Справа № 461/9277/18 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/561/18 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

з участю представника митниці - Зирянова О.Ю.,

правопорушника - ОСОБА_2,

захисника - адвоката Гарасиміва Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Лубоцького Б.І. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 11 грудня 2018 року,

в с т а н о в и в

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 11 грудня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,

працюючого водієм на ФОП ОСОБА_5, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 ч. 1 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, який був предметом порушення митних правил, що становить 8268 (вісім тисяч двісті шістдесят вісім) гривень 46 копійок.

Конфісковано в дохід держави 38,8 кг сиру твердого «Sernada Radamer», 55,5 кг сиру твердого «Sernada Salami», вилучені, згідно протоколу № 6779/20900/18 від 06 листопада 2018 року.

Вилучений згідно протоколу № 6779/20900/18 від 06 листопада 2018 року транспортний засіб «RENAULT SFR115», р.н.НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 - повернуто ОСОБА_5.

Стягнуто з ОСОБА_2 витрати за зберігання на складі митниці товарів, що є предметом порушення митних правил, в сумі 24669,22 гривень.

ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що він 5 листопада 2018 року близько 21 годині 30 хвилин, прямуючи в Україну з ОСОБА_6 через м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС туристичним автобусом марки «RENAULT SFR115», р.н.НОМЕР_1, та обравши спрощену зону митного контролю, намагався перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом використання засобів та способів, що утруднюють виявлення, 38,8 кг сиру твердого «Sernada Radamer», 55,5 кг сиру твердого «Sernada Salami», загальною вартістю 19668 грн., який знаходився у вентиляційних порожнинах автобуса, доступ до якого став можливим після демонтажу частин системи вентиляції.

При цьому місцевий суд, постановляючи рішення, прийняв до уваги долучений до справи захисником правопорушника ОСОБА_2 - адвокатом Бабій І.М. чек про вартість придбаного ОСОБА_2 в ОСОБА_6 вищезгаданого сиру, прийшов до переконання, що вартість товару становить 8268 грн. 46 коп., як про це зазначено в чеку, а не як вказано митним органом.

Не погодившись з вказаним рішенням судді представник Львівської митниці ДФС Лубоцький Б.І. подав апеляційну скаргу, в якій вважає дану постанову суду незаконною, помилковою та необгрунтованою. Зазначає, що судом першої інстанції при розгляді справи допущено неповноту та необ`єктивність розгляду, оскільки суд надав перевагу документу невідомого походження, наданого представником ОСОБА_2 щодо вартості товару, застосувавши до ОСОБА_2 штраф у розмірі 8268,46 грн., та не взяв до уваги службову записку УАМП та МТР, згідно якої загальна вартість безпосередніх предметів правопорушення становить 19668 грн.

Просить дану постанову судді скасувати, та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 19668 грн. Конфіскувати в дохід держави товари: сир твердий марки «Sernada Radamer» у кількості 38,8 кг., виробництво ОСОБА_6; сир твердий «Sernada Salami», виробництво ОСОБА_6, у кількості 55,5 кг.; та стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівської митниці ДФС витрати за зберігання товарів на складі митниці у розмірі 24669,22 гривень.

Заслухавши в судовому засіданні представника митниці, який підтримав апеляційну скаргу, правопорушника ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Гарасимів Б.І., які просили апеляцію задоволити частково, а саме скасувати дане судове рішення, та провадження по справі закрити, оскільки згаданий товар переміщався не ОСОБА_2, а кимось іншим, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, згідно зі ст. 486 МК України завданням провадження в справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст.483 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Висновок судді про винність ОСОБА_2у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, тобто у переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом використання засобів та способів, які утруднюють виявлення є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і в апеляційній скарзі не заперечується.

Тобто, районний суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки він перемістив товар через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів та способів, що утруднюють його виявлення.

Щодо визначеного ОСОБА_2 розміру стягнення, з яким апелянт не погоджується, апеляційний суд приходить до висновку, що таке накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 33-35 КУпАП та відповідно до санкції ст. 483 МК України.

При цьому, суд врахував характер вчиненого порушення, особу порушника, ступінь його вини.

Доводи представника митниці в апеляційній скарзі про те, що суд безпідставно застосував до громадянина ОСОБА_2 розмір штрафу в сумі 8268,46 грн., є необгрунтованим, оскільки згідно документу, наданого представником ОСОБА_2, в судовому засіданні районного суду та на підставі якого він і придбав цей товар в РП, вартість згаданого товару становить 1112,15 польських злотих, що згідно курсу НБУ дорівнює 8268,46 грн., і що фактично відповідає вартості згаданого вище сиру, і вартість переміщуваного товару може визначатись представленими особою платіжними документами. При цьому, митним органом вартість даного сиру встановлена лише на підставі службової записки інспектора митниці.

А відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України за скоєння такого правопорушення передбачає стягнення (яке є безальтернативним) у виді накладення штрафу розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що при призначенніОСОБА_2 виду та розміру стягнення суд дотримався вимог закону та обрав адміністративне стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

При цьому апеляційний суд також відхиляє твердження ОСОБА_2 про те, що в його діях відсутній склад згаданого адміністративного правопорушення, так як даний товар через кордон переміщав не він, оскільки судове засідання місцевого суду відбулось за участі захисника правопорушника ОСОБА_2 - адвоката Бабій І.М., яка діяла на підставі укладеного між нею та ОСОБА_2 договору № 30 від 09 листопада 2018 року, та яка в судовому засіданні районного суду не оспорювала вину ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 КУпАП, та представила суду документ, а саме чек, на підставі якого ОСОБА_2 був придбаний згаданий вище сир, та в якому зазначена вартість товару, що є значно нижчої за ту, яка була визначена митним органом, що і було враховано місцевим судом при прийнятті рішення. Крім цього, ОСОБА_2 являвся водієм автобуса, в якому переміщався даний товар через кордон з приховуванням від митного контролю, який знаходився у вентиляційних порожнинах цього автобуса, доступ до якого став можливим після демонтажу частин системи вентиляції.

А тому апеляційний суд вважає такі твердження ОСОБА_2 про те, що даний товар через кордон переміщав не він, неправдивими, даними для того, щоб уникнути відповідальності за скоєне, та відхиляє їх.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до переконання, що постанова судді Галицького районного суду м. Львова від 11 грудня 2018 року відносно ОСОБА_2є законною та обгрунтованою, а тому відмовляє представнику Львівської митниці ДФС Лубоцькому Б.І. в задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Лубоцького Б.І. залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 11 грудня 2018 року щодо ОСОБА_2, - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.Михалюк