Провадження № 33/824/718/2018 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ст. 124КУпАП
ПОСТАНОВА

14 січня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 18.09.2018 року о 20 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «DAF XF 95.430», д/н НОМЕР_1, з причіпом «Schmitz SK020», д/н НОМЕР_2, у м. Києві по бул. Верховної Ради, 34, при зміні напрямку руху, не впевнився у безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Polo», д/н НОМЕР_3, який рухався у попутному напрямку, що призвело до пошкодження автомобілів, заподіяння матеріальних збитків і порушення п. п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2018 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 грн.; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп.

На зазначену постанову ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва щодо нього, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що вона підлягає поверненню апелянту, разом з доданими до неї матеріалами.

У відповідності до ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена 06.12.2018 року, а апеляційна скарга надійшла до суду 27.12.2018 року, тобто після спливу 10-ти денного строку, встановленого Законом.

Одночасно з апеляційною скаргою, ОСОБА_2 подано заяву про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2018 року, яке мотивовано тим, що він не був присутній в судовому засіданні та при проголошенні оскаржуваної постанови, копія якої йому направлена не була, і про прийняте щодо нього рішення він дізнався лише 21.12.2018 року з Єдиного реєстру судових рішень.

Однак, вказана обставина не може бути визнана судом апеляційної інстанції як поважна, виходячи з наступного.

Так, 22.11.2018 року ОСОБА_2, шляхом направлення SMS-повідомлення на його телефонний номер, було повідомлено, що справа про адміністративне правопорушення щодо нього буде розглядатися в Дніпровському районному суді м. Києва 06.12.2018 року о 10 годині 00 хвилин. Вказане повідомлення було доставлено 22.11.2018 року о 15 годині 12 хвилин /а. с. 23/.

Таким чином, ОСОБА_2 було відомо про наявність справи про адміністративне правопорушення щодо нього та він належним чином був повідомлений про час та місце її розгляду, однак, до суду не з'явився.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata(принцип юридичної визначеності).

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 був обізнаний з тим, що стосовно нього Дніпровським районним судом м. Києва розглядається справа про адміністративне правопорушення та він в розумні інтервали часу міг вжити заходів щодо того, щоб дізнатися про її результати, суд приходить до висновку, що апелянтом не вказано об'єктивних причин для поновлення пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв'язку з чим приходжу до висновку про відсутність підстав для його поновлення та необхідності повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2018 року, разом з доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала.

Суддя О.М. Капічон