Справа № 731/430/18 Головуючий у 1 інстанції Бездідько В.М.
Провадження № 33/4823/46/19
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

з участю адвоката Гезердава В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 грудня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Судом ОСОБА_2 було визнано винуватим в тому, що він 10 вересня 2018 року, о 12 год. 50 хв., у смт. Варва по вул. Пилипенка, 45 А, керував автомобілем "Fiat Ducato", державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Алкофор 505" в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.п. "а" п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Виражає незгоду з вказаною постановою суду у зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на порушення судом вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, а саме те, що справу судом було розглянуто за його відсутності, чим порушено його право на захист своїх інтересів. Вказує на неправомірність складання на нього двох протоколів про адміністративні правопорушення, оскільки він перебував, а саме, спав у належному йому автомобілі, що стояв з непрацюючим двигуном на території стоянки поблизу магазину по вулиці Пилипенка, 45А. Наголошує, що рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2018 року було встановлено факт, що він не керував транспортним засобом в той момент, коли працівники поліції під'їхали до зупинки, де стояв його автомобіль, а тому протокол, складений поліцейським СРПП Варвинського відділення поліції Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_3 є таким, що не відповідає дійсності і постанова суду від 06 грудня 2018 року на його думку є незаконною. Вважає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущений з поважної причини, адже ним 03.12.2018 року було надіслано клопотання про відкладення розгляду справи зв'язку з хворобою з додаванням довідки про перебування на стаціонарному лікуванні у Варвинській центральній районній лікарні, та був виписаний з лікарні лише 18 грудня 2018 року, і того ж дня отримав постанову суду.

В засіданні апеляційного суду адвокат підтримав позицію, яка викладена в апеляційній скарзі ОСОБА_2, і просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі із зазначених в скарзі підстав.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Його захисник адвокат Гезердава В.В. пояснив, що за погодженням з ОСОБА_2 він представлятиме його інтереси в суді апеляційної інстанції, явка ОСОБА_2 в судове засідання не потрібна.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши доводи сторони захисту, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Проте, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови не дотримано вимог ст. 280 КУпАП, а саме повністю не з'ясовано та не відображено фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не надано належну оцінку іншим доказам.

Так, диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Об'єктивна сторона зазначеного складу адміністративного правопорушення - керування транспортними засобами особами в стані сп'яніння.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функції водія під час руху транспорту, тобто вплив на органи керування транспортного засобу, що призвело до зміни його положення відносно початкового.

Зазначене правопорушення вважається закінченим з того часу, коли особа, перебуваючи у нетверезому стані, призвела до руху транспортний засіб.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення від 10 вересня 2018 року серії БД № 000969 (а.с.3) слідує, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у смт. Варва по вул. Пилипенка, 45 А, керував автомобілем "Fiat Ducato", державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Алкофор 505" в присутності двох свідків, чим фактично зафіксовано порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Крім того, співробітниками Ніціональної поліції було притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за керування автомобілем без посвідчення водія. Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі від 10 вересня 2018 року серії НК № 093392 (а.с.7), складеною поліцейським Васільєвим Є.Б., ОСОБА_2, 10 вересня 2018 року, о 12 годині 50 хвилин, в смт. Варва по вул. Пилипенка Чернігівської області, керував автомобілем "Fiat Ducato", державний номерний знак НОМЕР_1, , та не мав при собі посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення Варвинського районного суду від 29 листопада 2018 року (як адміністративного суду першої інстанції), яке вступило в законну силу 10 грудня 2018 року, позовну заяву ОСОБА_2 було задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову поліцейського СРПП Варвинського відділення поліції Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Васільєва Є.Б. серії НК №; 093392 від 10 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за невиконання вимог п. 2.1 ПДР та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, а провадження по справі закрито (а.с. 54-58).

В даному рішенні прямо вказано, що судом шляхом перевірки доказів встановлено, що 10 вересня 2018 р. о 12 год. 50 хв., тобто у час, коли ОСОБА_2 інкриміновано керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, останній автомобілем не керував а спав в його салоні, автомобіль знаходився на автомобільній стоянці і не рухався. Апеляційний суд бере до уваги це судове рішення, яке вступило в законну силу і враховує встановлені судом обставини, які прямо впливають на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення і не були враховані судом першої інстанції при розгляді справи. Відеоматеріали, на яких могло б бути зафіксоване правопорушення, до матеріалів справи додані не були.

Враховуючи обставини справи й те, що фактичного керування водієм ОСОБА_2 транспортного засобу адміністративним судом встановлено не було, а стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність саме за керування транспортним засобом особи в стані алкогольного сп'яніння, суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, неповно встановивши фактичні обставини справи, не дослідивши та не перевіривши належним чином всі докази в справі, не допитавши свідків, які були присутніми безпосередньо під час складання протоколу, та, відповідно, був позбавлений можливості надати цим доказам належної правової оцінки.

Одним з аргументів апеляційної скарги є те, що розгляд справи відбувся з порушенням вимог ст. 268 КУпАП, а саме без участі ОСОБА_2, так як він хворів і не мав можливості з'явитися в суд. Ці доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявні дані про те, що він у встановленому законом порядку сповіщався про місце і час розгляду справи, і суд вже відкладав розгляд справи за клопотанням ОСОБА_2 для можливості брати участь в судових засіданнях та дачі пояснень, а тому зазначене свідчить про те, що судом вживались всі можливі заходи для його участі, проте, він вкотре подав до суду клопотання про перенесення судового засідання з метою уникнути притягнення до адміністративної відповідальності.

Все це свідчить про деяке зловживання своїми процесуальними правами особи, притягнутої до адміністративної відповідальності з метою затягування розгляду справи та здійснення перешкод суду розглянути її у розумні строки і забезпечити законність при винесенні судового рішення.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смирнов проти України" зазначено, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов'язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову. Тобто чинним законодавством передбачено право апеляційного суду в разі скасування постанови суду першої інстанції прийняти нову постанову або закрити провадження по справі.

Отже, оскаржувана постанова місцевого суду містить в собі неповноту дослідження доказів, які, на думку апеляційного суду, впливають на її законність і обґрунтованість та підлягає скасуванню. На даний час сплинули строки притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, тому провадження у справі підлягає закриттю.

З метою забезпечення доступу громадян до правосуддя, а також беручи до уваги, що ОСОБА_2 не був присутнім в судовому засіданні і отримав оскаржувану ним постанову поштою, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 247, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 грудня 2018 року щодо ОСОБА_2 - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв?язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова вступає в закону силу негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко