Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/456/19 Головуючий у суді І інстанції: Степанов С.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2019 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

з участю:

представника особи, яка притягується до відповідальності адвоката Чепули І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькийапеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає : АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124,

ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 31 серпня 2019 року о 07 год. 30 хв. в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, Довгинцівський район по вул. Лісового, 29 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_1 31 серпня 2019 року о 07год. 30хв. в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, Довгинцівський район по вул. Лісового, 29 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу безпечно керувати ним та при виявлені перешкоди не вжив заходів для зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого скоїв наїзд на авто ЗАЗ DAEWOO Т13110, державний номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований біля будинку 29 по вул. Лисового, м. Кривий Ріг. Внаслідок чого при дорожньо-транспортній пригоді авто отримало механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорюючи вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП просить скасувати постанову районного суду а провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що огляд на стан сп`яніння на місці пригоди з застосуванням приладу «Драгер» не проводився, про що ним відразу зазначено у протоколі.

При ознайомленні з матеріалами справи йому стало відомо, що в матеріалах справи міститься направлення до медичного закладу, з метою огляду для встановлення стану сп`яніння, проте проходити огляд на стан сп`яніння йому поліцейські ні на місці пригоди, ні в медичному закладі - не пропонували, натомість відразу склали протокол.

Разом з тим, в порушення Інструкції при складанні протоколу за ч. 1ст. 130 КУпАП в якості свідка був запрошений власник пошкодженого автомобіля Део Сенс ОСОБА_2 який є потерпілим і відповідно не міг бути свідком при складанні цього протоколу.

Також він постійно проживаю у м. Кривий Ріг за вищевказаною адресою, в зв`язку з чим, ним до Долинського районного осуду подавалися заяви про передачу справ про адміністративне правопорушення за ст. 124 та ч. 1ст. 130 КУпАП до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу для їх розгляду по місцю мого проживання.

Проте, суддею Долинського районного суду Кіровоградської області справи були об`єднані в одне провадження та розглянуті цим же судом 11.11.2019 року.

Більш того, про дату та час розгляду справ у цей день він повідомлений не був, відповідно участі у розгляді справи не приймав, в наслідок чого був позбавлений можливості захищати свої інтереси в суді.

Відповідно до рапорту від 31.08.2019 року при складанні протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП у поліцейської ОСОБА_3 була в наявності боді-камера АЕ 00186, проте таких матеріалів, а саме відеозапису з камери, працівниками поліції до адміністративного матеріалу не долучено.

Письмові пояснення свідків, на заготовлених бланках, про те, що він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння не відповідають фактичним обставинам, та не можуть бути розцінені судом як вирішальний доказ при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Вважає, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно доводили той факт, що він керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого порядку, а відтак, порушив п.2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

На думку апелянта, судом першої інстанції не надано належної оцінки фактичним обставинам, справу розглянув справу формально, однобічно, через що прийшов до помилкового висновку про доведеність його вини та наявність складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін, з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_4 М.В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, зазначивши, що його довірителю не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру та в умовах лікарні. Також в матеріалах справи відступні належні докази ,які б об`єктивно доводили той факт, що він керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого порядку.

Оскільки апелянт визнає свою вину за ст. 124 КУпАП повністю та не оспорює фактичних обставин справи, встановлених суддею районного суду, то апеляційний суд не входить в дослідження фактичних обставин за ст. 124 КУпАП справи та вини

ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, винність ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серіїї ОБ № 138786 від 31.08.2019 року,яким підтверджується, що 31 серпня 2019 року о 07 год. 30 хв. в м. Кривий Ріг АДРЕСА_1 району по вул. Лісового, 29місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких кожен окремо підтвердив, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду у встановленому порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікарні (а.с. 4-5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Огляд на місці не проводився т.я., ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків (а.с. 3);

- рапортом поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №1 ППП у м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області Цілюрич Ю.М., відповідно до якого в результаті ДТП встановлено, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів не впоравшись з керуванням допустив наїзд на припаркований автомобіль. Водію ОСОБА_1 було запропоновано у встановленому порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився (а.с. 6).

Апеляційні доводи ОСОБА_1 стосовно того, що йому не пропонували пройти огляд на місці за допомогою алкотестеру та в умовах лікарні, апеляційним судом не можуть бути враховано оскільки це спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких кожен окремо підтвердив, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі.

При цьому необхідно зазначити про те, що свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, з ОСОБА_1 не знайомі, будь-якої зацікавленості у результатах розгляду справи у них немає.

Разом з тим, необхідно зазначити про те, що показання ОСОБА_1 стосовно того, що йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, окрім як показаннями правопорушника не підтверджуються жодними доказами наявними в матеріалах справи. Під час розгляду в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 доказів на підтвердження порушення порядку огляду працівниками поліції надано не було.

Також, не можуть бути задоволено доводи ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 не міг бути свідком при складанні протоколу, оскільки факт визнання ОСОБА_2 потерпілим за ст. 124 КУпАП жодним чином не може свідчити про його упередженість при складанні адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він був потерпілим по іншому провадженню у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, яке обвинуваченим жодним чином не оспорюється і будь-якого спору з цього приводу між апелянтом та ОСОБА_2 не має.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не навів жодного доказу, який би ставив під сумнів показання, як свідка ОСОБА_2 так і ОСОБА_5 та обставини викладені у протоколі. Крім того, сам апелянт не спростовував того, що він керував автомобілем.

Не можуть бути задоволено доводи ОСОБА_1 щодо порушення територіальної підсудності під час розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно нього, оскільки під час складання адміністративних матеріалів за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та безпосередньо у своїх показаннях ОСОБА_1 вказав постійне місце проживання АДРЕСА_1 . А тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 276 КПК України справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, 130 КУПаП також можуть розглядатися за місцем проживання порушників.

Також, не можуть бути задоволено доводи ОСОБА_1 про те, що його районний суд не повідомив про час і місце розгляду справи, оскільки в матеріалах справи наявна повістка на ім`я ОСОБА_1 про виклик до суду (а.с. 26).

При цьому ОСОБА_1 08.11.2019 безпосередньо в суді першої інстанції подано його заява про передачу на розгляд матеріалів справи до іншого суду. Крім того, ч. 2 ст. 276 КУпАП передбачає право суду, а не обов`язок направити справу до іншого суду для розгляду, за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Отже, апеляційний суд вважає, що вищезазначені доводи апеляційної скарги надані з метою ухилення від адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення, оскільки вина правопорушника повністю підтверджується матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні апеляційного суду доказами.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук