Справа № 482/2084/19
Номер провадження 3/482/1000/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 грудня 2019 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Баранкевич В.О., разглянувши матеріали, що надійшли з Новоодеського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працевлаштованого, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 346467 від 26.10.2019 року, водій ОСОБА_1 26.10.2019 року о 11.40 год. в с. Новоінгулка, Новоодеського району, Миколаївської області, по вул.. Центральній, керував автомобілем «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Судом постановлено про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки він, будучи повідомленим про дату судового засідання належним чином, не з`явився до суду, участь у судовому засіданні з розгляду питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є правом , а не обов`язком особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, вказані у протоколі обставини свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд осіб, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів або, у разі незгоди водія на проведення такого огляду, у закладі охорони здоров`я.

Згідно з п.п. 6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння встановлювався висновком лікаря ОСОБА_2 за № 54 від 26.11.2019 р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, відповідно довідки Новоодеської ЦРЛ від 27.11.2019 р., лікар ОСОБА_2 , що проводила медичний огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння., не має посвідчення про проходження навчання щодо правил проведення огляду на виявлдення ознак сп`яніння, тобто, у неї відсутні документи, які підтверджують проходження нею тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, спеціального посвідчення вона не має.

Враховуючи наведене судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 на предмет перебування у стані наркотичного сп`яніння, всупереч вимогам п. 3 розділу ІІІ Інструкції, здійснювався лікарем, який не проходив тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Крім того, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відібрані з порушенням вимог п. 10 розділу ІІІ Інструкції, оскільки не відбирались у другу ємність та відповідно не зберігались протягом 90 днів.

Пунктом 22 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї інструкції, вважаються недійсними.

За вказаних обставин висновок № 54 від 26.11.2019 р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданий лікарем Новоодеської ЦРЛ Уткіною Т. ОСОБА_3 ., і який був підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, був складений з порушенням вимог п.п. 3, 10 Інструкції, вважається не дійсним, відповідно, не може вважатися належним та допустимим доказом.

Дослідивши докази, суд вважає, що до протоколу про адміністративне правопорушення не надано беззаперечних доказів, які б підтверджували обґрунтованість його складання у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказані у протоколі обставини свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли.

Крім того, відповідно до положень статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами ... і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ..., підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, ... та оглядові на стан ... сп`яніння.

Дослідженими матеріалами справи суддею встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

У зв`язку з цим, виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості поліцейського під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, яка, виявивши в ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, і в подальшому, коли було встановлено перебування останнього під час керування т/з в стані наркотичного сп`яніння після проходження огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння в медустанові, не відсторонила останнього від керування, всупереч складеному відносно нього протоколу.

Т/з не був поміщений на штрафмайданчик, а також не було передане керування іншій особі, яка б доставила його за місцем проживання водія та забезпечити безпеку руху, що є порушенням вимог ст. 265-2 та 266 КУпАП.

За положенями ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Інших доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 26.10.2019 р. автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Згідно з роз`ясненнями п.24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області В.О. Баранкевич