ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/27/19
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2018 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 29.08.2018 року о 11:20 в м. Харків, по вул. Шевченка, 192-А, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2109 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків. Результат огляду - 1,71 % проміле.

Дії водія ОСОБА_2 кваліфіковані як порушення п.2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 14.11.2018 року скасувати,а провадження щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі вказує, що прилад «Драгер» не є сертифікованим приладом та не включений до переліків приладів, за допомогою яких дозволено співробітникам поліції проводити огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Наголосив, що співробітники поліції в порушення вимог ч.3 ст.266 КУпАП, не запропонували йому пройти огляд в закладі охорони здоров'я, хоча він був не згоден з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп'яніння, що підтверджується письмовими показаннями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судове засідання призначене на 15.01.2019 року ОСОБА_2 не прибув, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотання про відкладення розгляду справи не надавав, у зв'язку з чим, вважаю за можливе розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи рішення по відмову в задоволенні апеляційних вимог, апеляційний суд виходить з того, що згідно наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції у зв'язку з невиконанням вимоги регулювальника повернути праворуч. Під час складання відповідної постанови за порушення вимог п. 8.8 Правил дорожнього руху України працівниками поліції у ОСОБА_2 були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння і запропоновано пройти огляд на в становлення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу або в закладі охорони здоров'я. Зі згоди ОСОБА_2 в присутності двох свідків було проведено огляд на місці зупинки, результат огляду встановив вміст алкоголю у видихуваному повітрі 1.71 проміле. Такий результат ОСОБА_2 не оспорював, та під час спілкування з працівниками поліції повідомив що напередодні вночі вжив 3 літри пива та сидр.

Тому доводи апелянта щодо незгоди з результатом проведеного огляду, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони спростовуються змістом наявного відеозапису, а також його письмовими поясненнями викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №226116 від 29.08.2018 року, а також в акті огляду.

Посилання апелянта на те що Драгер 6820, э несертифікованим та не включений до переліку приладів, за допомогою яких дозволено співробітникам поліції проводити огляд на стан алкогольного сп'яніння, апеляційний суд відкидає, оскільки перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп'яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки.

Газоаналізатор Drager Safety AG&as=;Co. KGaA, до яких належить і Drager Alcotest 6810 та Drager Alcotest 6820, включені до вказаного переліку.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», що набрав чинності 01.01.2016 року засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, віднесені до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки належать вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (ПДР) встановлено, що водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а також ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що вина ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №226116 від 29.08.2018 року, чековою роздруківкою технічного засобу, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, розпискою ОСОБА_6, поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_7, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Вказаним доказам суддею суду першої інстанції було надано повну та належну оцінку, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови за доводами апеляційної скарги немає.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 обґрунтовано притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопопрушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2018 року у відношенні ОСОБА_2 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.П.Цілюрик