Справа № 703/944/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцький В.О., розглянувши справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , прожекториста зенітно артилерійського взводу роти охорони військової частини НОМЕР_2 ,

до відповідальності за ч.2 ст.172 15 та ч.2 ст. 172 10 КУпАП,

встановив:

До Смілянського міськрайонного суду Черкаської області одночасно надійшли два адміністративні протоколи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.172 15 та ч.2 ст. 172 10 КУпАП.

Згідно з адміністративним протоколом КИЧк №032 від 11 березня 2019 року ОСОБА_1 08 березня 2019 року о 09 годині 00 хвилин відмовився заступати в добовий наряд днювальним роти охорони військової частини НОМЕР_2 , що в АДРЕСА_2 , в зв`язку з чим не виконував свої службові обов`язки військової служби. Відповідальність за ці дії передбачена ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Згідно з адміністративним протоколом КИЧк №033 від 11 березня 2019 року ОСОБА_1 08 березня 2019 року о 09 годині 00 хвилин відмовився виконувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 щодо заступання в добовий наряд днювальним роти охорони військової частини НОМЕР_2 , що в АДРЕСА_2 , з яким він був ознайомлений. Відповідальність за ці дії передбачена ч.2 ст.172-10 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав факт вчинення правопорушень, просив суворо не карати, у вчиненому щиро розкаявся.

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи приходить до наступного.

Згідно із ст. 1 ЗУ «Про оборону України» та Указом Президента України № 303/2014 від 17 лютого 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України діє особливий період.

У відповідності з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 06 липня 2018 року №131 ОСОБА_1 проходить військову службу у цій військовій частині.

Окрім повного визнання своє вини, винність ОСОБА_1 у правопорушеннях підтверджується його письмовими поясненнями, протоколом про військове адміністративне правопорушення КИЧк №032 від 11 березня 2019 року, протоколом про військове адміністративне правопорушення протоколом КИЧк №033 від 11 березня 2019 року, рапортом помічника командира з кадрової роботи ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , копією наказу №66-НР.

Розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172 15 та ч.2 ст. 172 10 КУпАП, доведена повністю.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 36 КпАП України при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушення, кожне із яких кваліфікується за окремою статтею Особливої частини КУпАП, що має самостійну санкцію, а саме за ч.2 ст.172 15, ч.2 ст.172 10 КУпАП, з кожного правопорушення не минули строки давності притягнення до адміністративної відповідальності, крім того, ні за одне з них на ОСОБА_1 не накладалося адміністративне стягнення.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, який за місцем проживання характеризується позитивно, що для його перевиховання, стимулювання поваги до правил співжиття а також запобігання вчиненню нових правопорушень, достатнім є накладення стягнення у виді штрафу у розмірі передбаченому законом.

Даний вид впливу суддя вважає достатнім і доцільним для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстав для застосування ст. 22 КУпАП в даному випадку не вбачаю.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, у відповідності з п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Таким чином, підстави для накладання на ОСОБА_1 обов`язку сплати судового збору відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.36, ч.2 ст.172 15 та ч.3 ст. 172 20, ст. 283, 284 КУпАП України, суддя,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адмінправопорушень, передбачених ч.2 ст.172 15 та ч.2 ст. 172 10 КУпАП та накласти на нього стягнення:

- за ч.2 ст.172-15 КУпАП у виді штрафу у розмірі сто шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2720 грн;

- за ч.2 ст. 172 10 КУпАП - у виді штрафу у розмірі сто п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2550 грн.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі сто шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2720 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд особами визначеними ч.2 ст. 294 КУпАП шляхом подачі апеляції в 10 денний строк з дня її винесення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя: В. О. Прилуцький