Справа № 442/2967/17 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 33/811/1237/19 Доповідач в 2-й інстанції: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Львівського апеляційного суду Белена А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , підписану представником правопорушника - адвокатом Коцаном Русланом Мар`яновичем на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 травня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.05.2017

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. штрафу.

Стягнуто з ОСОБА_1 320 грн. судового збору в дохід держави

Постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 19.09.2015 об 11 год. 00 хв. в м. Дрогобичі на вул. Стрийській в напрямку м. Стрий керуючи автомобілем Skoda Octavia н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Рено Меган, н.з. НОМЕР_2 .

На дану постанову суду першої інстанції подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 разом зі своїм представником - адвокатом Коцаном Р.М. в якій просять поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову судді від 19.05.2017, постановити нову постанову, якою провадження у справі № 442/3967/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою.

Щодо пропущеного строку апеляційного оскарження, то апелянт вважає, що такий пропущений з поважної причини так, як адвокат Коцан Р.М. отримав копію постанови саме 18.10.2019 під час ознайомлення з матеріалами справи. Зазначає, що про розгляд справи він не був повідомлений.

Що стосується апеляційних вимог до постанови судді від 19 травня 2017 року, то апелянт покликається на те, що стягнення на нього, ОСОБА_1 , було накладено поза межами строку передбаченого КУпАП так, як ДТП відбулося 19.05.2015, а постанова судді з визнанням ОСОБА_1 винним та накладенням стягнення у вигляді штрафу винесена 9.05.2017. Крім того по справі було визнано винними у вчиненні ДТП двох інших водіїв відносно яких винесено вирок.

Вивчивши матеріали справи та вимоги апеляційної скарги дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не вручення порушнику чи іншому учаснику процесу копії цієї постанови.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова винесена 19.05.2017, що свідчить про те, що відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 29.05.2017.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4 ЗУ «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу та офіційному веб-порталі судової влади України.

Як вбачається зі справи про адміністративне правопорушення № 442/3967/17 судовий розгляд відбувся за участі ОСОБА_1 , який після винесення постанови сплатив штраф та судовий збір зазначений в постанові суду першої інстанції. Таким чином зміст постанови ОСОБА_1 був відомий і про строк апеляційного оскарження він був проінформований.

Покликання апелянта на те, що його не було проінформовано про розгляд справи і копію постанови він отримав лише 18.10.2019, тобто доводи апелянта наведені в апеляційній скарзі щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження з клопотання його поновлення, є безпідставні та необґрунтовані. Відтак, як угоду між ОСОБА_1 та адвокатом Коцаном Р.М. була укладена 16.10.2019.

Щодо строку накладення стягнення на ОСОБА_1 , то таке здійснено в межах передбачених КУпАП, оскільки по подіях дорожньо-транспортної пригоди, яке відбулося 19.05.2015, було порушено кримінальне провадження в результаті якого в діях ОСОБА_1 не виявлено ознаки кримінального правопорушення однак були наявні ознаки вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП про що і був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 08 квітня 2017 році.

Крім того апеляційна скарга оформлена від імені ОСОБА_1 , однак за підписом адвоката Коцана Р.М., який не був учасником процесу і відповідно права на подачу апеляційної скарги у відповідності до вимог КУпАП не має.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як вказав Європейський суд у справі «Пономарьов проти України», принцип правової визначеності порушується і у разі відсутності поваги до процесуальних строків (заява № 3236/03,3 квітня 2008, п. 40-41). Так, суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

Таким чином апеляційна скарга ОСОБА_1 та його представника - адвоката Коцана Р.М. подана з пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, причини пропуску строку не є поважними, а тому з урахуванням вищевикладеного вважаю, що є всі підстави для відмови в поновлені строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, суд,

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 та адвокату Коцану Руслана Мар`яновича в поновленні строку апеляційного оскарження постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 травня 2017 року, якою визнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Повернути апеляційну скаргу з додатками адвокату Коцану Р.М. з повідомленням ОСОБА_1 .

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена