КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08лютого 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Судом визнано доведеним, що 05.09.2018 року о 07 год. 17 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Audi А4» н.з. НОМЕР_1 (Литва) по Північному мосту в напрямку просп. Генерала Ватутіна в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нечітка мова, який від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати оскаржувану постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 12.11.2018 року, а провадження в справі відносно нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги зазначає, що під час розгляду даної справи судом першої інстанції не були дотримані вимоги ст.ст. 251, 252, 266 КУпАП, який неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, належним чином не дослідив та надав неправильну оцінку наявним у справі доказам, формально підійшов до вивчення обставин справи, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.

Вважає, що приймаючи оскаржуване рішення суддя припустився суперечливих висновків, який неправильно застосував положення ч.1 ст. 130 КУпАП та незаконно наклав на нього адміністративне стягнення саме за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.

Також апелянт вказує, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення від 05.09.2018 року складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки дані зазначені у цьому протоколі та письмові пояснення свідків є суперечливими, зокрема щодо часу вчинення правопорушення, оскільки за змістом протоколу, правопорушення було вчинене о 07 год. 17 хв., однак сам протокол складено о 06 год. 50 хв.

Звертає увагу, що у своїх рапортах працівники поліції зазначили, що о 05 год. 42 хв. він знаходився біля автомобіля, тобто не здійснював керування транспортним засобом, при цьому відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, після чого о 06 год. 30 хв. відносно нього було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, апелянт посилається на відсутність в матеріалах справи направлення його на огляд в закладі охорони здоров'я, а складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про вилучення у нього посвідчення водія та транспортного засобу, а також не вказано дії водія щодо ухилення від проходження огляду.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 7, 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Перевіркою матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно з'ясував обставини вчинення правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 в порушенні ним п.2.5 Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №231978 від 05.09.2018року (а.с. 1), згідно якого водій ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нечітка мова, при цьому пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків; поясненнями цих свідків (а.с. 3, 4), які засвідчили відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер»; рапортом інспектора УПП в м. Києві Ситника О.О. щодо обставин вчинення даного адміністративного правопорушення (а.с. 9), а також даними відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції (а.с. 10), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративні правопорушення, на підставі яких суд дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, апеляційні посилання ОСОБА_1 на неправильне застосування судом першої інстанції положень ч.1 ст. 130 КУпАП, який незаконно наклав на нього адміністративне стягнення за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння є безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та суперечать даним, які були встановлені суддею в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Апеляційні доводи про невідповідність складеного протоколу про адміністративне правопорушення від 05.09.2018 року вимогам ст. 256 КУпАП з тих підстав, що дані цього протоколу та письмові пояснення свідків містять розбіжності щодо часу вчинення даного правопорушення апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки у цих поясненнях вказано час, коли водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, а не час керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння.

Також апеляційний суд вважає надуманими і твердження апелянта про те, що згідно даних рапорту працівника поліції (а.с. 8-9) о 05 год. 42 хв. він знаходився біля автомобіля і не здійснював керування транспортним засобом, оскільки у цьому рапорті поліцейським чітко зазначено, що о 05 год. 42 хв. було отримано виклик від чергового «Київ 55» за фактом ДТП за участю автомобіля «Ауді», водій якого зник з місця пригоди.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення порядку проведення огляду водія на стан сп'яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», так як після його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», поліцейські не відвезли його на огляд до медичного закладу та посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи направлення його на такий огляд, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки згідно даних відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) інспектора поліції (а.с. 10), ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров'я.

Отже, наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги про те, що його огляд на стан сп'яніння було проведено з порушенням процедури, передбаченої статтею 266 КУпАП.

За наведеним, постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 12.11.2018 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування та закриття провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/824/322/2019 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.