КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/3028/2019 Постанова винесена суддею Отвіновським П.Л.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., з участю: ОСОБА_2. та захисника Денисенка І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Федорова Д.С. в справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 24 червня 2019 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 24 червня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Як встановив суддя місцевого суду, 05 квітня 2019 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння кінцівок пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, керував автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Вишгородська, 69/5 в м. Києві. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_2 відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Федоров Д.С. просить постанову Подільського районного суду м. Києва від 24 червня 2019 року скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

За доводами захисника суд першої інстанції не здійснив повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, водночас висновки суду, за позицією захисника, ґрунтуються на недопустимих доказах.

Захисник звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення повідомили ОСОБА_2 про законність відмови від огляду на стан сп`яніння, не роз`яснили наслідків такої відмови, а навпаки роз`яснили право на самостійне звернення до лікарні з метою проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про провокацію з боку працівників поліції до вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, з метою подальшого викриття та притягнення його до відповідальності. Такі провокаційні дії поліцейських тягнуть за собою недопустимість усіх доказів у справі, як отриманих внаслідок підбурювання ОСОБА_2 до вчинення правопорушення, що безпідставно залишилося без оцінки суду.

Крім того, поза увагою суду, як стверджує апелянт, залишилася та обставина, що за висновком № 003480 КМКНЛ "Соціотерпаія" від 09 квітня 2019 року на підставі огляду за самозверненням ОСОБА_2 за порадою поліцейських, ознак та стану сп`яніння у нього виявлено не було, отже за відсутності ознак наркотичного сп`яніння, які визначені в Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), направлення ОСОБА_2 на огляд було протиправним, тобто у ОСОБА_2 взагалі не виникло обов`язку щодо проходження огляду на стан сп`яніння, що виключає можливість притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та захисника на підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга захисника Федорова Д.С. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

Разом із цим, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вимоги п. 2.5 ПДР України, як про це переконливо свідчать докази у справі, ОСОБА_2 виконано не було та його винуватість у вчиненні правопорушення, за обставин, викладених у постанові, підтверджується даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 172677 від 05 квітня 2019 року (а.с. 1); письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 2); відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а.с. 4), отже судове рішення постановлено з дотриманням вимог закону.

Доводи захисника, які зводяться до того, що суд обґрунтував свої висновки недопустимим доказами, є непереконливими.

Так, протокол про адміністративне правопорушення від 05 квітня 2019 року складений уповноваженою на те особою, без істотних порушень вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та, окрім іншого, містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій, зокрема, в протоколі вказані ознаки наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_2 , які були виявлені поліцейським, та дії водія в присутності двох свідків щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння, є вказівка на порушення вимог п. 2.5 ПДР України та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, як убачається з протоколу, в поясненнях ОСОБА_2 власноручно зазначив, що зобов`язується не керувати автомобілем і не вказав про неправомірні дії поліцейських та/або про відсутність у нього ознак сп`яніння і підстав для проведення відповідного огляду.

Не викликають жодних сумнівів у їх достовірності і письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які складені на виконання вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941, а їх зміст узгоджується з фактичними обставинами правопорушення, наведеними у протоколі та переконливо доводить, що саме в присутності двох свідків водійОСОБА_2 05 квітня 2019 року о 17 годині 40 хвилин відмовився на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Узгоджуються пояснення свідків із відеозаписом, долученим до протоколу, з якого слідує, що працівником поліції в присутності двох свідків двічі було запропоновано водію ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, тобто у закладі охорони здоров`я, на що він відмовився навіть після роз`яснення, що у такому випадку щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Зафіксовані у відеозапису обставини, що передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення, переконливо доводять, що водій ОСОБА_2 вчинив дії, пов`язані з ухиленням від огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, що і було викладено у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків.

Цим же відеозаписом спростовуються доводи захисника щодо підбурювання працівниками поліції ОСОБА_2 до вчинення правопорушення, оскільки жодних провокаційних дій з боку поліцейських цим записом не зафіксовано, навпаки з нього вбачається, що ОСОБА_2 було роз`яснено, що відмова від огляду на стан сп`яніння також тягне відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП та саме після відмови водія від огляду в закладі охорони здоров`я було складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення. Посилання захисника на те, що працівники поліції запропонували або рекомендували ОСОБА_2 самостійно пройти огляд на стан сп`яніння є надуманим, оскільки такі обставини також спростовуються відеозаписом.

Що стосується тверджень захисника про те, що у ОСОБА_2 на час складання протоколу про адміністративне правопорушення взагалі не було ознак наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком № 003480 КМКНЛ "Соціотерпаія" від 09 квітня 2019 року, отже вимога поліцейського до нього щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є безпідставною, то такі доводи не заслуговують на увагу.

Як убачається з матеріалів справи, ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені поліцейським у ОСОБА_2 , відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції є підставою для огляду виключно в закладі охорони здоров`я, докладно описані в протоколі про адміністративне правопорушення, з чим погодилися свідки, підписавши указаний протокол без зауважень, та не оспорювалися ОСОБА_2 під час фіксування працівником поліції його відмови від огляду.

Разом із цим, виходячи з вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, п. 7 Порядку, п. 9 розділу ІІ Інструкції, які передбачають, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, який з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв здійснює доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а також положень ч. 5 ст. 266 КУпАП про те, що огляд особи на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, висновок КМКНЛ «Соціотерапія» № 003480 від 09 квітня 2019 року є недопустимим доказом.

До того ж слід зазначити, що відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення і він притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, на противагу доводам захисника, докази у справі є належними, допустимими та достовірними, здобуті вони з додержанням процесуальної процедури та об`єктивно узгоджуються між собою, тому суддя місцевого суду обґрунтовано поклав їх в основу висновку про доведеність вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено у відповідності до положень

ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, доходжу висновку, що судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП і відсутні законні підстави для його скасування із закриттям провадження в справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить апелянт. А тому апеляційна скарга захисника Федорова Д.С. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Федорова Дмитра Сергійовича залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 24 червня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко