ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1308/19 Справа № 209/2442/19 Суддя у 1-й інстанції - Шендрик К. Л. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу адвоката Пипа Альони Олегівни, яка діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 серпня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та підвергнуто адміністративному стягненню у вигляді суспільно корисних робіт строком на 120 (сто двадцять) годин, але не більше 8 годин в день. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 384 гривні 20 копійок.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 не сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, за період з 01 грудня 2014 року по 06 червня 2019 року на суму 72444,55 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвоката Пипа А.О., яка діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП закрити. Разом з апеляційною скаргою, заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування пропущеного строку, зазначає, що у судовому засіданні 02 серпня 2019 року ОСОБА_1 участі не приймав, а оскаржувану постанову було отримано ОСОБА_1 лише 24.09.2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги факт перебування ОСОБА_1 в місцях позбавлення волі, з 25.11.2014 року по 25.03.2019 року він перебував під вартою у СІЗО. Перебуваючи під вартою він не мав можливості працювати та отримувати дохід, а отже і виплачувати аліменти на утримання дитини.

Зазначає, що після звільнення, ОСОБА_1 намагався переказати кошти матері дитини, однак не зміг, оскільки банківські реквізити були не актуальними, а нової адреси проживання колишньої дружини він не знав.

Вважає, що колишня дружина ОСОБА_1 сама свідомо створила такі умови, а тому заборгованість зі сплати аліментів виникла з незалежних від нього причин.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_1 - Пипа А.О. підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, просила її задовольнити з підстав викладених у ній.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи позицію захисника Пипа А.О., яка зводиться до того, що у судовому засіданні 02 серпня 2019 року ОСОБА_1 участі не приймав, а оскаржувану постанову було отримано ним лише 24.09.2019 року, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя суд приходить до висновку про поважність причини пропуску захисником Пипа А.О. строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції, не були дотримані вищезазначені вимоги закону, належним чином не з`ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, передбачено відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Як вбачається з постанови суду, суд приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 зазначив, що вина останнього підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, розрахунком заборгованості, виконавчим листом, постановою про відкриття виконавчого провадження, відповіддю на запит, інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, викликом-запрошенням державного виконавця, актом державного виконавця.

Між тим, апеляційний суд зауважує на тому, що дійсно у період з 25 листопада 2014 року по 25 березня 2019 року ОСОБА_1 перебував під вартою у слідчому ізоляторі у зв`язку з застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою при виконанні кримінального провадження (номер в ЄРДР 0002555). Вказане підтверджується вироком Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська від 25 березня 2019 року по кримінальній справі № 208/1566/15-к та відповідною довідкою, виданою Відділом по контролю за виконанням судових рішень Дніпровської установи виконання покарань (94) від 10.04.2019 № 4/5-3-33-19,3-34(а.с. 42).

Пунктом 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 р. № 189, тимчасова допомога призначається у разі, коли, зокрема, стосовно одного з батьків здійснюється кримінальне провадження або він перебуває на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі.

Перебуваючи під вартою ОСОБА_1 не мав можливості працювати та отримувати дохід, а отже і виплачувати аліменти на утримання дитини.

За приписами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 мав можливість виплачувати аліменти на утримання дитини.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги про те, що суд не вжив вичерпних заходів для з`ясування обставин справи про адміністративне правопорушення обґрунтованими, а висновки суду першої інстанції щодо обставин правопорушення такими, що не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, сукупністю досліджених доказів по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом наявності вини у бездіяльності ОСОБА_1, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає необхідним постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката Пипа Альони Олегівни, яка діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 серпня 2019 року - задовольнити та поновити останній строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу адвоката Пипа Альони Олегівни, яка діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 серпня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун