ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 312/384/18

провадження № 3/312/2/2019

04 березня 2019 року с. Велика Білозерка

Суддя Великобілозерського районного суду Запорізької області Яцун О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Великобілозерського відділення поліції Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (Республіка Казахстан), громадянина України, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Великобілозерського районного суду Запорізької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 240515 від 06.12.2018 року зазначено, що 06 грудня 2018 року о 21 годині 31 хвилині по вул. Шевченка в с. Велика Білозерка Запорізької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки М 412 ИЭ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України. Від проходження огляду на стан спяніння за допомогою приладу Алкотест Драгер відмовився. Огляд проводився в медичному закладі Великобілозерська центральна лікарня. Висновок лікаря щодо результатів медичного огляду № 140 від 06.12.2018 року «Алкогольне спяніння».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, пояснивши, що ввечері 06 грудня 2018 року він у приватних справах знаходився на вулиці Шевченка в с. Велика Білозерка. Автомобіль було припарковано на пустирі між будинками. В цей час він зустрів свого знайомого, який запропонував вжити алкогольні напої. Після того, як вони випили принесене знайомим вино, знайомий пішов, а він, розуміючи, що знаходиться в нетверезому стані, поклав ключі від замка запалювання автомобіля під килимок в автомобілі та вирішив заночувати в салоні автомобіля. Проте, згодом його розбудили співробітники поліції, які відвезли його до Великобілозерської центральної лікарні, де його оглянув лікар, який надав висновок, що він знаходиться в стані алкогольного спяніння, після чого співробітники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, нібито він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. ОСОБА_1 стверджує, що автомобілем він не керував. Коли до нього підійшли співробітники поліції він спав в автомобілі, двигун був вимкнутий, ключі від замка запалювання знаходилися під килимком в салоні автомобіля.

Допитаний начальник сектору реагування патрульної поліції Великобілозерського відділення поліції Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2, який склав протокол про адміністративне правопорушення, пояснив суду, що ввечері 06.12.2018 року до чергової частини Великобілозерського відділення поліції Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що по вулиці Шевченка в с. Велика Білозерка рухається автомобіль, водій якого ймовірно знаходиться в стані алкогольного спяніння. З метою перевірки вказаного повідомлення він та помічник чергового СРПП ОСОБА_3 виїхали до вказаної вулиці. Коли вони їхали по вулиці Шевченка на зустріч рухався невідомий автомобіль, який раптово звернув на пустир, після чого він та помічник зупинили службовий автомобіль та вже пішки направилися до незнайомого автомобіля. Коли вони підійшли до вказаного автомобіля за кермом знаходився ОСОБА_1, який перебував в стані алкогольного спяніння.

Допитаний помічник чергового СРПП ОСОБА_3 надав суду пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_2

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду пояснили, що 06.12.2018 року вони були запрошені до Великобілозерського відділення поліції Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області в якості понятих при складанні протоколу затримання ОСОБА_1 Можуть підтвердити, що ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного спяніння. При цьому вони зазначили, що не були свідками подій вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення та не можуть підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Проаналізувавши наведене, врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, які перевірені доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п.п. 2, 4 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами та доповненнями), неприпустимий спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясувати всі обставини, перелічені у статтях 247 та 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення є допустимим доказом, але, якщо особа не погоджується з таким протоколом, обовязок доказування покладається на інспектора, який склав протокол.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що на суд покладається обовязок здійснювати неупереджений, безсторонній, справедливий розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Згідно розяснень, які містяться в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами та доповненнями), відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом диспозиції ч. 1 ст. 130 КпАП, відповідальність настає зокрема за керування транспортним транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тому доказуванню підлягає саме факт керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. В даному випадку, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, ставиться у провину керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

За умовами положень статті 251 КпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є також показання технічний приладів відеозапису.

З наданого суду відеозапису, зробленого за допомогою відеореєстратора, встановленого на службовому поліцейському автомобілі, вбачається, що на зустріч службовому автомобілю рухався інший автомобіль, який повернув ліворуч, та зник з поля зору відеореєстратора, після чого службовий автомобіль зупинився та працівники поліції пішли в бік руху невідомого автомобіля. Вказаний запис було зроблено в темний час доби, з нього також не вбачається де саме зроблено вказаний запис. До того ж, з вказаного запису не вбачається не колір, не марка, а ні номерний знак вищевказаного автомобіля, а також вказаний запис не ідентифікує особу, яка керувала вказаним автомобілем. Окрім того, вказаний відеозапис не містить будь-яких даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та був зупинений працівниками поліції.

За змістом ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оскільки в ході розгляду справи, обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, пояснення ОСОБА_1, які були надані в судовому засіданні, щодо не вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не були спростовані матеріалами справи, та відповідними допустимими і належними доказами, а також враховуючи, що у відповідності до положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, необхідно дійти до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вищенаведених підстав суд вважає за необхідне закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.130, п. 1) ч. 1 ст. 247, 283-285, 289 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Конвенцією про захист прав і основоположних свобод, Конституцією Украаїни,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.О. Яцун