33/804/760/19
237/5549/19

Суддя 1-ої інстанції Приходько В.А.
Суддя доповідач Куракова В.В.
Категорія: ст. 173 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2019 року м. Маріуполь
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 15 жовтня 2019 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого монтажником в КП «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком 15 діб, -
УСТАНОВИЛА:
Судом першої інстанції встановлено, що 14.10.2019 року ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в громадському місці в м. Курахове по пр. Запорізькому в комп`ютерному клубі висловлювався нецензурною лайкою на адресу громадянки ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.
На вказане рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що обране судом першої інстанції адміністративне стягнення є занадто суворим. Зазначає, що він працює, має 7-річного сина, є внутрішньо-переміщеною особою. Звертає увагу, що до нього 14 жовтня 2019 року працівники поліції при складанні адміністративного матеріалу застосовували фізичну силу. Просить призначити менш суворе адміністративне стягнення.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який в повному обсязі підтримав доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити за наступних підстав.
Як вбачається зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 не оскаржується його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, предметом апеляційного розгляду є призначене судом першої інстанції адміністративне стягнення, яке на думку апелянта не відповідає тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.
Відповідно до ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При накладенні адміністративних стягнень, передбачених ст. 173 КпАП, на осіб, які вчинили дрібне хуліганство, суд повинен у кожному конкретному випадку враховувати характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Щодо осіб, які займаються суспільно корисною працею і позитивно характеризуються за місцем роботи, навчання та проживання, необхідно застосовувати, як правило, не арешт, а інші адміністративні стягнення, а також заходи громадського впливу.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції взагалі не досліджував дані про особу порушника, його майновий стан, інформацію щодо працевлаштування особи, характеристик у побуті та інше.
До апеляційної скарги ОСОБА_1 додав свідоцтво про народження, з якого вбачається, що останній утримує сина, 2012 року народження, крім того, ОСОБА_1 офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, зареєстрований як внутрішньо-переміщена особа, із заяви потерпілої вбачається, що остання претензій до ОСОБА_1 не має. Всі ці дані в сукупності вказують на те, що попри вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, останній, виходячи з аналізу його соціально-побутових зв`язків, є особою, не схильною до порушення громадського порядку в майбутньому, тож при накладенні адміністративного стягнення, на думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про накладення найсуворішого покарання, визначеного санкцією ст. 173 КУпАП, а саме адміністративного арешту.
За таких умов суд апеляційної інстанції вважає за необхідне оскаржувану постанову змінити в частині визначення адміністративного стягнення.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що визнає свою вину повністю, в скоєному розкаюється, потерпілій приніс вибачення, вона його пробачила.
За таких умов, з уразхуванням принципу пропорційності накладення адміністративного стягнення розміру шкоди, спричиненої правопорушенням, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 7 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 119 грн., оскільки дане стягнення буде співмірним вчиненому протиправному діянню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 15 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині накладення адміністративного стягнення.
За ст. 173 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 7 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 119 грн.
В решті постанову залишити без змін.
Суддя В.В. Куракова