Справа № 191/3998/19
Провадження № 3/191/1104/19
ПОСТАНОВА

іменем України

26.11.2019 року Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко Г.В., ознайомившись з матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в. о. начальника Служби автомобільних доріг в Дніпропетровської області, за ст.140 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24.10.2019 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.140 ч.4 КУпАП, а саме за те, що 13.09.2019 року, о 20 год. 05 хв., Дніпропетровська область Синельниківський район, а/д М-18 км 249, в.о. начальника Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області Животченко В.О., не вжив заходів з ремонту проїзної частини а саме: не погодив та не назначив ділянку відповідними дорожніми знаками в результаті чого водій ОСОБА_2 куруючи т.з Mercedes-Benz н.з. НОМЕР_1 здійснив наїзд на вибоїну, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.1.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.140 КУпАП.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Диспозиція ч.4 ст.140 КУпАП передбачає порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, полягає у порушенні правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Таким чином, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до положень ДСТУ 3587-97, автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів. У всіх випадках у разі виявлення будь-яких відхилень від вимог цього стандарту, а також на період проведення дорожніх робіт повинні негайно встановлюватися технічні засоби організації дорожнього руху та вводитися обмеження швидкості.

Тобто, порушення у недодержанні правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху, при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпеки умов для руху і є об`єктивною стороною правопорушення.

Вказане дає підстави стверджувати, що диспозиція ч.4 ст.140 КУпАП є бланкетною, тобто відсильною диспозицією, яка для розкриття її змісту відсилає до інших законодавчих актів.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення складено з посиланням лише на диспозицію ч.4 ст.140 КУпАП без розкриття суті правопорушення. У протоколі відсутні обов`язкові складові адміністративного правопорушення, які мають важливе значення для кваліфікації дій особи: як то відсутні вказівки на конкретне діяння особи, яка порушує конкретні правові норми відповідних законодавчих актів, що в цілому формує об`єктивну сторону правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В даному випадку, суб`єктами правопорушень, передбачених ст.140 КУпАП, є посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утримані автомобільних доріг, зокрема, своєчасному та якісному виконані експлуатаційних робіт відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху, постійному контролюванні експлуатаційного стану усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а у разі неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками тощо.

При цьому, всупереч положенням ст.256 КУпАП, а також статті 251 КУпАП, якою визначені докази та засоби доказування у адміністративній справі, працівниками патрульної поліції не надані будь-які докази, які б свідчили про місце роботи ОСОБА_1 та його посадова інструкція, якою визначено права та обов`язки останнього, а також графіки проведення відповідних ремонтних та інших видів робіт, журнали виконаних робіт з відмітками про їх виконання та відхилення при виконанні відповідних робіт, дефектні акти, обсяги фінансування, в справі відсутні, що не дає можливість суду встановити винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та прийняти рішення по суті інкримінованого правопорушення.

Нормами ч.2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03від 21.07.2011року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам оскільки наявність останніх не узгоджується і з стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv.theUnitedKingdom), п.161, SeriesAзаява № 25).

При цьому, суд виходить з вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Отже, виявлені недоліки неможливо усунути в ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За змістом ст.278 КУпАП, при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення складеному всупереч вимогам ст.256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі на дооформлення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року (зі змінами та доповненнями) визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Таким чином, з метою повного, всебічного та неупередженого судового розгляду, об`єктивного та справедливого вирішення справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для повернення адміністративного матеріалу до відділу БДР Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.256, 278 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний матеріал складений у відношенні ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, повернути до відділу БДР Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:Г. В. Бондаренко