Справа № 740/5465/18 Головуючий у 1 інстанції Олійник В. П.
Провадження № 33/4823/97/19
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 січня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винним в тому, що він 15 листопада 2018 року о 23 год. 30 хв. по вул. Московська в м. Ніжині Чернігівської області керуючи автомобілем НОМЕР_1, перебував в стані алкогольного сп'яніння, ознаки алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголя з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння рук, в порушення вимог п.2.5 ПДР відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову, як незаконну та необґрунтовану, а провадження по справі закрити.

Вказує на наступні порушення:

- у матеріалах справи, в порушення нормативних актів, відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння;

- вбачає невідповідність між диспозицією п.2.5 Правил дорожнього руху та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а саме те, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, при цьому проходження медичного огляду має бути в закладі охорони здоров'я. Що, на думку апелянта, свідчить про складання протоколу з порушенням підпунктів а) та b) п.3 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини.

Автор скарги переконаний, що за вказаних обставин, наявні у справі докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні не підтверджують факт порушення вимог п.2.5 ПДР, що є підставою для закриття адміністративного провадження.

Заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суду приходить до наступного висновку та обґрунтовує його таким чином.

Відповідальність за ст 130 КУпАП передбачена не тільки за керування транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного) сп?яніння, а й за відмову від проходження такого огляду на вимогу інспектора поліції.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 складена таким чином, що він заперечує правомірність дій працівників поліції, оскільки вони не забезпечили, на його думку, належної процедури проведення його медичного освідування на стан алкогольного сп?яніння. Інших підстав для скасування судового рішення в апеляційній скарзі не зазначено.

Проте, зазначені обставини в апеляційній скарзі не мають ніякого значення для правильного вирішення справи по суті, оскільки, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 15.11.2018 р., ОСОБА_1 ніякого огляду в медичній установі або на місці зупинки транспортного засобу не проходив, а навпаки - відмовився від такого огляду, що й належним чином зафіксовано у протоколі та доданих до нього документах.

Апеляційний суд констатує, що ОСОБА_1 неодноразово викликався судом в судове засідання, проте жодного разу в суд не з'явився, мотивуючи це різноманітними причинами. Будь-які виправдувальні документи щодо неявки суду не надані. Така поведінка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності апеляційним судом розцінюється як ухилення від правосуддя і тому розгляд справи по суті місцевим судом у відсутності ОСОБА_1 є правильним.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 січня 2019 року відносно нього залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко