Справа № 466/3065/19 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 33/811/731/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 07 червня 2019 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 384, 20 грн.

На дану постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження у справі та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вивчивши матеріали адміністративної справи №466/3065/19 вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає розгляду і таку слід повернути апелянту, виходячи з наступного.

За змістом ч.2 ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до даної норми закону апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Днем винесення оскаржуваної постанови є 07 червня 2019 року. Відповідно останнім днем для подачі апеляційної скарги у даній справі, з врахуванням вихідних днів є 17 червня 2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 07 чеврня 2019 року не приймала участі у розгляді справи та не була присутня при винесенні оскаржуваної постанови.

В апеляційній скарзі зазначає, що копію постанови отримала лише 20.06.2019 року, однак жодного підтверджуючого документа про це апеляційному суду не надала.

Поряд з цим, в матеріалах справи немає жодного підтвердження того, що ОСОБА_1 вживала заходів з приводу того, щоб дізнатись про час та місце розгляду справи у суді першої інстанції чи отримання копії оскаржуваної постанови суду.

Подавши апеляційну скаргу, ОСОБА_1 двічі на виклики в судові засідання не прибула. Апеляційний суд при вирішенні питання прийняття апеляційної скарги виходить лише з зазначених у клопотанні причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

З врахуванням наведенного клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, на переконання апеляційного суду, не підлягає до задоволення. Підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, як такого, що пропущений з поважних причин, не має.

З врахуванням наведенного, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід повернути ОСОБА_1 , відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

У поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м.Львова від 07 червня 2019 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 07 червня 2019 року, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за статтями 124, 122-4 КУпАП - повернути апелянту.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Ревер