ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду ОСОБА_1, за участю адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 16 жовтня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 16 жовтня 2018 року, ОСОБА_3 визнаний виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та за його вчинення призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до постанови районного суду, ОСОБА_3 21 вересня 2018 року о 00 год. 37 хв. на автодорозі Н-03, керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. GBVLS04, із явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова, нестійка хода.

Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що він просить поновити строк на оскарження вказаної постанови та скасувати її, закрити провадження у справі про

ЄУНСС: 724/1619/18 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_4

НП: 33/822/126/19 Головуючий в апел. інстанції: ОСОБА_1

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

адміністративне правопорушення відносно нього, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги в частині поновлення строку на оскарження постанови районного суду тим, що під час розгляду справи присутнім не був, з даною постановою він ознайомився лише 11 лютого 2019 року, що підтверджується заявою про видачу постанови, а тому вважає, що строки на апеляційне оскарження пропущені з поважних причин.

З приводу оскарження винесеної постанови зазначає, що при її винесенні судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а саме: ст.ст.251, 252, 268, 271, 279, 287-289 КУпАП, а також ст.ст.6, 13, 17 Європейської Конвенції «Про захист прав і основоположних свобод громадянина і людини».

Стверджує, що 21.09.2018 року на автодорозі Н-03 керував автомобілем в тверезому стані, був зупинений поліцейськими, які на його вимоги не змогли вказати, що саме слугувало підставою для зупинки його автомобіля. Спочатку йому повідомили, що в його транспортному засобі не освідчується номерний знак, а пізніше запропонували йому пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу, у відповідь він заявив вимогу надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак таку вимогу було проігноровано. Враховуючи те, що поліцейські не надали йому документів на прилад він запропонував пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі, однак незважаючи на це поліцейські склали протокол, після цього зупинили інший транспортний засіб та запросили свідків і запропонували їм розписатись в протоколі.

Поліцейські не надали йому копію складеного протоколу, а сказали лише те, що свою незгоду він зможе виразити в суді при розгляді справи, при цьому, його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Звертає увагу суду на те, що оскаржувана постанова суду є необґрунтованою, показує неповноту проведеного судового розгляду, а також те, що при винесенні її суд порушив його право на справедливий судовий захист, а також порушив принципи верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, недостатньо аргументовано мотивував своє рішення, ухвалив його на припущеннях.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу, та просив її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Скарга, подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновлені строку відмовлено.

Згідно до вимог ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 під час судового розгляду справи присутнім не був, оскільки, з 27.09.2018 року по 31.01.202019 року був відсутній за адресою: вул. Степанової,16, с. Клішківці Хотинського району Чернівецької області, що підтверджується актом перевірки факту проживання №337 від 31.01.2019 року Клішковецької сільської ради (а.с.25), тобто не був належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду даної справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин ОСОБА_3 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважний причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст.ст.245, 278,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд вважає таким, що ґрунтується на доказах, допустимість яких не перевірено районним судом належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, п.п.1-7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, п.п.3-4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв, які мають бути оглянуті у закладі охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб найближчого закладу охорони здоровя не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно пояснень, які містяться в апеляційній скарзі ОСОБА_3 вбачається, що апелянт свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та зазначив, що 21.09.2018 року на автодорозі Н-03 він керував автомобілем в тверезому стані, був зупинений поліцейськими, які на його вимоги не змогли вказати, що саме слугувало підставою для зупинки його автомобіля. Спочатку йому повідомили, що в його транспортному засобі не освідчується номерний знак, а пізніше запропонували йому пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу, у відповідь він заявив вимогу надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак таку вимогу було проігноровано. Враховуючи те, що поліцейські не надали йому документів на прилад він запропонував пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі, однак незважаючи на це поліцейські склали протокол, після цього зупинили інший транспортний засіб та запросили свідків і запропонували їм розписатись в протоколі.

Крім цього зазначив, що тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом він не отримував, як і копію складеного протоколу щодо нього.

Апеляційним судом з матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення було встановлено, що всупереч вимогам ч.3 ст.266 КУпАП, п.7 розділу 1 Інструкції, п.6 Порядку, водій ОСОБА_3, який відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу, поліцейськими не був направлений і супроводжений до закладу охорони здоровя для проведення огляду, відтак на місці зупинки був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, що є грубим порушенням вимог закону та є безумовною підставою для визнання такого огляду на стан спяніння недійсним, як прямо передбачено ч.5 ст.266 КУпАП

Крім того, вимогами ч.1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного спяніння.

При цьому, матеріали даної справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_3 від керування автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. GBVLS04, та надання можливості керування цим транспортним засобом іншій особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, як того вимагає ч.7 ст.266 КУпАП.

Так само, всупереч вимогам ч.1 ст.265-1 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було видано тимчасове посвідчення водію ОСОБА_3

Також апеляційним судом було встановлено, що копію протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №076204 від 21.09.2018 року ОСОБА_3 не отримував, а будь-яких даних про відмову в його отриманні матеріали справи не містять, що також, є грубим порушенням п.2.8 Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від16.02.2015 року № 3/02-15 (зі змінами).

Враховуючи наведені порушення, апеляційний суд погоджується із апеляційними доводами апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вини ОСОБА_3 у вчиненні даного правопорушення.

Також, апеляційний суд бере до уваги наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, пояснення свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с.3,4), зі змісту яких вбачається, що свідки частково підтвердили доводи зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_3, а саме, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду саме на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу приладом «Драгер», однак, не вказали, що він відмовився проходити огляд в закладі охорони здоровя.

Крім цього, апеляційним судом було встановлено, що в матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення відсутній акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки наявність чи відсутність стану спяніння у водія встановлюється лише на підставі огляду, проведеного у відповідності до вимог закону, а огляд ОСОБА_3 на стан спяніння оспорюється ним, а у апеляційного суду вичерпані можливості для отримання доказів, які мають значення для вирішення справи, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом не доведена.

За таких обставин, докази, які б прямо підтверджували винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відсутні правові підстави для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на підставі належно перевірених доказів, які б давали суду прямі і законні докази доведеності його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не виконано вимоги ст.245 КУпАП про всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.2 ст.62 Конституції України, ст.ст.245, 247, 251, 252, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Хотинського районного суду Чернівецької області від 16.10.2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, задовольнити.

Постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 16.10.2018 року щодо ОСОБА_3 - скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий,

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] ОСОБА_1

"Копія. Згідно з оригіналом." Головуючий, Суддя Чернівецького апеляційного суду ____________________ ОСОБА_1

28.02.2019 року

(дата засвідчення) копії