ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4725/19
Провадження № 3/210/1740/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

"31" жовтня 2019 р. м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ступак С.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2019 року у провадження судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшов Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 159082 від 10.08.2019 року відносно ОСОБА_1 , за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 159082 складеного 10.08.2019 року, о 04 год. 49 хв., поліцейським взводу № 2, роти № 1, батальйону № 2 полку ПП в м. Кривому Розі ОСОБА_2 , що 10.08.2019 року о 04 годині 15 хвилин в м. Кривому Розі, в Металургійному районі, по вулиці Яковлева, біля будинку 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці, звужені зіниці очей які не реагують на світло, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку та визначення стану сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 10.08.2019 року о 04 годині 49 хвилин, до нього сидячого в автомобілі Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 , звернулися працівники патрульної поліції, на його питання до працівника поліції, щодо підстав звернення, працівник надав відповідь, що підставою його звернення є суб`єктивна підозра, що останній перебуває в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. На відповідь працівника поліції, ОСОБА_1 зазначив, що жодних алкоголю чи наркотичних препаратів він не вживав, що може підтвердити огляд чи експертиза, які він згоден пройти. Після чого, працівник поліції зауважив, що огляд не потрібно проходити, необхідно лише зафіксувати на боті камеру факт відмови від проходження експертизи. Проте, ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що на вказану пропозицію працівника патрульної поліції, він відповів відмовою, на що, працівник поліції викликав своїх колег, які сиділи у машині патрульної поліції та додатковий екіпаж патрульної поліції. Після чого, вже декілька працівників поліції, на чолі з тим, хто заповнював протокол, почали схиляти його до відмови від проходження огляду, запропонувавши йому повторно під запис здійснити відмову від проходження експертизи. В цей час прибув ще один екіпаж патрульної поліції, в якому знаходились свідки анкетні данні яких були внесені у протокол, однак, вказані особи, як зазначає ОСОБА_1 не були свідками зупинки його транспортного засобу. Після чого, працівники поліції повторно звернулись до ОСОБА_1 з проханням відмовитись від проходження огляду, та працівник поліції зазначив, що жодної відповідальності він нести не буде, після чого він надав згоду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши наявні матеріали, в їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Однак, у супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що особа керувала автомобілем, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_1 було надано послідовні та логічні пояснення викладені вище, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги.

Окрім того, судом досліджено DVD диск, який долучений до матеріалів справи, який складається з декількох фрагментів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 погодився проходити медичний огляд, однак, співробітники патрульної поліції вмовили ОСОБА_1 відмовитись від проходження, такого огляду.

Відповідно до п. 3.5 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НРУ від 03 лютого 2016 року №100, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора), все спілкування повинне бути записано безперервно.

Як вбачається з відеозапису, у порушення п. 3.5 вищезазначеної Інструкції, поліцейські не фіксували зупинку транспортного засобу та все спілкування безперервно, а фіксація здійснювалася фрагментами.

Зокрема, з переглянутого відео чітко вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а навпаки наполягав на його проходженні, проте, у самому протоколі про адміністративне правопорушення зазначена відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що не відповідає дійсності.

Згідно зі ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 6. Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядку), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 8 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві Юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, передбачена форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 не погодився з протоколом та висловлювався з приводу того, щоб поїхати до медичного закладу, однак, у порушення вимог ст. 266 КУпАП та вказаної вище Інструкції, останнього не було направлено для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, хоча він сам це пропонував.

З урахуванням викладеного, дослідивши всі докази в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, так як п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 130, 245, 247, 251-252, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: С. В. Ступак