ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/31/19 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю: захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1-ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп. в дохід держави.

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрито, у звязку з наявністю обставин, передбачених п. 1 ст.247 КУпАП, тобто відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно даної постанови, 29 серпня 2018 року о 23.50 год. в м. Тернополі по вул. Б. Лепкого, 10 водій ОСОБА_1Є керував транспортним засобом "RENAULT TRAFIC", д.н.з.ВО 5198 ВВ, з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: порушення мови, звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість мови. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в КУТОР Тернопільському ОНД водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України

Крім того, відносно ОСОБА_1 було складено також протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 081261 від 01 вересня 2018 року, згідно якого 01 вересня 2018 року о 01.03 год. в м. Золочеві по вул. М. Шашкевича водій ОСОБА_1Є керував автомобілем марки "RENAULT TRAFIC", д.н.з.ВО 5198 ВВ в стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан наркотичного сп'яніння, у встановленому законом порядку, проводився у Золочівській ЦРЛ у лікаря-нарколога за адресою: м. Золочів, вул. А. Павлова. Таким чином, ОСОБА_1Є порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вказані вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не з'ясовано усіх обставин справи.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений із порушеннями та у відсутності свідків та ОСОБА_1, який з ним ознайомився тільки 31.08.2018 року, що підтверджується записом у ньому, чим порушено його право на захист.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків.

Висновок суду першої інстанції про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за фактом порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та закриття провадження у даній справі відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами та правопорушником не оспорюється, а отже судом апеляційної інстанції не переглядається.

Щодо суті оскаржуваної постанови суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, то згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги були дотримані судом першої інстанції у повному обсязі.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом і детально викладені у постанові.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД № 423653 від 30 серпня 2018 року року ОСОБА_1 29.08.2018 року близько 23.50 год. у м.Тернополі по вул.Лепкого керував автомобілем з явними ознаками наркотичного спяніння та на пропозицію працівників патрульної поліції, у присутності двох свідків, пройти огляд на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку у медичному закладі ОСОБА_3 категорично відмовився.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які наявні в матеріалах справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився пройти перевірку для визначення стану наркотичного спяніння у медичному закладі ОСОБА_3.

При цьому, посилання апелянта на те, що протокол про адмінправопорушення складений із порушеннями не відповідає дійсності, оскільки останній складений відповідно до вимог ст.256 КУпАП, у присутності двох свідків та при його складанні ОСОБА_1 відмовився від його підпису та одержання копії, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Крім того, не впливає на правильність висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним інкримінованого йому адмінправопорушення, відображена дата у поясненнях свідка ОСОБА_5, які наявні в матеріалах справи, а саме: 30.09.2018 року та не може бути формальною підставою для скасування по суті правильного судового рішення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1, то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, враховано відсутність обставин, що обтяжують та помякшують відповідальність за вчинене правопорушення та визначено стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги з якими закон повязує призначення стягнення, а також ті, на які вказує апелянт у своїй скарзі, а тому його доводи про скасування постанови суду першої інстанції є необґрунтованими у звязку із чим постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляцію без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1- ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2018 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис