Провадження № 33/4808/29/19
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката Перепічки Ю.О.,

розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 04 жовтня 2018 року о 11 год.05 хв. в с. Раківчик Коломийського району Івано-Франківської області (автодорога Н-10 151 км), керував транспортним засобом «Шкода Октавія А5» д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: підвищена жвавість ходи та мови, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

На постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд неправильно встановив фактичні обставини та прийшов до безпідставного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено внаслідок упередженого ставлення працівника поліції до нього, у зв'язку з тим, що він оспорював законність причини зупинки транспортного засобу, яким керував.

Вказує, що від проходження огляду в медичному закладі він не відмовлявся, однак відмовився їхати патрульною машиною працівника поліції, який його зупинив, оскільки той був агресивно налаштований проти нього і він вбачав в цьому загрозу своєму життю. Звертає увагу на те, що коли в присутності двох понятих на нього почали складати протокол про адміністративне правопорушення, він вказував, що згідний поїхати в медичну установу іншою патрульною машиною, однак йому в цьому було безпідставно відмовлено та роз'яснено, що на нього вже складаються матеріали і він може сам поїхати в медичний заклад.

Вказує, що він особисто телефонував на номер «102» і викликав патрульних з м.Коломиї, щоб вони могли завадити складанню протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього і щоб він мав змогу пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі.

Поліцейський Прокупчук М.Р., який зупинив транспортний засіб ОСОБА_2, передав повноваження на підписання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього іншому працівнику поліції, а сам поїхав з місця події.

Таким чином, вважає складений протокол щодо нього фіктивним та незаконним, на підставі якого суд прийшов до безпідставного висновку про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує на те, що відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого встановлено, що він не знаходився у стані сп'яніння.

Звертає увагу суду на те, що він працює на роботі на посаді водія і це є єдиний його заробіток, а позбавлення його права керування транспортним засобом поставить його в скрутне становище.

Просить постанову судді скасувати, а провадження щодо нього закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката Перепічку Ю.О., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини,що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи,зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №231383 від 04.10.2018 року, письмовими пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, рапортом працівника поліції.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №231383 від 04.10.2018 року, складеного уповноваженою особою поліцейським взводу 2 роти 1 БУПП в Івано-Франківській області рядовим поліції Прокопчуком М.Р., 04 жовтня 2018 року о 11 год. 05 хв. в с. Раківчик Коломийського району Івано-Франківської області (АВН-10 151 км.) водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Шкода Октавія А5» д.н.з. НОМЕР_1 з ознакам наркотичного сп'яніння: підвищена жвавість ходи та мови, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення власноручно підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 власноручно написані пояснення, що він не відмовляється від проходження тесту, але відмовляється їхати в патрульному автомобілі поліцейського, який його зупинив.

Під час апеляційного розгляду справи не було встановлено даних, які б підтверджували апеляційні доводи ОСОБА_2 щодо неправомірних дій з боку працівників поліції та фальсифікації даних протоколу про адміністративне правопорушення.

До матеріалів справи долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 від 04.10.2018 року, відповідно до яких в їх присутності водію ОСОБА_2, який керував транспортним засобом «Шкода Октавія А5», д.н.з. НОМЕР_1, було запропоновано пройти огляд в медичному закладі на стан наркотичного сп'яніння, однак водій відмовився незважаючи на неодноразові пропозиції поліцейських.

Згідно рапорту працівника поліції Прокопчука М.Р. вбачається, що 04.10.2018 року він ніс службу на автодорозі Н-10 на 151 км., коли було помічено, що водій автомобіля марки«Шкода Октавія А5», д.н.з. НОМЕР_1, порушив правила дорожнього руху, а саме п. 11.5 ПДР України. при зупинці даного транспортного засобу, водій відмовився надати посвідчення водія, а натомість надав паспорт громадянина України на ОСОБА_2 У ході спілкування із водієм, працівник поліції неодноразово пропонував водієві ОСОБА_2 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп'яніння в медичному закладі, для чого були запрошені свідки. ОСОБА_2 неодноразово відмовлявся поїхати в службовому автомобілі працівника поліції до медичного закладу м. Коломиї або Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру. Водієві були роз'яснені його права у відповідності до ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Зі змісту доводів апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції вбачається, що він вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у закладах охорони здоров'я, а відмовлявся від доставляння його до медичної установи в патрульному автомобілі працівників поліції, оскільки працівник поліції, який його зупинив, оскільки той був агресивно налаштований проти нього і він вбачав в цьому загрозу своєму життю.

Оцінюючи вищевказані апеляційні доводи, апеляційний суд приймає до уваги обставини за яких було зупинено та встановлено водія транспортного засобу «Шкода Октавія А5», д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_2 та те, що відповідно до матеріалів справи саме він керував транспортним засобом «Шкода Октавія А5», д.н.з. НОМЕР_1.

Апеляційний суд вважає, вищевказані доводи ОСОБА_2 є неспроможними, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам та повністю спростовуються сукупністю доказів, які були досліджені судом.

Зокрема, відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, який дозволяє об'єктивно встановити фактичні обставини, які мають істотне значення для вирішення справи.

З метою всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності в судовому засіданні апеляційної інстанції були переглянуті відеоматеріали з нагрудної відеокамери працівника поліції, на яких достатньо повно зафіксовані обставини, вчиненого адміністративного правопорушення.

Зокрема, зі змісту відеозапису вбачається, що на неодноразові пропозиції працівника поліції проїхати до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння, ОСОБА_2 спочатку без наведення відповідних мотивів відмовився від проходження такого огляду, а в подальшому став вказувати причиною відмови те, що не бажає їхати до медичного закладу в службовому автомобілі працівників поліції.

Вищевказані дані відеоматеріалів, які долучені до матеріалів адміністративної справи з нагрудних камер працівника поліції, повністю узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення та іншими доказами по справі, які були досліджені судом першої інстанції і на які суд послався в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які встановлені ст.17 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 не діяв у стані крайньої необхідності, не знаходився у стані необхідної оборони і не перебував у стані неосудності.

Під час перевірки доводів апеляції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не було виявлено порушень встановленого законом порядку вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яку затверджено наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735.

Зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 вбачається, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 1.4 розділу 1 цієї Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відповідно до п. 7 Порядку направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано вказав на безпідставність посилання ОСОБА_2 на висновок Чернівецького обласного наркологічного диспансеру від 04.10.2018 року, як на підтвердження невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки вказаний висновок є недопустимим доказом і не може бути прийнятий судом до уваги.

Зокрема, відповідно до вищевказаного висновку Чернівецького обласного наркологічного диспансеру від 04.10.2018 року, в результаті огляду ОСОБА_2 ознак сп'яніння не виявлено.

Зі змісту вказаного висновку вбачається, що він складений о 15 год.15 хв. без участі та присутності поліцейського.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом у стані сп'яніння, а за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду першої інстанції, відповідає матеріалам справи, оскільки факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння та його відмовою від проходження огляду на визначення стану сп'яніння в медичному закладі відповідно до встановленого порядку та в присутності двох свідків, підтверджується сукупністю доказів, які досліджені судом.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого переконання, що своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення обране судом в мінімальних межах ч.1 ст.130 КУпАП відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

За таких обставин, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції ОСОБА_2 про невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв

Згідно з оригіналом.

Суддя: О.П. Васильєв