ОСОБА_5 знову ж таки відмовився їхати до лікаря для проходження огляду на стан сп`яніння Після чого ОСОБА_5 вийшов з автомобіля, закрив його та пішки пішов у невідомому напрямку. Поліцейський в суді ствердив, що огляд за допомогою приладу Drager проводився лише один раз, а не двічі, як про це ствердив ОСОБА_5 Наявність у справі двох тест-чеків пояснив тим, що прилад роздруковує два чеки, один з яких вручається особі, яка обстежується, а інший слугує додатком до протоколу. Оскільки ОСОБА_5 відмовився від підписання та отримання протоколу і тест-чеку, тому обидва екземпляри протоколу та тест-чеку долучено до матеріалів справи.

Вказані показання свідка ОСОБА_6 підтверджуються також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зі змісту яких вбачається, що водій ОСОБА_1 категорично відмовився пройти медичний огляд на стан сп`яніння, як і відмовився надати посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль, при цьому поводився досить агресивно та зухвало.

Суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 про незгоду з обставами протоколу, оскільки такі спростовуються іншими, зібраними у справі доказами, свідченнями поліцейського та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтверджують, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками сп`яніння та на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, останній відмовився у присутності двох свідків.

Та обставина, що в протоколі ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху щодо відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, коли останній проходив огляд за допомогою спеціального технічного засобу та з результатами такого огляду не погодився, в повній мірі відповідає вимогам ч. 3 ст. 266 КУпАП і обставин порушення правил дорожнього руху не спростовує.

Невизнання вини ОСОБА_1 та клопотання про допит свідка, який був разом з ним в автомобілі, суд відхиляє з огляду на сукупність наявних у справі доказів підстав для допиту нових осіб, про яких відомості в справі відсутні, не вбачає.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відомості викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

За таких підстав, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вину у тому, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння, останній відмовився у присутності двох свідків.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З матеріалів справи вбачається, що 24.07.2007 року ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, ч. 1 ст. 130, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя