Провадження № 33/4820/78/19
Справа № 682/3434/18 Головуючий в 1-й інстанції Зеленська В. І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Інжиєвської Ю.А., Коростелкіної Ю.І., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника Бойка В.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому апеляційну скаргу захисника Бойка В.Ф., в інтересах ОСОБА_1, на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, працюючого інспектором ТМЦ ТОВ «Акріс Агро», з вищою освітою, одруженого,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352, 40 грн.

За постановою суду 10 листопада 2018 року о 08 год. 20 хв. в м.Острог Рівненської області по проспекту Незалежності, ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ 11022», д.н.з. НОМЕР_4, в стані алкогольного сп'яніння - 0,78 %, чим порушив п.2.9 а ПДР України.

Захисник Бойко В.Ф., в поданій апеляційній скарзі, вважає постанову місцевого суду незаконною, просить її скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Посилається на порушення судом конституційних принципів прав людини, норм матеріального і процесуального права. Вказує на:

- порушення права на захист, так як судом було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи з метою укласти договір з адвокатом;

-неповноту та однобічність дослідження обставин справи;

- порушення ст.63 Конституції України, оскільки в постанові суду відсутні відомості про роз'яснення ОСОБА_1 його прав;

- газоаналізатор «Драгер Алкотест 6810» не був дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом на день проведення огляду на стан сп'яніння 10.09.2017 року;

-свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були очевидцями правопорушення, не допитувались судом першої інстанції;

-порушення порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки поліцейським було видано направлення для проходження огляду на стан сп'яніння, проте в медичний заклад для проходження огляду ОСОБА_1 не доставлявся.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, допитавши свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно з вимогами ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, згідно з ознаками такого стану.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1, доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи. Підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №112643, з яких слідує, що 10 листопада 2018 року о 08 год. 20 хв. в м.Острог Рівненської області, по проспекту Незалежності, ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ 11022», д.н.з. НОМЕР_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння . Огляд на стан сп'яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, що підтверджується тестуванням на алкоголь- 1899 від 10.11.2018 року, чим порушив п.2.9 а ПДР України.

Із дослідженого апеляційним судом тесту приладу «Драгер Алкотест 6810» та Актом огляду на стан сп'яніння вбачається, що ОСОБА_1 10.11.2018 року о 08 год. 32 хв. перебував в стані алкогольного сп'яніння, результат обстеження - 0,78 % проміле

З направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу, слідує, що 10.11.2018 року ОСОБА_1, в якого були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення покриву шкіри обличчя, до закладу охорони здоров'я не доставлявся, так як огляд проведено на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду 0,78 %. ОСОБА_1 від освідування в медичному закладі відмовився, що засвідчив він своїм підписом та свідки(а.с.4,5).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що вони були свідками огляду ОСОБА_1 на стан виявлення алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Огляд проведений у зв'язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення покриву шкіри обличчя. Результат огляду позитивний, становить 0,78 %.

В суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили дані ними пояснення. Зокрема, що були свідками проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1, у вказаний у протоколі день, результат якого становив 0,78 %, з яким він погодився.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у порушенні вимог п. 2.9 а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об'єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги про неповноту та однобічність дослідження обставин справи є надуманими та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання в апеляційній скарзі захисника про те, що газоаналізатор «Драгер Алкотест 6810» не був дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом на день проведення огляду на стан сп'яніння 10.09.2017 року не заслуговують на увагу.

Згідно з даними сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-96-2007 від 10 липня 2017 року Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, слідує, що його видано фірмі Drager Safety AG & Co, KGaA, Німеччина і він засвідчує, що на підставі позитивних результатів державних контрольних випробувань Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики затверджено тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатор Alkotest 7410…, Alkotest 6810…, Alkotest 6510…» який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У788-07. Контроль метрологічних характеристик газоаналізаторів Alkotest 7410…, Alkotest 6810…, Alkotest 6510… під час випуску з виробництва здійснює метрологічна служба фірми-виробника, акредитована національною метрологічною службою Німеччини. Міжповірочний інтервал, встановлений під час затвердження типу - не більше одного року. (а.с.12)

З даних свідоцтва про повірку №7А/150, газоаналізатора Drager Alkotest 6810 №ARBH - 0619, виробник Drager Safety AG & Co, KGaA, Німеччина, яким проводився огляд ОСОБА_1, вбачається, що він пройшов повірку 13 серпня 2018 року, свідоцтво чинне до 13 серпня 2019 року.

Доводи захисту про порушення порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки поліцейським було видано направлення для проходження огляду на стан сп'яніння, проте в медичний заклад для проходження огляду ОСОБА_1 не доставлявся, є безпідставними, оскільки положенням Інструкції від 11 листопада 2015 р. «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), та оформлення результатів такого огляду. З неї вбачається, що , у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проте, як вбачається яз матеріалів справи, ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп'яніння пройшов на місці зупинки транспортного засобу, відомості щодо його незгоди з результатами такого огляду відсутні. З направлення для проходження огляду на стан сп'яніння вбачається, що ОСОБА_1 від огляду на стан сп'яніння в медичному закладі відмовився, що засвідчив своїм підписом (а.с.4).

В протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1) підтвердив, що йому роз'яснена ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, вказував, що керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 д.н.з.НОМЕР_3, перед тим вживав алкоголь, з результатами тесту згідний.

Твердження апелянта про порушення права на захист не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 звертався з клопотанням про призначення йому захисника.

Інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі не впливають на висновок суду про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи апеляційною інстанцією.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні цього адміністративного правопорушення, посилання на те, що у зв'язку з хвилюванням написав в протоколі, що вживав алкоголь, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Істотних порушень при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп'яніння, які б стали підставою для скасування постанови, не виявлено, а відтак, підстав для визнання недопустимими, зазначених апелянтом доказів, не вбачається.

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне правопорушення не є малозначним, а відтак визначених ст. 22 КУпАП підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2018 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Бойка В.Ф. - без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.