КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 листопада 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду - Дзюбін В.В.,

за участю особи притягнутої до відповідальності, - ОСОБА_1 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного м. Києва від 16 жовтня 2019 року за ч. 2 ст. 130 КпАП України,

у с т а н о в и в:

Цією постановою судді місцевого суду:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який народився в м. Львів, проживає за адресою: АДРЕСА_1 -

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КпАП України, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 грн., з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Згідно ст. 40-1 КпАП України постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 повторно протягом року притягнений до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинене за таких обставин.

18.08.2019 р. об 14:10 годині водій ОСОБА_1 , рухаючись вулицею Коперникова, 2 в м. Києві, керував автомобілем марки "Chevrolet Lacetti", знак державної реєстрацій НОМЕР_1 , повторно протягом року з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя), на порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан сп`яніння за пропозицією працівників поліції у відповідності до встановленого законом порядку - відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , оспорюючи наведені обставини адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні цього правопорушення, підстави та обгрунтованість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КпАП України, просить: поновити строк на апеляційне оскарження; постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року - скасувати та провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 за її змістом стверджує про те, що він наркотичних засобів ніколи не вживав і не вживає, жодної ознаки наркотичного сп`яніння у нього виявлено не було, при цьому в поясненнях свідків не підтверджена його відмова від оформленого поліцейськими направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я, а тому вважає зібрані в справі докази недопустимими.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженої постанови та доводів, викладених у апеляційній скарзі; вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу за викладених у ній обставин; вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши та оцінивши доводи зазначені апелянтом, - суд апеляційної інстанції вважає необхідним поновити йому строк на апеляційне оскарження як пропущений із поважних причин, а апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає за таких підстав.

Винуватість ОСОБА_1 у повторній протягом року відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння за обставин, установлених у постанові, доведена наявними у справі належними й допустимими доказами, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким суддею місцевого суду надано всебічну та об`єктивну оцінку.

При цьому суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість водія ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 6 Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, щодо неупередженості яких немає сумнівів, що й було належно виконано працівниками поліції.

При цьому поліцейськими належно дотримані вимоги п. 5 Інструкції "Про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки", затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, зокрема включення поліцейським портативного відеореєстратора відбувалося з момента початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка обставин події вчинення даного правопорушення велася безперервно до її завершення.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 суддею місцевого суду за частиною 2 статті 130 КпАП України, - є правильною.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , викладені ним за її змістом, суд апеляційної інстанції вважає об`єктивно необґрунтованими, надуманими та загалом неспроможними, а винуватість його у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КпАП України, за викладених у постанові судді місцевого суду обставин - повністю доведеною наявними в справі належними та допустимими доказами.

Стосовно тверджень апелянта про те, що поліцейськими були порушені порядок огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та процедура оформлення матеріалів справи за ч. 1 ст. 130 КпАП України (п. 2.5 ПДР України), апеляційна інстанція вважає неспроможними, виходячи з наступного.

Згідно положень до п. п. 9, 12 розділу ІІ, п. п. 7, 8 розділу ІІІ Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858, з метою забезпечення результатів достовірності огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого заходу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, направлення цієї особи поліцейським до найближчого закладу охорони здоров`я є обов`язковим. При цьому, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

До цього ж, відповідно до вимог ч. 4 ст. 266 КпАП України, огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського.

За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження в справі за п. 1 ст. 247 КпАП України, про що йдеться в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , - відсутні.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов остаточного висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КпАП України, Київський апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

На підставі ч. 2 ст. 294 КпАП України поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КпАП України - залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В. В. Д з ю б і н