Провадження № 3/643/4212/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Афанасьєв В.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з УПП у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2019 о 00 год. 25 хв. в м. Харків по вул. Бучми, 14, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем MITSUBISHI LANCER, н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі КНП ХОР «ОНД» у присутності двох свідків відмовився, вчинено повторно протягом року. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 29.10.2019, 15.11.2019, 05.12.2019 в призначені судові засідання не з`явився, про дати та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи. Жодних доказів того, поважності причин неявки в судове засідання, не надав. Тому причини неодноразових неявок ОСОБА_1 у судові засідання слід розцінювати як намагання уникнення від явки в суд протягом строків притягнення до адміністративної відповідальності з метою уникнення від цієї відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 23.09.2019, відеозаписом подій, що мали місце 23.09.2019, що зафіксований на відео-диску, рапортом працівника поліції, копією постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Таким чином, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння повторно протягом року.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не вбачається.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який не працює, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, вважаю за необхідне піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 40-1,130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, ЗУ «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тисячі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400,00 грн. (двадцять тисяч чотириста гривень, 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі частини другої статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 20400,00грн. (двадцять тисяч чотириста гривень, 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП

Суддя В.О. Афанасьєв