ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/116/19 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст.172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю адвоката Фльорківа О.В.,прокурора Шергей А.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 13 лютого 2019 року,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 13 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2, працюючи на посаді консультанта відділу забезпечення діяльності керівництва обласної ради (на правах патронатної служби) виконавчого комітету Тернопільської обласної ради, будучи особою, яка відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 цього Закону, без поважних причин, несвоєчасно, тобто після встановленого періоду декларування (з 01.01.2018 до 01.04.2018), а саме 02.04.2018, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Також, в порушення вимог ч. 1 ст.45 вказаного Закону, пункту 6 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб», яким строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" подають таку декларацію вперше, продовжено до 01 травня 2017 року, без поважних причин, несвоєчасно, тобто після встановленого строку подання щорічної декларації (з 01.01.2017 року до 01.05.2017 року), а саме 02.04.2018 року подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, чим вчинила адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Посилається на відсутність в її діях умислу щодо несвоєчасного подання е-декларації, що виключає адміністративну відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Зазначає, що суд невірно тлумачив норму ч.1 ст.172-6 КУпАП в частині поважності пропуску встановленого законом строку подання декларації, що виключає адміністративну відповідальність, оскільки з 23 грудня 2014 року по даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, а у період з 17.03.2018 року по 02.04.2018 року вона здійснювала безперервний догляд за дитиною, яка в той час хворіла. Вважає вказані обставини поважними причинами несвоєчасного подання декларації.

Вказує на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, що підтверджують наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП в частині несвоєчасного подання нею декларації за 2016 рік.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта адвоката Фльорківа А.В., який підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити, прокурора Шергей А.В., який заперечив апеляційну скаргу ОСОБА_2, вважає постанову суду законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у повній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Вказані вимоги закону при розгляді справи суддею суду першої інстанції дотримано повністю.

Як встановлено судом, ОСОБА_2, як консультант відділу забезпечення діяльності керівництва Тернопільської обласної ради виконавчого апарату Тернопільської обласної ради, 11 грудня 2014 року прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування, та відповідно до п.п."в" п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб'єктом декларування.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП встановлена відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 2 частини 1 роз'яснення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016 року №3, щорічна декларація подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Таким чином, ОСОБА_2, як консультант відділу забезпечення діяльності керівництва обласної ради виконавчого комітету Тернопільської обласної ради, була зобов'язана з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2018 року, протягом 90 календарних днів, тобто до 01.04.2018 року, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Однак, ОСОБА_2 в порушення вказаних вимог подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік несвоєчасно, а саме 02.04.2018, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Крім цього, судом встановлено несвоєчасність подання ОСОБА_2 е-декларації і за 2016 рік.

Так, відповідно до розділу ІІ пункту 6 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» подають таку декларацію вперше, продовжено до 01 травня 2017 року.

Враховуючи наведене, консультант відділу забезпечення діяльності керівництва обласної ради виконавчого комітету Тернопільської обласної ради ОСОБА_2 була зобов'язана з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року, протягом 120 календарних днів, тобто до 01.05.2017 року, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік. Однак, таку декларацію ОСОБА_2 подала із пропуском встановленого Законом строку, а саме 02.04.2018 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Водночас, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення повністю підтверджена належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції доказами, а саме: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення від 12.12.2018 року №0900248; відомостями протоколу про адміністративне правопорушення від 13.12.2018 року №0900250; витягом з офіційного сайту НАЗК «https://public.nazk.gov.ua/search» щодо подання ОСОБА_2 02.04.2018 року декларації за 2016 рік; витягом з офіційного сайту НАЗК «https://public.nazk.gov.ua/search» щодо подання ОСОБА_2 02.04.2018 року декларації за 2017 рік; електронною декларацією ОСОБА_2 з сайту НАЗК за 2016 рік; електронною декларацією ОСОБА_2 з сайту НАЗК за 2017 рік; повідомленням НАЗК про факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_2; послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_2; листом УЗЕ в Тернопільській області від 06.11.2018 року; листом Тернопільської обласної ради від 11.12.2018 року; розпорядженням голови Тернопільської обласної ради від 11.12.2014 року; посадовою інструкцією ОСОБА_2; листом-ознайомленням із Законом України «Про запобігання корупції»; присягою посадової особи місцевого самоврядування ОСОБА_2; довідкою №07-1403 від 05.12.2018 року; листом (інформацією) НАЗК № 93-05/4886/17 від 02.03.2017 року; листом (інформацією) НАЗК № 93-05/16382/118 від 23.05.2017 року; листом (інформацією) НАЗК №95-17/17315/17 від 30.05.2017 року; копією рішення НАЗК №224 від 08.06.2017 року із додатками.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною, а її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 порушень при їх складанні не виявлено.

Протоколи про адміністративне правопорушення від 12.12.2018 року №0900248 та від 13.12.2018 року №0900250 складені уповноваженою особою, вони містять всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, а тому посилання апелянта, що протоколи відносно неї складені з порушеннями є необґрунтованими.

Твердження апелянта про відсутність умислу щодо несвоєчасного подання е-декларацій за 2016-2017 роки є безпідставними, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 176-2 КУпАП є правопорушенням з формальним складом, для встановлення наявності якого в діях особи настання суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, i суб'єктивна сторона якого може виявлятися як в умисній, так i в необережній формі вини.

Доводи апеляційної скарги щодо поважності причин несвоєчасного подання е-декаларацій є невмотивованими, виходячи з наступного.

Конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за даною статтею виключається.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

Відомості про обставини, які об'єктивно могли завадити ОСОБА_2 в поданні декларації у встановлений законом строк в матеріалах справи відсутні та в апеляційній скарзі апелянтом не наведені.

Зазначені ОСОБА_2 причини пропуску встановленого строку, пов'язані із перебуванням нею у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку та хворобою дитини у період з 17.03.2018 року по 02.04.2018 року, не заслуговують на увагу, оскільки Законом України "Про запобігання корупції" передбачена можливість подавати декларацію за відповідний рік з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, проте ОСОБА_2 вказаний час раціонально використаний не був. Крім цього, в матеріалах справи міститься лист-ознайомлення ОСОБА_2 із Законом України "Про запобігання корупції".

За таких обставин, вказані ОСОБА_2 причини поважності несвоєчасної подачі декларацій є непереконливими.

Таким чином, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Враховуючи вищевикладене, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є законним та обґрунтованим, підтверджується наявними у справі доказами і підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, як про це просить апелянт, немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, ЗУ «Про запобігання корупції», -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 13 лютого 2019 року щодо неї - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис