ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/9004/19 Суддя 1-ї інстанції: Афанасьев В.О.
Провадження № 33/818/1099/19
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 08.08.2019 року у відношенні ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 08.08.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано у відношенні нього адміністративне стягнення у виді штрафу шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строк один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 26.05.2019 року 03.30 в м. Харкові по пр-ту Ювілейному, 34, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Range Rover, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою прибору DRAGER ALKOTEST 6820 та у закладі охорони здоров`я ОСОБА_2 у присутності двох свідків відмовилась.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Московського районного суду м. Харкова від 08.08.2019 року скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі її автор вказує, що постанова судді першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, ухваленою з неправильним застосуванням норм матеріального права та істотним порушенням норм процесуального права. Вказує, що працівниками поліції було порушено вимоги інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння, зокрема працівниками поліції не надано сертифікатів відповідності та акту повірки спеціального технічного приладу DRAGER ALKOTEST 6820, не надано направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Вказує, що суд неповно дослідив обставини справи, не допитавши свідків в судовому засіданні, поверхнево досліджено адміністративний матеріал відносно апелянта та порушено її право на захист не надавши змогу дослідити в судовому засіданні докази.

Також зазначає, що апелянт не була належним чином повідомлена про вказані судові засідання чим було позбавлено її права на виступ у суді, надання пояснень та заявляти клопотання.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного .

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не прибула, судову повістку на 26.11.2019 року вона отримала 21.11.2019 року, але до суду не прибула, ніяких звернень з її боку не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу за її відсутності. При цьому апеляційний суд керується практикою Європейського суду з прав людини, де в рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських встановлено, що ОСОБА_1 26.05.2019 року керувала транспортним засобом Range Rover, була зупинена працівниками поліції та у зв`язку з наявними у неї ознаками алкогольного сп`яніння, їй було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і в закладі охорони здоров`я, а також на місці зупинки, від чого остання відмовилась в присутності двох свідків ( відеозапис останні цифри 0096).

Вказані обставини підтверджені письмовими поясненнями свідків (а.с.3,4), яким судом першої інстанції дана належна оцінка, в обєктивності якої немає підстав для сумніву.

Апеляційний суд не вбачає підстав вважати неправильним висновок суду першої інстанції, що своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 правил дорожнього руху України, яким встановлено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги щодо ніби то порушення працівниками поліції інструкції та не надання відповідних сертифікатнім на газоаналізатор, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки згідно оглянутого відеозапису таких вимог ОСОБА_1 не висловлювала.

Щодо доводів апелянта про розгляд судом першої інстанції справи за її відсутності, апеляційний суд відмічає, що судом вживались передбачені законом заходи для виклику ОСОБА_1 , про те остання повістки не отримувала, будучи обізнаною, що її справа буде розглядатись в Московському районному суді м. Харкова, ініціативи щодо з`ясування ходу розгляду справи не проявила, тому суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про проведення судового засідання у відсутності ОСОБА_1 .

Керуючись вищенаведеним, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення вимог апелянта.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 08.08.2019 року у відношенні ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П.Цілюрик