Провадження № 33/824/4593/2019 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ст.124 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Бондюка Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника Бондюка Б.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Із постанови районного суду вбачається, що 24.09.2019 року о 16 год. 00 хв. по просп. Героїв Сталінграду, 6а в м. Києві, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по проїзній частині, де черговість проїзду не обумовлена правилами дорожнього руху, не надала перевагу в русі автомобілю марки «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , що наближався з правого боку, внаслідок чого допустила зіткнення з цим автомобілем, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Вказаними діями ОСОБА_3 порушила вимоги п.10.11 ПДР України, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником Бондюком Б.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій він просить постанову Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції було надано неналежну оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи та не було встановлено дійсні обставини справи, внаслідок чого безпідставно визнано винною ОСОБА_1 На думку захисника, саме водій ОСОБА_4 порушила ПДР, оскільки не дала закінчити водію ОСОБА_1 розпочатий маневр. Схемою до протоколу зафіксоване місцем ДТП, яке знаходиться в кінці маршруту руху автомобіля «Mazda» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , відносно меж перехрестя, що вказує на те, що остання завершувала проїзд перетину доріг та водій автомобіля «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_4 повинна була надати перевагу для руху даному автомобілю, виходячи із положень п.п. 2.3 б), д), 12.1, 12.3 ПДР України. Однак, суддею першої інстанції не взято даний факт до уваги. Також не взято до уваги і характер зафіксованих механічних пошкоджень на транспортних засобах, а саме пошкодження передньої частини автомобіля «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_2 та правої частини автомобіля «Mazda» д.н.з. НОМЕР_1 , які контактували між собою. Тому характер механічних пошкоджень прямо суперечить даним, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, всупереч Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, складена інспекторами схема не містить належним чином зафіксованих координат розташування транспортних засобів, відносно елементів саме проїзної частини, так само, як належним чином не проведено заміри самої проїзної частини. На даний час пояснення ОСОБА_1 співпадають візуально із зафіксованим місцем ДТП, та підтверджують її пояснення в частині того, що вона закінчувала свій маневр проїзду перетину доріг.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та її захисника Бондюка Б.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

ОСОБА_4 до суду апеляційної інстанції не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подала.

Із огляду на зазначене, апеляційний суд враховує вимоги ч.ч.4, 6 ст.294 КУпАП щодо строків апеляційного перегляду та необов`язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, яка бере участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_4 .

У суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 винуватою себе у скоєнні зазначеного правопорушення не визнала та пояснила, що дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини іншого учасника ДТП, а саме ОСОБА_4 , оскільки остання не надала змоги закінчити їй маневр на перехресті придворової території.

Аналогічні показання ОСОБА_1 надала працівникам поліції безпосередньо після ДТП, що відображено у її письмових поясненнях від 24 вересня 2019 року (а.с.3).

Адвокат Бондюк Б.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив закрити провадження за відсутності в діях останньої складу адміністративного правопорушення, оскільки ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 положень ПДР України.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції погоджується з висновками районного суду про доведеність її винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, правильності кваліфікації дій за вказаною статтею, оскільки зазначене підтверджуються зібраними у справі доказами.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №258292 від 24 вересня 2019 року вбачається, що 24.09.2019 року о 16 год. 00 хв. по просп. Героїв Сталінграду, 6а в м. Києві, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по проїзній частині, де черговість проїзду не обумовлена правилами дорожнього руху, не надала перевагу в русі автомобілю марки «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , що наближався з правого боку, внаслідок чого допустила зіткнення з цим автомобілем, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Вказаними діями ОСОБА_3 порушила вимоги п.10.11 ПДР України, (а.с.1).

Інший учасник ДТП ОСОБА_4 суду першої інстанції пояснила, що дорожньо-транспортна пригода сталася виключно з вини ОСОБА_1 , оскільки вона рухалась з лівого боку та не надала їй переваги у русі.

Такі ж пояснення ОСОБА_4 відображені у письмових поясненнях від 24 вересня 2018 року (а.с.4).

Зі схеми місця ДТП, складеної за місцем пригоди слідує, що вона містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження (а.с.2).

Доводи захисника Бондюка Б.В., в частині того, що вказана схема ДТП, не відповідає Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, суд апеляційної інстанції вважає голослівними.

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до п.1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Як вбачається з п.10.11 цих Правил, у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Враховуючи вказані норми, слід зробити висновок, що саме водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 мала дати дорогу автомобілю марки «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , що наближався з правого боку. Тому доводи захисника Бондюка Б.В., про те, що водієм ОСОБА_4 було порушено п.п. 2.3 б), д), 12.1, 12.3 ПДР України не заслуговують на увагу.

Із огляду на вказане, висновки районного суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №258292 від 24 вересня 2019 року, схемою ДТП до нього, письмовими та усними поясненнями учасників, характером та локалізацією пошкоджень транспортних засобів.

Проаналізувавши докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, районний суд вірно прийшов до переконання, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведеною повністю.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи, притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, та накладенні на неї адміністративного стягнення у виді штрафу були дотримані у повній мірі.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Бондюка Богдана Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль