Справа № 467/1293/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався

за ч.4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Суд визнав доведеним, що 20 жовтня 2019 року о 13 год. 40 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки FORD SCORPIO, д/н НОМЕР_1 , виїжджаючи на кільцеву розв`язку з вулиці Одеська в м. Первомайськ Миколаївської області, не виконав вимоги дорожнього знаку Дати дорогу, не надавши перевагу для руху водію автомобіля MITSUBISHI Outlander, д/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, змусивши останнього різко гальмувати та змінити напрямок руху з метою уникнення зіткнення, тим самим створивши аварійну обстановку.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлений належно, причин свого неприбуття не вказав, будь яких заяв чи то клопотань до суду не направляв.

За такого, суд, з огляду на положення 268 КУпАП, вважав за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки вказана норм не вказує на обов`язкову присутність такої особи під розгляду справи.

Тож, суд, дослідивши надані докази у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, у їх сукупності, керуючись законом, виходив із такого.

Відповідальність за ч.4 ст. 122 КУпАП настає у разі порушення вимог дорожніх знаків, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Згідно п. 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Водночас, термін дати дорогу це вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість ( п. 1.10 ПДР України).

Та в ході розгляду справи суд установив, що ОСОБА_1 не дотримався положень вказаних норм, чим створив аварійну обстановку.

Зокрема, це підтверджується відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 20 жовтня 2019 року, який підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності без зауважень, а також письмовими поясненнями ОСОБА_1 , суть яких повністю кореспондується з даними, що відображені у протоколі.

Ці докази у їх сукупності підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у цій справі, зокрема, щодо часу, місця, способу вчинення правопорушення, а також наслідків, що настали.

Усі ці докази суд визнає належними, позаяк, вони прямо і непрямо підтверджують дійсність фактичних обставин, що встановлені в ході судового розгляду, а також допустимими, оскільки протокол у цілому оформлений із дотриманням норм ст. 256, 257 КУпАП, а будь - яких відомостей, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, суд у своєму розпорядженні не мав.

З огляду на наведене, у ракурсі установлених фактичних обставин справи шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії конкретному складу правопорушення, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.4 ст. 122 КУпАП, оскільки він порушив вимоги дорожнього знаку Дати дорогу, створивши аварійну обстановку.

За такого, суд визнав повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП за обставин, встановлених судом.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, як то його суспільну небезпеку, відсутність будь яких невідворотних наслідків, особу порушника, зокрема, те, що він не працює, а також ступінь його вини.

У цьому контексті суд зважав на практику ЄСПЛ, зокрема, у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, згідно якого, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність у даному, конкретному випадку, згідно із ст.ст. 34, 35 КУпАП, суд не установив.

Тому, з огляду на таке, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.4 ст. 122 КУпАП у виді штрафу, що буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Накладення стягнення у виді позбавлення права керування суд вважає непропорційним у даному, конкретному випадку, позаяк, він не мав у своєму розпорядженні будь яких даних про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що б дало змогу прийти до переконання про необхідність застосування такого типу стягнення.

На підставі ст. 40 -1 КУпАП ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір на користь держави, позаяк, його піддано адміністративному стягненню.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 221,283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 (сорок) неоподатковуваним мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Суддя І.В. Явіца