П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2019 Справа №607/22401/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Гуменний П.П., при секретарі судового засідання Храпак М.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

за участю: захисника адвоката Алексеєнко С.П.,

В С Т А Н О В И В :

14 вересня 2019 року о 04 год. 45 хв. в м. Тернополі по вул. Кривоноса, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado» державний номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, не стійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alсotest» ARCD-0524 (повірка дійсна до 07 грудня 2019 року) та огляду в найближчому медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак через захисника надав суду письмові пояснення відповідно до яких вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Окрім того, зазначив про наступне. 14 вересня 2019 року близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_1 , в компанії друзів, на своєму автомобілі рухався по вул. М. Кривоноса у м. Тернопіль. Під час руху ОСОБА_1 помітив, що поліцейський патрульний автомобіль сигналізує йому з вимогою зупинитися. Включивши сигнал правого повороту ОСОБА_1 терміново зупинив транспортний засіб та включив аварійний світловий сигнал. Після зупинки до автомобіля підійшов інспектор поліції ОСОБА_2 , який не представившись, відразу вказав на те, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, оскільки не включив покажчик лівого повороту під час повороту автомобіля ліворуч та покажчик правого повороту під час зупинки автомобіля, а також зупинив свій транспортний засіб на зупинці громадського транспорту. В свою чергу, ОСОБА_1 заперечив факт вчинення даного правопорушення та надав пояснення, що він здійснив термінову зупинку саме через вимогу працівника поліції у формі включення спеціальних проблискових маячків, а також на підтвердження причин зупинення його автомобіля попросив показати відеозапис правопорушення. Працівником поліції, через 15 хвилин після зупинки, було повідомлено ОСОБА_1 про відсутність доказів у вчинення ним правопорушень ПДР, які фактично були підставою зупинення автомобіля ОСОБА_1 та було звернуто увагу на наявність захисної решітки на задньому номерному знаку транспортного засобу, що на думку ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 є також порушенням ПДР. Однак, як видно на записі з нагрудної камери працівника поліції, номерний знак автомобіля ОСОБА_1 було чітко видно, жодним чином він не був забрудненим чи закритим іншими предметами, у тому числі із нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, тому дане правопорушення на його думку було надумане працівником поліції та нічим не обґрунтоване. Однак, всупереч вимогам ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейським не було чітко поінформовано ОСОБА_1 про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу, не було надано детального опису підстави такої зупинки, а лише після 15 хвилинного спілкування та детального огляду транспортного засобу було вказано на певне порушення ПДР, яке зовсім не стосувалося причини зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 . В процесі подальшого спілкування та перевірки документів, працівником поліції було повідомлено про те, що він відчуває алкогольний запах та було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. У відповідь на таку пропозицію ОСОБА_1 було надано пояснення, що він не вживав алкоголю, однак всі пасажири його транспортного засобу вживали алкоголь, а тому в салоні автомобіля відчувався запах алкоголю та було знову запропоновано працівнику поліції чітко повідомити причину зупинки його транспортного засобу. У зв`язку з тим, що ст. лейтенантом поліції Адам`яком ОСОБА_4 С. так і не було чітко повідомлено причину зупинки автомобіля, ОСОБА_1 , вважаючи, що зупинка його транспортного засобу відбулася із порушенням норм чинного законодавства, відмовився від проходження будь-якого огляду чи вчинення інших дій, вважаючи всі подальші вимоги поліцейського незаконними. На виконання п. 2.1. п.п. а) п. 2.4. Правил дорожнього руху ОСОБА_1 було пред`явлено працівнику поліції посвідчення водія для перевірки. В свою чергу, всупереч вимогам ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», на вимогу ОСОБА_1 , працівник поліції не представився та не пред`явив службового посвідчення. Крім цього, ст. лейтенантом поліції ОСОБА_5 в перевищення своїх службових повноважень, без надання відповідних роз`яснень процедури вилучення посвідчення водія, шляхом обману та силових дій було вилучено у ОСОБА_1 посвідчення водія. Дані протизаконні дії працівника поліції є чітко зафіксовані на відеозаписі із нагрудної камери. Також зазначає про те, що в матеріалах справи є пояснення двох свідків правопорушення, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 14.09.2019р., однак у долученому відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції видно присутність лише одного свідка, відсутній відеозапис із анкетними даними присутньої особи, а тому неможливо встановити чи саме та особа, що зображена на відеозаписі надала зазначені пояснення. Крім того, зазначені пояснення двох свідків є повністю ідентичними, що може свідчити про те, що вони були записані особами під диктовку працівників поліції. В порушення вимог «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області було надано в матеріали справи №607/22401/19 відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який складається із 9 окремих частин різної тривалості, із значними розривами в хронології відеозйомки правопорушення. Також, із наданого відеозапису чітко видно, як працівник поліції неодноразово самостійно виключає і включає нагрудну камеру. У зв`язку із такими маніпуляціями працівника поліції із нагрудною камерою частина спілкування ОСОБА_1 із працівником поліції взагалі не була зафіксована, а деякі фрази просто вирвані із контексту розмови. Звертає увагу суду, на те, що на вищезазначеному відеозаписі з нагрудної камери працівник поліції звертає увагу ОСОБА_1 на те, що факт його правопорушення, що стало підставою зупинки його транспортного засобу, зафіксований на відеокамеру, що розташована в патрульному автомобілі поліції. Однак, з невідомих нам причин, Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області не було передано разом із матеріалами справи відеозапис із камери патрульного автомобіля поліції, що здійснювався 14 вересня 2019 року під час зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 , який міг би підтвердити чи спростувати законність дій працівників поліції під час зупинки автомобіля ОСОБА_1 . Тобто, працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, які могли би бути підставою для зупинки його транспортного засобу згідно з ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію". Таким чином, оскільки ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими без належних на те підстав, тому і протокол про адміністративне правопорушення серії БД №314435 від 14 вересня 2019 року, складений поліцейським Адам`як С.С. за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , є недопустимим доказом. На підставі вищенаведеного, вважає, що Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області не надано достатніх та належних доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Не дивлячись на невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 в повній мірі доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №314435 від 14 вересня 2019 року; даними, що зафіксовані на диску з відео фіксацією вчиненого правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 14 вересня 2019 року; актом огляду транспортного засобу від 14 вересня 2019 року; рапортом поліцейського роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Шипка Х. від 14 вересня 2019 року.

Зокрема, з відеозапису, що зафіксований на диску з відео фіксацією вчиненого правопорушення, встановлено факт відмови особи, яка керує транспортним засобомОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є предметом судового розгляду, тому суд під час розгляду справи відносно ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП, не надає оцінку законності зупинки транспортного засобу під керуванням останнього, працівниками патрульної поліції.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Факт можливої неправомірної зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції, не спростовує наявність в діях останнього окремого складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1,ч.1 ст. 130, 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня отримання такої постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя П.П. Гуменний