Провадження № 3/742/183/19
Єдиний унікальний № 742/652/19
Постанова

Іменем України

12 березня 2019 року м. Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленко А.В., за участю секретаря судового засідання Риндя Л.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, прокурора Панченка Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, що надійшли від Управління захисту економіки в Чернігівській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Товкачівка, Прилуцького району, Чернігівської області, гр.України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, депутата Малодівицької селищної ради 7 скликання, за ч.1 ст.172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи депутатом Малодівицької селищної ради 7 скликання, відповідно до пп.б п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VІІ від 14.10.2014 року є суб»єктом відповідальності за правопорушення, пов»язані з корупцією, вчинила адміністративне правопорушення.

Так, ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування лише 29.12.2018 року при граничному терміні подачі декларації 01 квітня поточного року, чим порушила вимоги ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

За вказане адміністративне правопорушення передбачено відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнала себе винною у скоєнному адміністративному правопорушенні та підтвердила вищевикладене, при цьому пояснила, що у неї були поважні причини для пропуску строку для подачі декларації, оскільки вона рятувала життя своєму братові ОСОБА_2, здійснювала за ним догляд до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5. Після закінчення строку для подачі декларації вона помилково думала, що подавати декларацію вже не потрібно.

В судовому засіданні прокурор просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи прихожу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколами про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд зазначає, що згідно ч.1 ст.172-6 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягуються особи за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Аналіз вказаної норми приводить до висновку, що склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КпАП України, є формальним. Обов»язковим елементом його об»єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неподання або несвоєчасне подання декларації. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та прокурор, що бере участь в розгляді такого протоколу судом, зобов»язані довести суду наявність в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неподання або несвоєчасне подання декларації.

Такий висновок підтверджується і п.2 роз»яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, згідно з яким суб»єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суб»єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Відповідно до пп.б п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Згідно з ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

З врахуванням положень ст.1 Закону №1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб»єктивної сторони даного правопорушення.

Установлено, що ОСОБА_1 являється суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», оскільки остання є депутатом Малодівицької селищної ради 7 скликання .

Відповідно до даних послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» які вчиняла ОСОБА_1 остання подала декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік лише 29.12.2018 року (а.с.17)

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

З врахуванням положеньст.1 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов»язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Аналізуючи докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, за таких обставин вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності та піддати її адміністративному стягненню в межах санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 33,34,35, 40-1, ч.1 ст.172-6,268,283,307,308 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП та застосувати щодо неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п»ятдесят) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір (0,2 відсотки розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2019 р.), що складає 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. на користь держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі несплати штрафу понад 15 днів постанова підлягає примусовому виконанню.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу визначеного відповідною статтею КУпАП та зазначеного в постанові про стягнення штрафу.

На постанову суду протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд з дня винесення постанови.

Суддя: Коваленко А.В.