Справа №461/8197/18
Провадження №3/463/31/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., за участі особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, представника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого в Управлінні державної реєстрації Львівської міської ради, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №064713 вбачається, що ОСОБА_3 20 жовтня 2018 року о 01 год. 50 хв. на перехресті вулиць Кривоноса- Опришківська в м. Львові, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку з застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вини у вчиненому не визнав та пояснив, що після проходження огляду на стан спяніння за допомогою алкотестера «Драгер», з результатами такого, а саме: 0,98 проміле не погодився та заявив клопотання про проходження визначення стану алкогольного спяніння в медичному закладі, на що поліцейські сказали, що цього не потрібно.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, оглянувши матеріали справи, вивчивши наявні у ній докази, суд приходить до наступного.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. 1, 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з додатку 1 до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 12.03.2016 № 672/5, про скерування особи на проходження огляду на стан спяніння складається відповідне направлення. З матеріалів справи не вбачається, що таке було складене інспектором.

З наявних у матеріалах справи письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що такі були присутні під час проходження огляду на стан спяніння ОСОБА_1 за допомогою алкотестера «Драгер», у таких не вказано, що останньому пропонували пройти огляд на стан спяніння у медичному закладі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення;

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Беручи до уваги наведене вище, а також право особи у разі незгоди з результатами огляду на стан спяніння, проведеного поліцейським, на проведення такого огляду в найближчому закладі охорони здоровя, відсутність будь-яких доказів того, що поліцейські забезпечили реалізацію такого права ОСОБА_1, враховуючи презумпцію невинуватості особи під час вчинення адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про те, факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, а вина останнього у законний спосіб ніякими доказами не доведена.

А тому суд приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 279, 280, 283, 284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Стрепко Н.Л.