20 листопада 2019 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В., прокурора Гресь А.В., захисника Сльота Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу, що надійшла з Управління захисту економіки в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завідувача складу КП „ Запорізьке міське інвестиційне агентство, що мешкає за адресою АДРЕСА_1 за ч.4 ст. 172-6 КупАП,-
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 494 від 06.09.2019 року, наказом директора комунального підприємства «Запорізьке міське інвестиційне агентство» (далі - КП «ЗМІА») №01/02-11к від 01.02.2011 ОСОБА_1 переведено на посаду завідувача складу.
Згідно з посадової інструкції, завідувач складу КП «ЗМІА» є посадовою особою, яка наділена адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями.
Враховуючи наведене, завідувач складу КП «ЗМІА» ОСОБА_2 , відповідно до ч. 1 примітки до ст. 172-6 КУпАП, п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що у декларації зазначаються відомості про наявні грошові активи, у тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках, внески до кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ, кошти, позичені третім особам, а також активи у дорогоцінних (банківських) металах. Відомості щодо грошових активів включають дані про вид, розмір та валюту активу, а також найменування та код Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України установи, в якій відкриті відповідні рахунки або до якої зроблені відповідні внески. Не підлягають декларуванню наявні грошові активи (у тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках, внески до кредитних спілок та інших небанківського фінансових установ, кошти, позичені третім особам) та активи у дорогоцінного (банківських) металах, сукупна вартість яких не перевищує 50 прожитковий мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року.
Встановлено, що 05.04.2018 року в приміщені адміністративної будівлі приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 , був вчинений правочин у вигляді укладання договору купівлі-продажу № 1015 стосовно об`єкта нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 28,81 кв.м. Стороною у даному договорі, як продавець, зазначена ОСОБА_4 . Ціна зазначеного до говору склала 244 500 гривень.
Таким чином, завідувач складу КП «ЗМІА» ОСОБА_2 , будучи суб`єктом декларування отримала у власність готівкові кошти в розмірі 244 500 грн., що перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2018 року (1762 х 100 = 176 200 грн.) та зазначила їх у щорічній декларації за 2018 рік у розділі «11. Доходи у тому числі подарунки», як дохід від відчуження нерухомого майна.
Однак у щорічній декларації ОСОБА_2 за 2018 рік, яка подана 21.03.2019 року, у розділі «12.грошові кошти » відсутні будь-які відомості, що свідчить про відсутність у останньої готівкових коштів, коштів, розміщених на банківських рахунках, внесків до кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ, коштів, позичених третім особам) та активів у дорогоцінних (банківських) металах, сукупна вартість яких перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року.
Вище зазначене свідчить про те, що ОСОБА_2 маючи у власності станом на 31.12.2018 року готівкові кошти, сукупна вартість яких перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, в декларації за 2018 рік у розділі «12. Грошові кошти» зазначила завідомо недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 244 500 грн., що перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 ,будучи згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. З, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та абз. 14 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону суб`єктом декларування, приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, маючи станом на 31.12.2018 року грошові кошти у розмірі 244 500 гривень, сукупна вартість яких перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2018 (1762 х 100 = 176 200 грн.), подала завідомо недостовірні відомості, чим порушила вимоги п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП (в редакції Закону № 1700-УП від 14.10.2014), а саме подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 21.03.2019 року, тобто день подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є дата складання протоколу, тобто 06.09.2019 року, оскільки в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності.
В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнала, пояснила суду, що не зазначила в декларації в розділі 12 «грошові кошти» кошти у розмірі 244500 гривень у зв`язку з її необережністю та помилкою, оскільки станом на день подання декларації ці кошти вже у неї були відсутні, тому що 22.02.2019 року вона їх витратила на придбання квартири. Крім того, про зазначені кошти вона вказала в декларації про суттєві зміни в майновому стані, яку подала 28.02.2019 року. Крім того у розділі 11 « Доходи у тому числі подарунки» декларації за 2018 р. вона зазначила про наявність доходу у розмірі 244500 гривень в якості доходу від відчуження нерухомого майна в 2018 році, що свідчить про відсутність у неї умислу на приховання, подання неправдивої або недостовірної інформації в декларації за 2018 р. стосовно наявності в неї коштів.
Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Сльота Д.В. вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172- 6 КУпАП, а також на час розгляду справи сплили строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені ст.38 КУпАП у звязку з чим просив провадження по справі закрити.
Прокурор Гресь А.В обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримала, зазначила про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч .4 ст.172-6 КУпАП та просила накласти адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши надані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Як встановлено в п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Частиною 4 ст. 172-6 КУпАП передбаченовідповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,
Відповідно примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: а саме посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.
Фактичні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 494, у відношенні ОСОБА_1 підтверджені матеріалами справи.
Так, під час розгляду справи встановлено, що Наказом директора комунального підприємства «Запорізьке міське інвестиційне агентство» №01/02-11к від 01.02.2011 ОСОБА_1 переведено на посаду завідувача складу.
Згідно з посадової інструкції, завідувач складу КП «ЗМІА» є посадовою особою, яка наділена адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями.
05.04.2018 року ОСОБА_1 уклала договір купівлі-продажу № 1015 стосовно об`єкта нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 28,81 кв.м. Стороною у даному договорі, як продавець, зазначена ОСОБА_4 . Ціна зазначеного договору склала 244 500 гривень.
Таким чином, завідувач складу КП «ЗМІА» ОСОБА_2 , будучи суб`єктом декларування отримала у власність готівкові кошти в розмірі 244 500 грн., що перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осібна 01.01.2018 року та зазначила їх у щорічній декларації за 2018 рік у розділі «11. доходи, у тому числі подарунки», як дохід від відчуження нерухомого майна.
Однак у щорічній декларації ОСОБА_2 за 2018 рік, яка подана 21.03.2019 року, у розділі «12. грошові активи» відсутні будь-які відомості, що свідчить про відсутність у останньої готівкових коштів, коштів, розміщених на банківських рахунках, внесків до кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ, коштів, позичених третім особам) та активів у дорогоцінних (банківських) металах, сукупна вартість яких перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року.
Проте, 28.02.2019 року ОСОБА_2 повідомлено про суттєві зміни у майновому стані, у зв`язку з придбанням 22.02.2019 року майна на суму 397 800 грн., яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2019, відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».
Вище зазначене свідчить про те, що ОСОБА_2 маючи у власності станом на 31.12.2018 року готівкові кошти, сукупна вартість яких перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, в декларації за 2018 рік у розділі «12. грошові активи » зазначила завідомо недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 244 500 грн., що перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Крім того, доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 06.09.2019 року;
- листом директора КП « ЗМІА» від 02.08.2019 року
- договором купівлі-продажу від 05.04.2018 р.;
- витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щодо подання декларацій ОСОБА_1 ;
- декларацією про доходи ОСОБА_1 за 2018 рік;
- повідомленням про суттєві зміни в майновому стані від 28.02.2019 року.
З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 маючи станом на 31.12.2018 року грошові кошти у розмірі 244 500 грн., сукупна вартість яких перевищує 100 прожиткових мінімумів, що становить 176200 гривень, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2018 року , подала завідомо недостовірні відомості у декларації, чим порушила вимоги п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП .
В той же час суд погоджується з доводами захисника про те, що на час розгляду справи судом спливли строки накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення, а згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Згідно з роз`ясненням Вищого спеціалізованого суду України № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язанні з корупцією», судам слід мати на увазі, що адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення (ч.3 ст.38 КУпАП). Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення. Будь-якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень Законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що датою вчинення правопорушення слід вважати 21.03.2019 року, день подання ОСОБА_1 день подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 06.09.2019, коли посадовою особою органу Національної поліції надано оцінку зібраним доказам у їх сукупності.
Суд приймає до уваги роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язанні з корупцією», що вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.
Так слід звернути увагу на те, що діючим законодавством чітко не визначено, який момент слід розуміти під виявленням правопорушення.
Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що Департамент захисту економіки Національної поліції України станом на 13.05.2019 року володів інформацією з приводу не зазначення ОСОБА_2 в розділі 12 „грошові активи Декларації за 2018 рік суми 244500 грн., що підтверджується письмовими поясненням ОСОБА_2 від 13.05.2019 року, наданих оперуповноваженому УЗЕ в Запорізькій області ДЗЕ НП України Рибальченку Є.І. В своїх поясненнях ОСОБА_2 вже станом на 13.05.2019 року зазначала про допущену нею помилку в заповненні розділу 12 декларації, вказавши наступне: «Вказану вище суму було зазначено в е-декларації за 2018 рік в розділі «11. доходи, у тому числі подарунки », як дохід від відчуження нерухомого майна. При цьому, грошові кошти у розмірі 244500 грн., які перебували у ОСОБА_2 станом на 31.12.2018 року, остання не відобразила в е-декларації за 2018 рік у розділі «12. грошові активи», яку було подано 21.03.2019 року тому що, при поданні е-декларації, станом на день подання вона вже придбала об`єкт нерухомості і вважала, що вказувати зазначену вище суму в розділі 12 не потрібно і зазначити її у розділі 11 є достатнім.» Наведене свідчить, що Департаментом захисту економіки Національної поліції України станом на 13.05.2019 року вже проводилася перевірка відносно ОСОБА_2 за тими фактами, за якими складений протокол № 494 від 06.09.2019 року, а саме, щодо подання завідомо недостовірних відомостей ОСОБА_2 в розділ 12 її декларації за 2018 рік, тому днем виявлення адміністративного правопорушення є не 06.09.2019 року, а 13.05.2019 року.

Відповідно до ст.247 ч.1 п.7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу. Строки розгляду даної справи про адміністративне правопорушення згідно ч. 4 ст. 277 КУпАП не зупинялися.
Таким чином, приймаючи до уваги, що на час розгляду справи закінчилися строки, накладення адміністративного стягнення, встановлені ст. 38 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись ч.4 ст. 172-6, ст.38, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Воробйов А.В.