Провадження № 33/824/1879/2018 Головуючий у 2 інстанції Р.М. Гайдай
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 з доповненнями на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 352 грн. 40 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 20 жовтня 2018 року приблизно о 16 годині 00 хвилин біля буд. № 22 по вул. А. Ахматової в м. Києві, керував транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, неприродня блідість. Від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови поважними з подальшим відновленням йому процесуального строку на подачу даної апеляційної скарги, постанову Дарницького районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року скасувати та провадження закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції в порушення ст. 277-2 КУпАП не було в належний спосіб повідомлено апелянта про дату, час та місце розгляду справи у суді, що зокрема підтверджується відсутністю в матеріалах справи доказів відправки та/або вручення йому відповідної судової повістки від 07 листопада 2018 року, про розгляд він дізнався випадково лише 06 грудня 2018 року в приміщенні суду, тобто вже через 11 календарних днів після розгляду та винесення судом оскаржуваної ним постанови. В порушення ст. 279 КУпАП, а ні судом, а ні правоохоронцями не було, а ні роз`яснено, а ні зазначено про наявність у нього будь-яких прав та/або обов`язків згідно положень КУпАП і Конституції України, що власне підтверджується відсутністю його підписів у адміністративних матеріалах правоохоронців (а.с. 1) і в матеріалах даної судової справи загалом (а.с. 1-7), тощо.

Також апелянт вказав, що судом в порушення ст. 252, ст. 280 КУпАП не було вчинено дій щодо з`ясування обставин справи та щодо керування судом саме законом і правосвідомістю на встановлення відсутності складу адміністративного правопорушення та щодо відсутності на вчинення ним будь-якого адміністративного правопорушення і за відсутності будь-якої його вини у можливому її вчиненні.

Апелянт критично зазначає і критично заперечує, що дані відеозапису з нагрудної камери правоохоронця, на які посилається суд в своїй постанові, встановлюють протилежні від висновків суду і самих же правоохоронців обставин саме на не порушення з його боку будь-яких положень КУпАП так як він не відмовлявся від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у зв`язку із відсутністю йому такої пропозиції, він лише відмовився від лікаря-нарколога та фактично з приводу проведення на ньому будь-яких медичних дослідів саме лікарем-наркологом.

Крім того, апелянт вказав, що при винесенні постанови судом було проігноровано положення ст. 251 КУпАП, порушено його права передбачені ст. 245 КУпАП, базові положення ст.ст. 268, 271 КУпАП, а також в порушення ст. 33 КУпАП на нього накладено стягнення, без дослідження його майнового стану.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 - адвокат Сердюк Б.В. просить постанову Дарницького районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою звільнити ОСОБА_1 від притягнення до будь-якої відповідальності, в тому числі і за ч. 1, ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із закінченням тримісячного строку для накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Сердюка Б.В., котрі підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задоволити, інспекторів патрульної поліції роти № 1 батальйону № 2 УПП у м. Києві ДПП рядового поліції Широканя Р.В. та рядового поліції Осіїка Ю.М., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДРУкраїни ОСОБА_1 дотримано не було.

Так, винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 236695 від 20 жовтня 2018 року, згідно якого, 20 жовтня 2018 року приблизно о 16 годині 00 хвилин біля буд. № 22 по вул. А. Ахматової в м. Києві,водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, неприродня блідість. Від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 20 жовтня 2018 року, котрі підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- відеозаписом із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 з якого вбачається, відмова останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду були допитані інспектори патрульної поліції роти № 1 батальйону № 2 УПП у м. Києві ДПП рядовий поліції ОСОБА_6 та рядовий поліції ОСОБА_7 , котрі підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що йому не роз`яснювалися права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, ретельно перевірялися у судовому засіданні та не знайшли свого підтвердження.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить його підпис в самому протоколі.

Відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення даних про відсторонення водія від керування транспортним засобом не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у зв`язку із відсутністю йому такої пропозиції, він лише відмовився від лікаря-нарколога та фактично з приводу проведення на ньому будь-яких медичних дослідів саме лікарем-наркологом - то вони є необґрунтованими, оскільки повністю спростовуються фактичними обставинами справи та відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 підтвердив і в судовому засіданні апеляційного суду.

При цьому, з матеріалів справи та даних відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції вбачається, що працівниками поліції у повній мірі дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції під час здійснення пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, а тому доводи апелянта про порушення процедури та порядку проведення огляду, є безпідставними.

Доводи сторони захисту про звільнення ОСОБА_1 від притягнення до будь-якої відповідальності, в тому числі і за ч. 1, ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із закінченням тримісячного строку для накладення адміністративного стягнення є надуманим, оскільки суд першої інстанції наклав стягнення на останнього в межах тримісячного строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не вживає наркотичних засобів, що підтверджується медичними довідками є не доречним, оскільки останньому, згідно протоколу про адміністративне правопорушення поставлено у вину не вживання наркотичних засобів, а відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Що ж стосується посилання сторони захисту на порушення судом першої інстанції ст. 268 КУпАП, то вказане порушення було усунуто під час апеляційного перегляду, зокрема, шляхом можливості надати пояснення та участі в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Сердюка Б.В.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП. Більш того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

За таких обставин, постанова судді Дарницьккого районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Щодо доводів апеляційної скарги про поновлення строку на апеляційне оскарження, то вони є слушними та підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з доповненнями - залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року, стосовно нього - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Гайдай