П О С Т А Н О В А

іменем України

28 лютого 2019 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Овдієнко В. В.

розглянувши матеріали, які надійшли від Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, який народився 24 червня 1986 року у с. Чемужівка Зміївського району Харківської області, є громадянином України, працює машиністом на Південній залізниці, зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19.12.2018 серії БД №246588, складеного інспектором СРПП Зміївського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за наступних обставин: 19 грудня 2018 року о 01:15 годині в м. Змієві Харківської області на перехресті вул. Харківської та вул. Залізничної ОСОБА_1 будучи в стані алкогольного сп'яніння керував належним ОСОБА_3 автомобілем "ВАЗ-2108", реєстраційний номер НОМЕР_2, чим порушив вимоги пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, яким передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У протоколі міститься пояснення ОСОБА_1, у якому він зазначив, що не перебував за кермом автомобіля, на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп'яніння не відмовився, оскільки автомобілем не керував (а. с. 1).

Під час судового розгляду особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 також не визнав свою вину у вчиненні правопорушення за вказаних обставин та пояснив, що в ніч 19 грудня 2018 року близько 01:00 години у м. Змієві по вул. Харківській він будучи в стані алкогольного сп'яніння перебував у автомобілі "ВАЗ-2108" в якості пасажира, а водієм був ОСОБА_4 Вони прямували в напрямку центра міста Змієва, поблизу магазину "Посад" до них під'їхав службовий автомобіль поліції та вийшли працівники поліції, далі інспектор Мельник С. О. почав звинувачувати його в тому, що він керує автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, на що він надав свої заперечення. На вимогу інспектора Мельника С. О. він пройшов огляд на стан сп'яніння у Зміївській ЦРЛ, де було встановлено його перебування в стані алкогольного сп'яніння, потім працівники поліції його обшукали та витягнули портмоне і його посвідчення водія, після чого було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Лише 31.12.2018 він отримав копію вказаного протоколу, та зазначив, що інспектор не роз'яснив йому його права та обов'язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підтвердження заперечень проти протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 посилався на показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, які були допитані в суді за його клопотанням.

Так, свідок ОСОБА_5 показав про обставини за яких він 18.12.2018 разом з ОСОБА_1 у м. Змієві відпочивали в кафе, де у його присутності ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_4 і просив його забрати з кафе, після чого він пішов додому, а останні поїхали до магазину "Посад", за кермом автомобіля був ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що у ніч 19.12.2018 йому зателефонував ОСОБА_1 та просив відвезти від кафе "Евіта" та до магазину "Посад", а потім додому. Весь час він керував автомобілем "ВАЗ-2108" та був тверезий, а ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння. Біля магазину "Посад" до них під'їхали працівники поліції та почали пред'являти якісь вимоги до ОСОБА_1 Оскільки до нього будь-яких претензій не було, він на автомобілі поїхав з того місця додому, оскільки вдома залишався малолітній син.

Свідок ОСОБА_6 також підтвердила, 18.12.2018 її колишній чоловік ОСОБА_4 приїжджав до неї додому на належному ОСОБА_1 автомобілі "ВАЗ-2108" для того, щоб забрати їхнього спільного сина.

Допитаний під час розгляду матеріалу інспектор СРПП ОСОБА_2 наполягав на тому, що зазначені у протоколі обвставини правопорушення відповідають фактичним обставинам, а заперечення ОСОБА_1 обумовлені його бажанням ухилитися від відповідальності.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_2 посилався також і на відеозапис обставин, за яких було складено протокол про адміністративне правопорушення, що був додатково наданий на компакт диску (а. с. 18, 19). Однак зміст наданого відеозапису не містить жодних даних щодо керування автомобілем ОСОБА_1, але підтверджує пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 про те, що саме останній поїхав з місця зупинки на автомобілі, а ОСОБА_1 в цей час знаходився в автомобілі працівників поліції. При цьому з боку працівників поліції не чинилися буль-які перешкоди щодо від'їзду ОСОБА_4 на автомобілі, спроби зупинити автомобіль не здійснювалися.

Будь-яких свідків події не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення і не зафіксовано під час відеозапису.

Вислухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1, дослідивши надані докази, дійшов наступного:

Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розширеному тлумаченню зазначена норма не підлягає.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено. що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що у зазначений в протоколі час ОСОБА_1 керував автомобілем.

Доводи особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 щодо керування автомобілем іншою особою підтверджуються як показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, які були допитані в суді за його клопотанням, так і відеозаписом, що наданий працівниками поліції.

Висновок щодо результатів огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1 від 19.12.2018 лише підтверджує факт його перебування у стані сп'яніння, що ним і не заперечувалося, однак не є доказом керування транспортним засобом у стані сп'яніння.

Отже, обставини правопорушення, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не ґрунтуються на належних і допустимих доказах.

Відповідно до частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки відсутні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення належить закрити.

Керуючись пунктом 1 статті 247, статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити з підстав, передбачених пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В. В. Овдієнко