ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7744/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2019 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює менеджером з продажу в ТОВ «УркАвтоЕкспорт», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 361203, 29 жовтня 2019 року о 18 годині 38 хвилин по вулиці Урлівській, 24 в місті Києві, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Джетта» н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 пояснив, що 29.10.2019 року увечері зустрівся з другом та вони вирішили поспілкуватись у його автомобілі, який стояв на парковці. Приблизно о 17-30 години до автостоянки під`їхав патруль, поліцейські підійшли до його автомобіля, почали вимагати вийти та пред`явити документи. Не зважаючи на те, що вимоги працівників поліції були незаконними, вони з товаришем надали свої документи, після огляду яких, працівники поліції поїхали. Через деякий час ці працівники поліції повернулись, заблокували автомобіль та викликали ще декілька патрулів. В подальшому їх знову попросили вийти з автомобіля та надати документи, що вони і зробили. Після цього працівники поліції почали стверджувати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився, прошов огляд та прилад «Драгер» показав результат, який не перевищує дозволеного. На всі пояснення та зауваження з приводу того, що автомобіль стояв на парковці та не рухався працівники поліції не реагували. Після цього працівники поліції повідомили, що вони не довіряють результатам приладу «Драгер» та що інший патруль доставить ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я по вулиці П.Запорожця, 20. По прибуттю за вказаною адресою, до ОСОБА_1 вийшла людина в білому халаті та надала бланк «Інформованої згоди», зі змісту якої вбачалося, що ОСОБА_1 має погодить на операцію та лікування, крім того у даній «згоді» зазначено, що адреса установи: м. Київ, пр-т Визволителів, 6, а його доставили на вулицю П.Запорожця, 20. На прохання ОСОБА_1 про надання посвідчення, лікар йому відмовив. Не дивлячись на це, ОСОБА_1 жодного разу не відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, йому виміряли тиск та провели візуальний огляд. При цьому, працівник поліції казав лікарю, що ОСОБА_1 підозрюють у перебуванні у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. Просив долучити до матеріалів справи письмові пояснення, копію інформованої добровільної згоди, копії запитів до ДПП у м. Києві, МОЗ України та КМКЛ № 3, відповідь на запит з КМКЛ № 3, відеозапис з його мобільного телефону на підтвердження його пояснень.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 361203 від 28.09.2019 року (а.с. 1), пояснення свідків (а.с. 2), а також відеозапис з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 3), письмові пояснення, копію інформованої добровільної згоди, копії запитів до ДПП у м. Києві, МОЗ України та КМКЛ № 3, відповідь на запит з КМКЛ № 3, відеозапис, наданий ОСОБА_1 , оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Так, викладені у протоколі серії ДПР18 № 361203 обставини спростовуються наявними у справі доказами з огляду на наступне. Відеозапис з нагрудної камери працівників поліції розпочинається з перебування осіб у приміщенні, де ОСОБА_1 мав проходити огляд на стан сп`яніння. На питання лікаря працівник поліції відповідає, що необхідно провести огляд на стан алкогольного сп`яніння, а потім додає, що ОСОБА_1 пройшов на місці огляд на приладі «Драгер», прилад показав 0.19%о, тому виникла підозра у перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, а огляд необхідно провести на стан і алкогольного і наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 на це повідомляє, що працівники поліції ставляться до нього упереджено та він не розуміє в чому його підозрюють, від проходження огляду не відмовляється, проте працівники поліції сприймають ці вислови ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду. Слід також зазначити, що викладені у протоколі ознаки сп`яніння ОСОБА_1 об`єктивно не підтверджуються дослідженим судом відеозаписом.

Так, викладені у протоколі обставини не узгоджується з наявними у справі поясненнями свідків, які складено бланкетно та з яких вбачається, що в їх присутності водій відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога, фраза «за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» викреслена. При цьому, з пояснень ОСОБА_1 та даних відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 проходив огляд за допомогою приладу «Драгер». Однак, документи на підтвердження проходження ОСОБА_1 такого огляду у матеріалах справи відсутні. Вказані обставини викликають сумніви у достовірності даних, вказаних у протоколі серії ДПР18 № 361203, в зв`язку з чим, суд не може визнати його належним та допустимим доказом.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини » (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.20196 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вищевикладене, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя