Провадження №3/359/3675/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Мартиненка А.В. та представника митниці Ясінської О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, відносно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , керівника ФОП « ОСОБА_1 », паспорт серії НОМЕР_1 виданий 12.07.2011 року Шевченківським РВ ЗМУ ГУМВС України в Запоріжській обасті, реєстраційний номер картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2 , -

в с т а н о в и в :

29.01.2019 декларантом ФОП « ОСОБА_2 » ОСОБА_2 , на підставі договору про надання послуг митного брокера з ФОП « ОСОБА_1 » № 20181225-1 від 25.12.2018 до відділу митного оформлення № 1 митного поста "Південний" (08623, Київська обл., смт. Калинівка, вул. Індустріальна, 5) Київської митниці ДФС подано ЕМД типу «ЕК10АА» на товар - «Пиломатеріали обрізні соснові не стругані, не сортовані:розмір 37х88х2950мм. Упаковані в 16 пачок по 242шт. Виробник:ФОП ОСОБА_1 Країна виробництва UA. Вагою брутто - 24500 кг., вагою нетто 24000кг., кількістю 37,191м3, вартістю 4016,63 EUR. (127 450,61 грн. - згідно курсу НБУ на 29.01.2019).

Поданій ЕМД присвоєно реєстраційний №UA125250/2019/820398.

Відправником вантажу значився - ФОП « ОСОБА_1 » ( АДРЕСА_1 ), отримувачем вантажу виступала компанія «XIAMEN ITG PAPER CORP., LTD» (24/F, TOWER A, ITG CENTER, N0.4688 XIANYUE ROAD, HULI DISTRICT, XIAMEN, CHINA).

До митного оформлення та контролю представником ФОП « ОСОБА_2 » надано зовнішньоекономічний контракт від 23.07.2018 № 2307/18, укладений з «Life Wood BG LTD.» (9000, Bulgaria, Varna, Preslav str. 23), доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 20.12.2018 № 2012/18 та від 29.01.19 № Спец.15, інвойс від 29.01.2019 № 15-2307, CMR від 29.01.2019 № 011606, пакувальний лист № 15 від 29.01.2019, акт завантаження № 15 від 29.01.2019, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 29.01.2019 № ЗП.392242 (далі сертифікат).

Відповідно до відомостей, зазначених у сертифікаті виданому Запорізьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства (69104, м.Запоріжжя, вул. Чумаченка, 15 «В»), лісокористувачем продавцем є Білогірське СЛКП «Орлан» (30200, Хмельницька обл., Білогірський р-н, смт. Білогір?я, вул. Пушкіна 51, код за ).

Київською митницею ДФС направлено лист від 12.08.2019 № 10278/5/10-70-20-47 до Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства, з метою отримання документів, що стали підставою для видачі сертифіката від 29.01.2019 № ЗП.392242.

16.08.2019 на вищевказаний лист Київською митницею було отримано відповідь, якою надано копії документів, що стали підставою для видачі сертифіката від 29.01.2019 № ЗП.392242 громадянці ОСОБА_1 .

Відповідно до отриманих документів, ФОП « ОСОБА_1 » 29.01.2019 звернулася до Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства для отримання сертифікату. Підставою для видачі сертифікату являлись товаро транспортні накладні (далі ТТН) від 01.11.2018 № 1345 та від 08.11.2018 № 1356.

Відповідно до ТТН від 01.11.2018 № 1345 та від 08.11.2018 № 1356 Білогірське СЛКП «Орлан» здійснило продаж продукції «пиловник сосна» ТЗОВ «Ольга Транс Сервіс» в кількості 28,84 м? та 35,34 м? відповідно.

Київською митницею ДФС, було направлено лист до Білогірське СЛКП «Орлан» від 20.08.2019 № 10656/5/10-70-20-47 щодо підтвердження дійсності ТТН від 01.11.2018 № 1345 та від 08.11.2018 № 1356, в яких СЛКП «Орлан» зазначається підприємством вантажовідправником.

20.08.2019 Київською митницею отримано лист - відповідь від Білогірське СЛКП «Орлан» №71 (вх.№18121/47), в якому зазначено, що Білогірським СЛКП «Орлан» не видавались ТТН від 01.11.2018 № 1345 та від 08.11.2018 № 1356.

Відповідно до пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 р. N1260 «Про затвердження Тимчасового порядку видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій» : «Експортери несуть відповідальність за достовірність інформації в поданих ним документах».

Встановлені обставини свідчать про те, що з метою здійснення митного оформлення в режимі «експорт» товару «Пиломатеріали обрізні соснові не стругані, не сортовані…» за митною декларацією від 29.01.2019 №UA125250/2019/820398, а в подальшому з метою переміщення через митний кордон України Київській митниці ДФС надано документи, одержані незаконним шляхом.

Згідно з ч.2 ст. 459 та п.7, п.43 ст.4 МК України суб`єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 65 Господарського кодексу України:

пункт 3 - для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства;

пункт 5 - керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Відповідно до інформації, наявної в податкових базах даних та обліковій картці особи, яка здійснює операції з товарами обліковий № UA6, на час митного оформлення товару «пиломатеріали обрізні соснові не стругані, не сортовані…» за МД від 29.01.2019 № UA125250/2019/820398, на посаді керівника підприємства ФОП « ОСОБА_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) перебувала громадянка України ОСОБА_1 .

Перебуваючи на посаді керівника підприємства, гр. ОСОБА_1 відповідає за фінансово-господарську діяльність підприємства і зобов`язаний надавати відповідно до п.5. ПКМУ від 21 грудня 2005 р. N1260 «Про затвердження Тимчасового порядку видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій» для отримання сертифіката експортери подають обласному управлінню лісового господарства Держкомлісгоспу заяву за встановленою Комітетом формою, до якої додається копія (з обов`язковим пред`явленням оригіналу) товарно-транспортної або залізничної накладної про придбання лісо- та пиломатеріалів, та відповідно до п.6 зазначеної постанови експортери несуть відповідальність за достовірність інформації в поданих ним документах.

Таким чином, керівником ФОП « ОСОБА_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 , вчинено дії, спрямовані на переміщення товару «Пиломатеріали обрізні соснові не стругані, не сортовані…», загальною вартістю 4016,63 EUR. (127 450,61 грн. - згідно курсу НБУ на 29.01.2019), через митний кордон України з поданням митниці, як підстави для переміщення документів одержаних незаконним шляхом, а саме сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 29.01.2019 № ЗП.392242, який отриманий на підставі недійсних товаро транспортних накладних від 01.11.2018 № 1345 та від 08.11.2018 № 1356.

Відповідно до інформації, наявної в реєстрі порушників митних правил бази даних ЄАІС ДФС, гр. ОСОБА_1 не притягувалася до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 483 або ст. 482 Митного кодексу України.

Отже, в діях громадянки України ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачені ч. 1 ст. 483 МК України.

У зв`язку з чим працівниками митниці 09.09.2019 року складений протокол про порушення митних правил № 0457/12500/19.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома.

В судове засідання з`явився представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Мартиненко А.В., який провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Пояснив, що матеріали справи не містять даних про те, які б вказували на наявність у діях ОСОБА_1 суб`єктивної та об`єктивної сторони складу адміністративного порушення, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Представник митниці протокол підтримала, та зазначила, що громадянка ОСОБА_1 скоїла порушення митних правил, яке передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, у зв`язку з чим просила застосувати до правопорушниці адміністративне стягнення, передбачене санкцією вказаної норми закону.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що вина громадянки України ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, судом не встановлений, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується, особа за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

За диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 6 ППВСУ «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03.06.2005 р., передбачено, що підставою для переміщення через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. При цьому, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Як визначено ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний: здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Таким чином, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Як вбачається з матеріалів даної справи, відповідно до протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 поставлено у вину вчинення правопорушення, дії, спрямовані на переміщення товару «Пиломатеріали обрізні соснові не стругані, не сортовані…», загальною вартістю 4016,63 EUR. (127 450,61 грн. - згідно курсу НБУ на 29.01.2019), через митний кордон України з поданням митниці, як підстави для переміщення документів одержаних незаконним шляхом, а саме сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 29.01.2019 № ЗП.392242, який отриманий на підставі недійсних товаро транспортних накладних від 01.11.2018 № 1345 та від 08.11.2018 № 1356. Між тим, матеріали справи не містять даних про те, які б вказували на наявність у діях ОСОБА_1 суб`єктивної та об`єктивної сторони складу адміністративного порушення, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України. Як вбачається з матеріалів справи, інспектором митного органу безпосередньо пояснення у ОСОБА_1 не відбирались.

Однією із засад судочинства, визначених ст. 129 Конституції України є забезпечення доведеності вини. Презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини є також однією із засад кримінального провадження, передбаченою ст. 17 КПК України. Європейським судом з прав людини вироблена стала правова позиція щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь - яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства із застосуванням його основних положень, таких як: конкретність пред`явленого обвинувачення, забезпечення доведеності вини, право на захист, належність та допустимість доказів, обґрунтованість судового рішення.

Адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Аналіз положень ст. 458 МК України і ст.9 КУпАП у поєднанні із положеннями ст. 280 КУпАП дає підстави стверджувати, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає доведенню наявність у діях особи як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення поставленого особі у вину.

Об`єктивна сторона порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, в обсязі обвинувачення, поставленого у вину ОСОБА_1 проявляється у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

Між тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 вчинила будь-які дії, що утворюють об`єктивну сторону цього порушення митних правил. Відповідно до матеріалів справи, усі дії, пов`язані із митними процедурами, необхідними для переміщення товарів через митний кордон вчиняла особа ФОП « ОСОБА_2 », спеціально уповноважена на роботу із митницею.

Зазначивши у протоколі про порушення митних правил про те, що ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, митницею не зазначено, які конкретно дії вчинила ОСОБА_1 що утворювали б об`єктивну сторону порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Факт перебування ОСОБА_1 на посаді керівника підприємства не дає підстав для притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки особа підлягає відповідальності за вчинення діяння (дії чи бездіяльності), які утворюють склад відповідного порушення митних правил, а не у зв`язку із перебуванням на тій чи іншій посаді. Як зазначалось вище будь-яких діянь, що утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення у ході розгляду даної справи не встановлено. Наведене у своїй сукупності вказує на недоведеність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони зазначеного порушення митних правил. Суб`єктивна сторона порушення митних правил, передбаченого ст. 483 МК України характеризується прямим умислом.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел).

Зміст диспозиції ч. 1 ст. 483 МК України у поєднанні із ст. 10 КУпАП дає підстави стверджувати те, що у даній справі підлягає доведенню те, що ОСОБА_1 переміщувала або вчиняла дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, під час переміщення товарів через митний кордон України усвідомлювала протиправність своїх дій, передбачала настання наслідків у виді порушення встановленого МК України та іншими Законами України порядку переміщення товарів через митний кордон України і бажала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона порушення митних правил, передбаченого ст. 483 МК України характеризується прямим умислом. Суд вважає, що наявність у діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України митними органами не доведена, оскільки зібраними доказами не доведений факт усвідомлення ОСОБА_1 , протиправності своїх дій при переміщенні товарів через митний кордон України. Доказів, які б указували на те, що вона знала про фіктивність ТТН матеріали справи не містять.

Таким чином указані обставини вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми, суд вважає, що громадянка України ОСОБА_1 не вчиняла дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання підроблених документів.

Зазначені вище обставини у своїй сукупності свідчать про безпідставність, необґрунтованість та необ`єктивність висновків митного органу щодо переміщення громадянкою України ОСОБА_1 товарів на підставі підроблених документів.

Отже, обставини, встановлені під час складення протоколу про порушення митних правил №0457/12500/19 від 09.09.2019 року, в якому містяться обставини вчинення громадянкою України ОСОБА_1 порушення митних правил не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, у зв`язку із чим у суду наявні підстави сумніватися у достовірності доказів наданих в якості підтвердження вини громадянки України ОСОБА_1 .

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Також згідно п. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно ст. 266 МК України декларант зобов`язаний, зокрема: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю та митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений - декларант. Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Таким чином, представник власника товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

За відсутності зазначених умов само по собі зайняття особою підприємницькою діяльністю - власника товару, переміщеного з приховуванням від митного контролю, не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Отже, будь-яких дій громадянка України ОСОБА_1 , які б були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, судом не встановлено.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством. У разі браку чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку, суперечить принципу «ніякого покарання без закону», що закріплений у ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 вчинила незаконні дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, будь-яких дій ОСОБА_1 , які б були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, судом не встановлено.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею порушення митних правил, визначеного ч.1 ст. 483 МК України під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 257, 265, 266, 458, ч.1 ст.483, ст. ст. 487, 495 МК України, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 251-252, 280, 283, 287, 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, відносно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя : С.М.Вознюк