Провадження № 33/4820/140/19
Справа № 673/1471/18 Головуючий в 1-й інстанції Дворнін О. С.
Категорія: ст. 173 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Афадєєва Віталія Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Афадєєва Віталія Вікторовича на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1, непрацюючого, -

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП та провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

За постановою суду, 30 червня 2018 року о 18 год. 05 хв. та 6 липня 2018 року о 20 год. 48 хв. ОСОБА_1 розповсюджував неправі відомості через мережу інтернет у «Фейсбуці» стосовно працівників Лозівської селищної ради, чим порушив громадський порядок і спокій громадянки та вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Афадєєв В.В. просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає її безпідставною та необґрунтованою з тих причин, що в даному випадку відсутня обов'язкова ознака об'єктивної сторони даного адміністративного правопорушення - місце його скоєння, а саме - громадське місце.

У протоколах не зазначено в чому саме полягає «дрібне хуліганство», тобто які саме дії ОСОБА_1 були наслідком порушення громадського порядку і спокою громадян.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, захисника ОСОБА_1 адвоката - Афадєєва В.В, який підтримав апеляційну скаргу, з мотивів, які в ній зазначені, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, суд вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи судом першої інстанції виконані не були.

Суд вказану справу розглянув формально, не дослідивши безпосередньо всі докази у судовому засіданні, зазначивши, що вина ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи, які не проаналізовані та відповідно не оцінені.

Натомість, апеляційним судом встановлено, що 9 липня 2018 року голова Деражнянськоої районної ради ОСОБА_3 звернувся з заявою до начальника Деражнянського ВП Летичівського ВП у Хмельницькій області, в якій просив вжити заходів до жителя смт. Лозове ОСОБА_1., який в мережі інтернет на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_2» розповсюджував недостовірну інформацію, ображав його, що принижує його людську гідність. (а.с. 5).

5 липня 2018 року з аналогічною заявою до начальника Деражнянського ВП Летичівського ВП у Хмельницькій області звернулась голова Лозівської селищної ради ОСОБА_4, яка просила прийняти міри до жителя смт. Лозове ОСОБА_1, оскільки він через мережу інтернет розповсюджує неправдиві чутки про працівників Лозівської селищної ради, безпідставно ображає принизливими словами. (а.с. 23).

На підставі вказаних заяв 12 липня 2018 року щодо ОСОБА_1 працівниками поліції були складені два протоколи за ст. 173 КУпАП.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР 083149 6 липня 2018 року о 20 годині 48 хвилин, перебуваючи в с. Лозове, громадянин ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство відносно голови Деражнянської районної ради ОСОБА_3, а саме: в мережі інтернет у Фейсбук на сторінці «ІНФОРМАЦІЯ_2» опублікував образливі слова, зневажаючи його честь та гідність. Своїми діями він нав'язував своє свавілля над головою Деражнянської районної ради, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП (а.с. 3).

Відповідно ж до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР 083148 30 червня 2018 року о 18 годині 03 хвилин, перебуваючи в с. Лозове громадянин ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство відносно голови Лозівської селищної ради ОСОБА_4, а саме: в мережі інтернет у Фейсбук на сторінці «ІНФОРМАЦІЯ_2» опублікував образливі слова, зневажаючи її честь та гідність. Своїми діями він нав'язував своє свавілля над селищним головою, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП (а.с. 21).

Згідно з диспозицією статті 173 КУпАП об'єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян.

Обов'язковою ознакою об'єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яке (яка) доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під'їзди, а також підземні переходи, стадіони (Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» від 22 вересня 2005 року № 2899-ІУ).

Із вищезазначених протоколів про адміністративне правопорушення вбачається, що правопорушення, передбачені ст. 173 КУпАП, були скоєні ОСОБА_1 у мережі Інтернет (веб-сайт «Facebook»). Натомість, дана мережа у розумінні закону не є громадським місцем.

Також, у протоколах про адміністративне правопорушення серії ГР № 083148 та серії ГР № 083149 не зазначено, які саме наслідки наступили від дій ОСОБА_1, зокрема тих, які порушили саме громадський порядок і спокій всіх громадян.

Отже, протоколи про адміністративне правопорушення серії ГР № 083148 та серії ГР № 083149 не можуть бути взяті судом до уваги та покладені в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаних правопорушень.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що означені адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173 КУпАП, скоїв саме ОСОБА_1, тобто особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки сайт «Facebook» не вимагає обов'язкової ідентифікації користувача.

Разом з тим, слід зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 34 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати використовувати та поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Згідно ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, встановлено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Як зазначається у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі- Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872 засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя.

Зокрема, у вказаній Резолюції зазначається, що публічні фігури визначаються як особи, які обіймають державні посади та/ або користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у царині політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). Тобто до цієї категорії належать не лише політики і посадові особи різних рівнів (місцевого, регіонального, національного та міжнародного), а й спортсмени, діячі культури і мистецтва тощо.

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_4 є головою Лозівської селищної ради, ОСОБА_3 - головою Деражнянської районної ради, тобто - є особами, які обіймають публічні посади, а отже - публічними фігурами. Вони можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції.

Оскільки заяви голови Деражнянськоої районної ради ОСОБА_3 від 9 липня 2018 року та голови Лозівської селищної ради ОСОБА_4 від 5 липня 2018 року, адресовані начальнику Деражнянського ВП Летичівського ВП у Хмельницькій області (а.с.5, 23), стосуються лише критики дій влади (посадових осіб), то такі також не можуть вважатись належними доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Інших об'єктивних доказів, тобто інших фактичних даних, на основі яких апеляційний суд міг би встановити наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, в діях ОСОБА_1 та його винність у вчиненні такого, апеляційному суду надано не було. Не здобуто таких і самим судом.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про недоведенність події правопорушення, а отже і складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП в діях ОСОБА_1 У звязку з цим, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі слід закрити за відсутності події та складу адмінстративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Афадєєва Віталія Вікторовича задовольнити.

Постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП та провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.