Справа № 304/1286/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
27.11.2019 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :
постановою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2019 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, працюючий електромонтером у ПП «Кімвест»,
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.
Згідно постанови, 10 серпня 2019 року о 22 годині 10 хв. по вул. Б. Хмельницького в м. Перечин, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ЇЖ-2125», д. н. з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), і від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги передбачені п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою та прийнятою без з`ясування усіх обставин справи. Посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази його перебування у стані алкогольного сп`яніння, не допитавши свідків та не відтворивши відео файлів із нагрудних реєстраторів поліцейських. Зазначає, що його огляд на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів не проводився, і запропонований не був, так як у поліцейського був відсутній спеціальний технічний засіб для проведення такого огляду. Тому, стверджує, що вимога поліцейського про проведення огляду на стан сп`яніння одразу в медичній установі, без пропозиції проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів, є порушенням Інструкції та його конституційних прав. Також посилається на те, що справа розглянута без його участі, а будь-яких повісток про виклик до суду чи повідомлень про час та місце розгляду справи не отримував. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Штефаняка І .І., неявка яких із урахуванням вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про час та місце розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_2 та його захиснику надіслано відповідно до вимог закону; що відомостей про поважність причин неявки ОСОБА_2 та його захисника, а також заяви про відкладення розгляду справи на інший термін до апеляційного суду не надходило; що відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється протягом двадцяти днів із дня надходження справи до суду.
Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що 10 серпня 2019 року о 22 годині 10 хв. по вул. Б. Хмельницького в м. Перечин, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ЇЖ-2125», д. н. з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), і від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовився від підписання протоколу та надання будь-яких пояснень (а. с. 1).
З наявних у матеріалах справи письмових пояснень громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 убачається, що 10.08.2019 о 22 год. 25 хв. в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу «Алкотест Драгер 6810» та в лікаря нарколога для визначення стану сп`яніння (а. с. 3-4).
З копії постанови серії ДП 18 № 318918 убачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто за керування 10.08.2019 о 22 год. 10 хв. по вул. Б. Хмельницького у м. Перечин автомобілем марки «ЇЖ-2125», д. н. з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія (а. с. 5).
Факт зупинки працівниками поліції автомобіля марки «ЇЖ» зеленого кольору під керуванням особи, яка відмовилася на вимогу поліцейського надати документи про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, підтверджується наявним у матеріалах справи та дослідженим у ході апеляційного розгляду справи відеозаписом.
Вищенаведені докази у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР та винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський ОСОБА_5 був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що поліцейський Шкріба М. В. при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
Крім того, під час апеляційного розгляду справи апеляційним судом не встановлено й даних про те, що в громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема, у відмові від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, такі в матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги таких також не додано.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не врахував те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази його перебування у стані алкогольного сп`яніння, не допитав свідків та не відтворив відео файлів із нагрудних реєстраторів поліцейських, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту порушення ОСОБА_6 вимог передбачених п. 2. 5 ПДР (відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння), за що також передбачена відповідальність ст. 130 КУпАП. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і те, що наявними в матеріалах справи та наведеними вище доказами повністю підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що його огляд на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів не проводився, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту порушення ним вимог передбачених п. 2. 5 ПДР і не впливають на висновок суду про наявність у його діях складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, так як у них був відсутній спеціальний технічний засіб для проведення такого огляду, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження й спростовані наявними у матеріалах справи доказами, у тому числі й письмовими поясненнями громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..
З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що вимога поліцейського про проведення огляду на стан сп`яніння одразу в медичній установі, без пропозиції проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів, є порушенням Інструкції та його конституційних прав, - не заслуговують на увагу й не свідчать про порушення поліцейським вимог Інструкції та конституційних прав ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що справа розглянута без його участі, і будь-яких повісток про виклик до суду чи повідомлень про час та місце розгляду справи він не отримував, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення і відповідно до чинного КУпАП не являються законними підставами для скасування судового рішення. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і те, що при розгляді судом першої інстанції справи щодо ОСОБА_1 приймав участь захисник останнього адвокат Штефаняк І. І., який просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого ним діяння, і при цьому, 21.10.2019 особисто отримав повістку про виклик до суду для вручення ОСОБА_1 (а. с. 20).
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 спрямовані виключно на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції прийнято рішення без з`ясування всіх обставин справи, апеляційний суд враховує те, що апелянт не посилається на те, які саме обставини не були з`ясовані судом, чи є ці обставини суттєвими - такими, що істотно впливають на висновки суду щодо винуватості особи у скоєнні правопорушення, а також не посилається на прізвище, ім`я по батькові свідків, яких, на його переконання, суд повинен був допитати, у тому числі не посилається на те чи свідки є очевидцями правопорушення і чи мають їх пояснення суттєве значення для встановлення фактичних обставин адміністративного правопорушення.
За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 ПДР та, відповідно, у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення у виді штрафу на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті та з урахуванням відсутності в нього прав на керування транспортними засобами, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що ОСОБА_1 не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, і, не з`явившись на розгляд справи без поважних причин, будучи належним чином повідомленим про час та місце її розгляду, ОСОБА_1 позбавив себе можливості заявити в ході апеляційного розгляду клопотання, у тому числі й про виклик свідків, та надати які-небудь докази у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги про незаконність судового рішення, чим позбавив себе можливості реалізувати своє право на захист.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан