Номер провадження: 33/813/253/19
Головуючий у першій інстанції Чванкін С.А.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретаря судового засідання Ткачука В.О., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Нан Дмитра Миколайовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м.Одеси Чванкіна С.А. від 17.12.2018 року,

встановив

Зазначеною постановою суду, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає: АДРЕСА_1, притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 04.11.2018 року о 05 годині 05 хвилин керував автомобілем «Ауді», н/з НОМЕР_1, по вул. Академіка Корольова в м. Одеса, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія за допомогою газоаналізатора «Драгер» в присутності двох свідків, результат позитивний 0.37 проміле алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначив, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає її незаконною та необґрунтованою, посилаючись при цьому на те, що судом першої інстанції не враховано те, що він не погодився з результатами огляду, проведеного поліцейськими, однак в порушенні вимог діючого законодавства, йому не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі та його не було відсторонено від керування транспортним засобом. Він був змушений самостійно пройти медичний огляд на стан сп'яніння, за результатами якого ознак сп'яніння у нього не було виявлено. Крім того зазначає, що огляд було проведено за допомогою технічного засобу, який не дозволено до застосування.

Посилаючись на вищенаведені обставини, апелянт просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши захисника ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з'ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_3у вчинені зазначеного правопорушення, суддя районного суду послався на те, що на місці зупинки працівниками патрульної поліції було запропоновано водію ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки на що він погодився та за участю свідків пройшов огляд на стан сп'яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат тесту був позитивний на наявність алкоголю у видихаємому повітрі та складав 0,37 проміле алкоголю. Таким чином, підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення стало керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння водія ОСОБА_3

Крім того, суд не прийняв до уваги висновок ООМЦПЗ ООР «Щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 04.11.2018, як належного доказу, оскільки ОСОБА_3 проведено огляд самостійно, без поліцейського, тобто в порушення ч. 4 ст. 266 КпАП України.

Разом з тим, суддею районного суду не було враховано наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №154712 від 04.11.2018 року, ОСОБА_3 04.11.2018 року о 05 годині 05 хвилин керував автомобілем «Ауді», н/з НОМЕР_1, по вул. Академіка Корольова в м. Одеса, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія за допомогою газоаналізатора «Драгер» в присутності двох свідків, результат позитивний 0.37 проміле алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_3 з результатами огляду не погодився, про що зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Разом з тим, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок проходження огляду на стан сп'яніння встановлений ст. 266 КУпАП, окрім неї також керується затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Зокрема, пунктами 2, 6 Розділу І «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) та п.п.1-6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (Далі - Порядок) передбачено, що огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров'я.

Відповідно до положень пункту 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Пунктами 8, 9 Інструкції та пунктами 7, 8 Порядку регламентовано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, згідно вимог «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», інспектор патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, у разі перебування водія ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння та незгоди його з результатами огляду, проведеного з використанням спеціальних технічних засобів, повинен був забезпечити доставку ОСОБА_3 до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, на встановлення стану сп'яніння, або у разі відмови водія проїхати до медичного закладу, також зазначити про це в протоколі.

Разом з цим, відповідно до змісту протоколу та пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, водій ОСОБА_3 пройшов огляд на стан сп'яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат тесту був позитивний. Матеріали справи не місять жодних належних та допустимих доказів того, що після того, що ОСОБА_3 не погодився з результатами огляду, співробітники поліції пропонували йому пройти медичний огляд в найближчому закладі охорони здоров'я та докази відмови водія від проходження такого огляду.

З метою належного та всебічного розгляду апеляційної скарги, апеляційним судом були викликані у судове засідання працівники патрульної поліції, які на місці зупинки складали протокол про адміністративне правопорушення, однак будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, останні у судове засідання не прибули, що позбавило апеляційний суд отримати їх пояснення на підтвердження чи спростування доводів апеляційної скарги.

Також апеляційний суд враховує наступне.

Пояснення ОСОБА_3 стосовно відсутності у нього ознак алкогольного сп'яніння 04.11.2018 року підтверджується висновком ООМЦПЗ ООР «Щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 04.11.2018 року, згідно якого останній не пізніше ніж протягом двох годин з моменту складання протоколу самостійно прибув до медичного закладу та був оглянутий лікарем і ознак алкогольного сп'яніння у нього виявлено не було (а.с.10).

В зв'язку, з цим висновок районного суду про невідповідність належним доказам висновку ООМЦПЗ ООР про відсутність у ОСОБА_3 ознак алкогольного сп'яніння є безпідставним.

Таким чином порушення ОСОБА_3 пункту 2.9а Правил дорожнього руху, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, не знайшло свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають апеляційному суду прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_3 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно керував транспортним засобом з у стані алкогольного сп'яніння, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об'єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненому правопорушенні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання ОСОБА_3 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне порушення, який було складено працівником ІПП, не підтверджено належними доказами.

За таких обставин, апеляційний суд вважає висновок судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення помилковим, оскільки він ґрунтується не на об'єктивних доказах, а на суб'єктивних відомостях, які в ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об'єктивним обставинам справи вказують на відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин постанова судді районного суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м.Одеси від 17.12.2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець