Справа № 496/788/19
Провадження № 3/496/517/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі головуючого - судді Галич О.П., за участю: секретаря Ткаченко В.М., прокурора Ломея Д.В. розглянувши у в залі суду міста Біляївка матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працювала в Іллінській сільській раді Біляївського району Одеської області на посаді головного бухгалтера до 31 травня 2017 року, місце проживання та реєстрації: вул. Новоселів, буд. 12, с. Іллінка, Біляївський район, Одеська область, на даний час не працююча,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи особою звільненою з посади головного бухгалтера Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області, несвоєчасно подала декларацію субєкта декларування, який припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушила вимоги абзацу 1 та 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), а саме несвоєчасно подала електронну декларацію, при звільнені 20.12.2017 року о 20 год. 47 хв. та після звільнення - 12.02.2019 року о 20 год. 17 хв.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визнала та пояснила, що після повідомлення Іллінською сільською радою Біляївського району Одеської області щодо необхідності подання декларації після звільнення, нею було подано вказану декларацію, а декларацію після звільнення вона не подала оскільки не вірно трактувала вимоги закону та вважала, що декларація перед звільнення і є декларацією після звільнення, тобто вона охоплює усі періоди не охоплені раніше поданими деклараціями.

Прокурор вважав, що протокол складений з дотриманням вимог КУпАП, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та вивчивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідності до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі за текстом Закону) визначено, що правопорушення, пов'язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 65 Закону за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

У відповідності до пункту 15 статті 1 Закону, субєкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», інші особи, які зобовязані подавати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.

Відповідно до Розпорядження Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області № 03/2016-00 від 20.01.2016, ОСОБА_1 було призначено на посаду головного бухгалтера Іллінської сільської ради з 20 січня 2016 року, як таку, що пройшла за конкурсом та присвоєно 15 ранг (7 категорії) посадової особи місцевого самоврядування.

20 січня 2016 року ОСОБА_1 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування.

20.01.2016 ОСОБА_1 року була ознайомлена з попередженням, Про Обмеження, повязані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби.

Згідно відповіді наданої з Іллінської сільської ради, ОСОБА_1 ознайомлена із загальними правилами поведінки державного службовця і зобовязалась їх дотримуватися.

Відповідно до Розпорядження Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області №07/2017-ОС від 31.05.2017, ОСОБА_1 з 31 травня 2017 року було звільнено з посади головного бухгалтера Іллінської сільської ради.

Таким чином, на ОСОБА_1 поширюється дія Закону «Про запобігання корупції», і вона є субєктом декларування та відповідальності за вчинення правопорушення повязаного з корупцією, відповідно до п.п. «в» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно абзацу 1 ч. 2 ст. 45 Закону особи, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно Розяснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 р. № 3 (із змінами, внесеними рішеннями Національного агентства від 06.09.2016 року № 18 та від 30.09.2016 року № 57), по питанню № 1 п. 2, розяснено, що Законом передбачено чотири типи декларацій, однією з яких є декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається не пізніше дня такого припинення.

Таким чином ОСОБА_1 була зобовязана подати електронну декларацію перед звільненням у строк до 31.05.2017 року, включно.

Відповідно до Розяснення НАЗК «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» (із змінами, внесеними рішеннями Національного агентства від 06.09.2016 року № 18 та від 30.09.2016 року № 57, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 р. за № 959/29089), згідно пункту першого встановлено, що Законом передбачено чотири типи декларацій суб'єкта декларування, однією з яких є декларація суб'єкта декларування, який припинив діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

На виконання вищевказаних вимог законодавства, ОСОБА_1, як субєкт декларування, була зобовязана подати електронну декларацію після звільнення у строк до 00 годин 00 хвилин 01.04.2018 року.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, повністю доведена та підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: рапортами про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; письмовими поясненнями ОСОБА_1 по суті порушення; витягом з офіційного сайту «public.nazk.gov.ua» щодо подання ОСОБА_1, 20.12.2017 року декларації перед звільненням та 12.02.2019 року декларації після звільнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суд при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, той факт, що вона раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, ступінь її провини, майновий стан.

Обставину, яка відповідно до ст. 34 КУпАП, пом'якшує відповідальність, суд визнає щире каяття, обставини, що обтяжують відповідальність, передбачені ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене та вирішуючи питання про адміністративне стягнення, яке слід застосувати до особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що воно має бути визначене у вигляді штрафу згідно санкції ч. 1ст. 172-6 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 34-36, 40-1, 172-6, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції», суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1) - винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП призначити остаточне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.П. Галич

Строк пред'явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2019 року.