Справа № 546/932/18
Провадження №3/525/22/2019

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2019 року сел. ОСОБА_1

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Гавриш О.В., з участю начальника Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли до Великобагачанського районного суду Полтавської області з Відділу моніторингу та зонального контролю Полтавського управління ДВБ Національної поліціцї України згідно Постанови судді Апеляційного суду Полтавської області Захожай О.І. від 01.11.2018 року (щодо визначення підсудності даної справи Великобагачанському районному суду Полтавської області) про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією за ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, -

в с т а н о в и в :

Наказом ГУНП України в Полтавській області № 494 о/с від 20.10.2017 року старшого сержанта поліції ОСОБА_3 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Решетилівського відділу поліції Глобинського відділу поліції ГУ Національної поліції в Полтавській області. У звязку із вступом на службу до Національної поліції України 07.11.2015 року ОСОБА_3 складено присягу працівника Національної поліції України.

Наказом ГУ Національної поліції в Полтавській області № 650 о/с від 29.12.2017 року старшого сержанта поліції ОСОБА_3 звільнено з посади з 29.12.2017 року відповідно до п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Згідно з ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність зазначену в пунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно - правові акти. Нормативно правові акти Національного агентства з питань запобігання корупції підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно правових актів, що зазначено в ч.5 сь.12 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п.п.3 п.5 розділу ІІ Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених та виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016 року, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, декларація субєкта декларування, який припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену в підпунктах «а», «в» пункту 2, пункті 5 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», подається до 00 години 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Таким чином, поліцейський СРПП №4 Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУ Національної поліції в Полтавській області старший сержант поліції ОСОБА_3, зобовязаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до 01 квітня 2018 року.

Водночас, всупереч вимогам наведених вище законодавчих актів, у період з 01.01.2018 року по 01.04.2018 року ОСОБА_3 декларацію субєкта декларування, який припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування подано не було.

Опрацюванням відомостей Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_3 з порушенням установленого законом строку 03.04.2018 року подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності. Датою публікації значиться 03.04.2018 року, 9 год. 46 хв.

Крім того, послідовністю дій користувача Єдиного де6ржавного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_3 підтверджено, що в період з 01.01.2018 року по 01.04.2018 року останній жодних дій в своєму персональному електронному кабінеті не вчиняв.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_3 від 31.08.2018 року, причиною не подання відповідної декларації є невдалі спроби сходження до свого персонального електронного кабінету. При цьому він повідомив, що йому було достовірно відомі вимоги законодавства щодо необхідності подати декларацію до 01 квітня наступного за звітним роком. Спроб повідомити НАЗК телефонним звязком чи електронною поштою про складнощі при входженні до персонального кабінету не здійснював.

Таким чином, з метою вступу у дію Рішення НАЗК №2 від 10.06.2016 року «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_3, будучи відповідно до п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст.172-6 КУпАП, субєктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», припинивши 29.12.2017 року діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 вказаного Закону, п.п.3 п.5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 року, несвоєчасно, без поважних причин, 03.04.2018 року подав декларацію субєкта декларування, який припинив діяльність, повязану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судове засідання 18.01.2019 року ОСОБА_3 не зявився, він рекомендованим листом з повідомленням сповіщений про день і час розгляду справи, судову повістку отримала повнолітній член його сімї 26.12.2018 року.

Суд, заслухавши думку та міркування начальника Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_2, детально дослідивши наявні матеріали справи в їх сукупності та взаємозвязку і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що ОСОБА_3, будучи поліцейським СРПП №4 Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУ Національної поліції в Полтавській області, відповідно до підпункту «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, являючись субєктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абз. 2 ч.2 ст.45 вказаного Закону, п.п.3 п.5 розділу ІІ Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 року, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановлення терміну декларування (до 01.04.2018 року), а саме 03.04.2018 року подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Вчинення зазначеного адміністративного правопорушення ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_3 (а.с.12);

- копією розписки ОСОБА_3 при звільненні з Національної поліції України з якої вбачається, що ОСОБА_3 при звільнення отримав трудову книжку, військовий квиток та припис, а також ознайомився з вимогами ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» (а.с.15);

- копією присяги на вірність Українському народові ОСОБА_3, згідно ст..64 ЗУ «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (а.с.16);

- копією памятки застереження працівника органів внутрішніх справ України про спеціальні обмеження, передбачені законодавством України (а.с.17);

- копією відомостей про доведення під підпис працівникам Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області вимог службової телеграми ГУНП від 08.11.2017 року № 4569/115/04/33-2017 про необхідність субєктам декларування, які раніше оформили електронний цифровий підпис, перевірити його наявність та актуальність паролів до нього, шляхом здійснення входу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб сайті НАЗК (а.с.18);

- копією витягу з наказу №494 о/с від 20.10.2017 року по особовому складу про призначення старшого сержанта поліції ОСОБА_3 на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Решетилівського відділення поліції Глобинського відділу поліції, встановивши відповідно до Постанови КМ України від 11.11.2015 №988, звільнивши його з посади поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Решетилівського відділення поліції Глобинського відділу поліції, з 20.10.2017 року (а.с.22);

- копією витягу з наказу №650 о/с від 29.12.2017 року по особовому складу згідно із Законом України «Про Національну поліцію» звільнити із служби в поліції: за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу) старшого сержанта поліції ОСОБА_3 (а.с.23);

- копією щорічної декларації за 2016 рік з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с.а.с.27-33);

- копією декларації з 01.01.2017 року по 29.12.2017 року з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с.а.с.34-40);

- копією щорічної декларації за 2017 рік з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с.а.с.41-47);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 31.08.2018 року (а.с.48);

- копіює наказу №09-ОС від 27.09.2018 року про звільнення судді Горулька О.М., суддю Решетилівського районного суду Полтавської області (а.с.53);

- постановою Полтавського апеляційного суду від 01.11.2018 року про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 до Великобагачанського районного суду Полтавської області для судового розгляду (а.с.а.с.60-61).

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Другим реченням цієї статті визначено засоби, якими встановлюються ці дані, що можуть бути доказами по справі.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м'якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом не встановлено.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність ОСОБА_3 суддя вважає вчинення правопорушення вперше.

Враховуючи викладене, положенням ст.61 Конституції України, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, того, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, те, що відсутні обставини, що обтяжують його відповідальність, наявність обставини, що помякшує його відповідальність, в сукупності вищевикладених обставин суддя вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_3 вид стягнення виключно у виді мінімального штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП, що сприятиме реалізації принципів, передбачених ст.23 КУпАП та не становитиме особистий надмірний тягар для особи в розумінні правових позицій Європейського Суду з прав людини.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Отже, відповідно до п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.1,3,12,45 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст.46,50,59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.23,33,40-1,ч.1 ст.172-6,ст.ст.280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.) на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. на користь держави.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Хоролець