ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/4491/18 Головуючий І інстанції
Провадження № 33/818/124/19 ОСОБА_1
Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

про повернення апеляційної скарги

17 січня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних ОСОБА_2, перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2018 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2018 року заяву ОСОБА_3 про перегляд постанови Ленінського районного суду м. Харкові від 11 жовтня 2018 року по справі № 642/4491/18 за нововиявленими обставинами повернуто заявнику.

Не погоджуючись з постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2018 року, ОСОБА_3 подав апеляційну, в якій ставить питання про скасування постанови та призначення нового розгляду в Ленінському районному суді м. Харкова.

Апеляційний суду позбавлений процесуальної можливості вирішити питання щодо розгляду апеляційної скарги, оскільки встановлені підстави для її повернення.

Норми ст. 284 КУпАП містять перелік постанов, які орган (посадова особа) виносить за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційна скарга може бути подана лише на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, предметом апеляційного перегляду можуть бути лише постанови суду першої інстанції винесені за наслідками розгляду справи передбачені в п. 1-3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.

Повноваження апеляційного суду визначені ч. 8 ст. 294 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03., ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, серія A № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. ст. 284, 294 КУпАП та враховуючи, що апеляційну скаргу подано на постанову, яка не може бути предметом апеляційного оскарження, її прийняття до розгляду не відповідає нормам діючого національного законодавства та правовій позиції викладеній у вищезазначеному рішенні Європейського суду з прав людини, а тому така апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 284, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Повернути ОСОБА_3 апеляційну скаргу на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2018 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_2