Категория: ст. 130 ч.1 КпАП України
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2019 року м. Маріуполь м. Маріуполь

Суддя Донецького апеляційного суду Топчій Т.В., за участю секретаря Параскєвіної Н.П., Крещенко В.М. та його захисника Дьоміна О.М., свідка ОСОБА_2 розглянув апеляційну скаргу захисника Дьоміна О.М., діючого в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, працюючий у ТОВ «Екологічні технології», проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,-

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,-

В С Т А Н О В И Л А:

21 серпня 2018 року о 21 год. 50 хв. по бул. Шевченка, 89/105 у Центральному районі м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Galant», державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд проводився у міському наркологічному диспансері м. Маріуполя (КЛПУ), від проходження медичного огляду на стан сп'яніння з використанням технічного засобу «Drager Alcotest» на місці зупинки відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України).

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 листопада 2018 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

В своїй апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, провадження по справі закрити. Зазначає, що розгляд справи відбувався без участі ОСОБА_3 та його представника, що призвело до порушення прав останнього на захист внаслідок чого він був позбавлений можливості реалізувати в суді свої права. Крім того, зазначив, що ОСОБА_3 лише знаходився в автомобілі на задньому сидінні, проте ним не керував, за кермом була інша особа, яка до приїзду працівників поліції залишила автомобіль.

Мотиви суду

Відповідальність на підставі ст. 130 ч.1 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння .

Вважаю, що розглянувши адміністративну справу, суддя районного суду обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Факт адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_3 в його вчиненні підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 086904 від 21 серпня 2018 року відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, диском із відеозаписом; рапортом поліцейського, актом огляду на стан сп'яніння, результатом хіміко-токсилогічного дослідження біологічних середовищ на наявність спирту етилового та висновками медичного огляду № 350 від 21 серпня 2018 року, за результатам аналізу у сечі виявлено 0,25 проміле етанолу. Заключний діагноз - гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю неускладнена.

Апеляційні твердження захисту про порушення права на захист ОСОБА_3 через розгляд провадження в суді у його відсутності, вважаю неспроможними, оскільки ОСОБА_3 було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, він у судове засідання не з»явився, не виявив бажання бути присутнім під час судового розгляду, його захист в суді здійснював захисник Дьомін О.М., який також не заперечував проти розгляду провадження у відсутності ОСОБА_3 захисник давав суду пояснення, висловлював заперечення проти викладених в протоколі обставин, тому вважаю що судом були додержані вимоги ст. 268 КУпАП при розгляді провадження.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_3 також скористався своїми правами, передбаченими ст. 268,280 КпАП України, зокрема правовою допомогою У судовому засіданні ОСОБА_3 та захисник Дьомін О.М. наполягали на обставинах подій 21 серпня 2018 року, викладених в апеляційній скарзі, заперечували керування ОСОБА_3 транспортним засобом під час зупинки ТЗ працівниками поліції.

З відеозапису з місця зупинки транспортного засобу вбачається, що ОСОБА_3 був зупинений працівника поліції за порушення ПДД, оскільки автомобіль рухався з неувімкненим габаритом, після зупинки транспортного засобу з автомобіля ніхто крім ОСОБА_3 не виходив.

З пояснень допитаного в судовому засіданні свідка працівника ВП ОСОБА_2, яким було складено протокол, вбачається, що після зупинки ТЗ , яке здійснило поворот біля магазину «Брусниця» на пл.. Кірова з вимкненими габаритами та зупинилося, він одразу підійшов до автомобіля, в якому були помітні пересування внутрі авто. З автомобіля ніхто, крім ОСОБА_3 не виходив, ніяка інша особа автомобіль не залишала. В авто крім ОСОБА_3 знаходилися ще троє пасажирів. Керування авто ОСОБА_3 спочатку заперечував, але зі змісту подальшої розмови з ним стало зрозуміло, що саме він керував ТЗ, потім він погодився пройти огляд на стан сп»яніння в медичному закладі - наркологічному диспансері м. Маріуполя.

За висновком результатів медичного огляду № 350 від 21.08.18 року Маріупольского наркологічного диспансеру за результатами дослідження біологічних речовин у ОСОБА_3 підтверджена гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю.

Аналіз наведених доказів, дає суду підстави вважати, що саме ОСОБА_3 керував ТЗ «Mitsubishi Galant», державний номерний знак НОМЕР_1, під час його зупинки працівниками поліції 21 серпня 2018 року о 21 год. 50 хв. по бул. Шевченка, 89/105 у Центральному районі м. Маріуполя, дав згоду на проведення медичного огляду на стан сп»яніння, яке було підтверджено висновком медичного огляду № 350 від 21.08.18 року Маріупольского наркологічного диспансеру. Обставини, наведені захистом у заперечення висновків суду про те, що ОСОБА_3 не керував ТЗ, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду провадження, оскільки з пояснень свідка працівника ВП ОСОБА_2 вбачається, що з автомобіля ніхто крім ОСОБА_3 для спілкування з ними після зупинки ТЗ не виходив, що виключає версію захисту про керування авто іншою особою, яка згодом пішла. Крім того саме ОСОБА_3,а не інша особа дав згоду на проходження медичного огляду на стан сп»яніння, що на думку суду також викриває ОСОБА_3 у вчиненні адмінправопорушення. З наведених підстав, наведену позицію захисту, суд розцінює як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Ні ОСОБА_3, ні його захисник не повідомили під час апеляційного перегляду переконливих доводів у спростування його вини або обставин, які б не були проаналізовані судом при прийнятті судового рішення, потребували б додаткової перевірки або могли б вплинути на винесення іншого процесуального рішення по справі.

За таких обставин, постанову суду першої інстанції вважаю законною, обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню або зміні.

Керуючись статтями 289, 293, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Дьоміна О.М., діючого в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 листопада 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: