ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 664/3172/18 Головуючий в 1 інстанції : Сіденко С.І.
Номер провадження: 33/819/65/19 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року м.Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Майданік В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 29 грудня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса реєстраційного обліку місця проживання: АДРЕСА_1,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 29 грудня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік, а також стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 352,40грн.

У постанові суду зазначено, що 07 жовтня 2018 року о 03 год. 00 хв. на 11 км автодороги Херсон - Джанкой - Феодосія - Керч водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану постанову скасувати та закрити провадження, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, однобічне та неповне з'ясування судом обставин справи. Зокрема вказав, що його розмова із працівником поліції відбулась без присутності інших осіб та жодних протоколів не складалось. Також вказав, що він не перебував у стані сп'яніння, пропозиції проходження медичного огляду від працівника поліції не було. Крім того зазначив, що мала проводитись відеофіксація, на якій було б зафіксовано його, поліцейських, свідків та його відмову. Також вказав, що підписи свідків у протоколі та в поясненнях не є ідентичними, а самі матеріали суперечать один одному (час правопорушення у протоколі вказано 23 год.59 хв., у рапорті - 23 год. 00 хв., у поясненнях свідків - 23 год. 50 хв., у постанові - 23 год. 00 хв.). Окрім цього зазначив, що відсутні об'єктивні дані, які підтверджували б керування ним транспортним засобом у стані сп'яніння. Крім того, скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови як пропущений з поважної причини. При цьому зазначив, його не було повідомлено про розгляд справи, не був присутній під час судового засідання, копію постанови отримав поштою лише 12.01.2019 року, апеляційну скаргу подав 17.01.2019 року.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, враховую таке.

Згідно ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 не був присутній під час судового засідання 29 грудня 2018 року та не спростовано його твердження про отримання копії постанови 12.01.2019 року. Апеляційну скаргу подано 17.01.2019 року.

З урахуванням наведеного, того, що апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення копії оскаржуваної постанови, вважаю, що наведені у клопотанні обставини матеріалами справи не спростовано, причина пропуску строку апеляційного оскарження є поважною, а тому строк на апеляційне оскарження слід поновити.

Відповідно до пп. "а" п.2.9 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

За положеннями ст.266 КУпАП:

--- огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків (ч.2);

--- у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я (ч.3);

--- огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо

перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5).

Відповідно до протоколу по адміністративне правопорушення серії БР №003293 від 07.10.2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, керував 07 жовтня 2018 року о 23:00 год., транспортним засобом "ВАЗ 2114", р.н. НОМЕР_3, на а/дХерсон - Джанкой - Феодосія - Керч, з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Тимчасові документи не вилучались, від підпису в протоколі та від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився (а.с.2).

До матеріалів справи також долучено письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в яких зазначено, що 07 жовтня 2018 року вони були запрошені в якості свідків під час проведення огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу ВАЗ 2114, р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 за явними ознаками сп'яніння: розширені зіниці, що не реагують на світло. Також вказано, що в присутності свідків водію запропоновано продути алкотестер "Драгер", на що він відмовився, після цього водію запропоновано пройти медичний огляд на стан сп'яніння у найближчому лікарняному закладі, на що водій також відмовився (а.с.4).

Із рапорту інспектора 1 роти батальйону УПП в Херсонській області лейтенанта поліції Кірсанова А.Г. вбачається, що під час несення служби було зупинено т/з ВАЗ 21124, д.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1, котрий рухався без ременя безпеки, в ході розмови у водія було помічено ознаки наркотичного сп'яніння (розширені зіниці ока, які не реагували на світло). Від проходження на стан наркотичного сп'яніння водій відмовився в присутності двох свідків, водійське посвідчення не вилучалось, оскільки ОСОБА_1 відмовився його передавати в руки, транспортний засіб не було евакуйовано, оскільки він не перешкоджав руху (а.с.5).

Також, у відповіді на запит апеляційного суду заступником начальника Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції НП України Лехновського Є.М. надано відповідь від 07.02.2019 року про те, що відеофіксація патрульним поліцейським під час складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1, що мало місце 07.10.2018 року, не зберіглася у зв'язку зі спливом терміну зберігання.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про

своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 участі в розгляді справи не брав, у матеріалах справи наявна лише телефонограма про повідомлення особу "ОСОБА_1.", а отже ОСОБА_1 не був належним чином повідомленим про дату і місце розгляду справи.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та розглянув справу без участі ОСОБА_1, тим самим позбавив його можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи, реалізувати в суді передбачені ст.268 КУпАП права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, що свідчить про порушення не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення рівності та змагальності сторін.

Отже, не можна погодитися з висновками суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, у відповідності з вимогами ст.7 КУпАП, повинен здійснювати судочинство в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернуто увагу суддів на неухильне виконання вимог ст.268 КУпАП та неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, які притягаються до відповідальності.

Матеріали справи не містять даних про виконання судом першої інстанції вимог ст.277-2 КУпАП щодо виклику ОСОБА_1 в судове засідання у спосіб визначений діючим законодавством та повідомлення про день та час розгляду справи.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено право ОСОБА_1 на захист та справедливий судовий розгляд, оскільки доводи останнього в судовому засіданні не досліджувались, що вплинуло на прийняте судом рішення, в зв'язку з чим постанову районного суду не можна визнати законною і вона підлягає скасуванню.

Згідно ст.294 КУпАП в разі скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Із матеріалів справи вбачається, що правопорушення було вчинено 07 жовтня 2018 року, тобто станом на дату розгляду справи в апеляційному суді трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, сплинув. Будь-якого продовження перебігу такого строку законом не передбачено, а тому в разі його закінчення провадження у справі повинно бути закрито, оскільки суд позбавлений процесуальної можливості встановити об'єктивну істину по справі.

Керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 29 грудня 2018 року відносно ОСОБА_1, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати і провадження у справі щодо нього закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Майданік