Справа № 211/5361/18
Провадження № 3/211/18/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 січня 2019 року суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановила:

27.10.2018 року о 22.30 год. в м. Кривий Ріг по вул. Залізничників, 1, водій ОСОБА_3 керував автомобілем MERCEDES BENS VITO 108 D, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка хода, та мова. Від проходження повного медичного огляду на встановлення стану спяніння, в установленому законом порядку, водій ОСОБА_3, в присутності двох свідків, відмовився. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_3 до суду не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, справа неодноразово призначалась до розгляду, але ОСОБА_3 жодного разу до суду не зявився, надавав клопотання про відкладення слухання справи , які нічим не обгрунтовані, таку поведінку порушника суд розцінює як намагання затягнути розгляд справи та уникнути відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_3 в судовому засіданні, причини його неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст. 38 КУпАП, відповідно до якої якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_3.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами відповідно ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважає, що факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка управляє транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння, або відносно вживання лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 424676 від 28.10.2018 року, де зазначено, що ОСОБА_3 порушив п. п. 2.5 ПДР України;

- поясненнями свідків в яких вони вказали, що вони були запрошені працівниками патрульної поліції в якості свідків при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП. В їх присутності водій ОСОБА_3, відмовився від проходження медичного огляду;

- даними відеозапису, з якого вбачається, що водій ОСОБА_3 у присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану спяніння.

Згідно з ст. 251 КУпАП суду надані об`єктивні та інші безперечні докази провини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, що дозволяє суду, визнати останнього винним.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує особу ОСОБА_3, при цьому не встановлені обставини, які пом'якшують або обтяжують його відповідальність.

З метою виховання особи, запобігання новим проступкам, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 адміністративне стягнення передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу, так як адміністративне стягнення позбавлення права керування ТЗ до нього застосувати неможливо, посвідчення водія не видавалося.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.27,213,221,248,249,252,283,284 КУпАП, -

постановила:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост. 130 ч.1 КУпАПта притягнути його до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: ОСОБА_1