Номер провадження: 33/813/1486/19
Номер справи місцевого суду: 496/2248/19
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 496/2248/19

Одеській апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участі секретаря судового засідання - Віцько А.І.,

особи, які прийняли участь у судовому засіданні:

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 ,

- захисник - адвокат Ціпар Сергій Михайлович,

- представник Державної екологічної інспекції в Одеській області - Тутейко Артем Володимирович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 21 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 164 КУпАП,

встановив:

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 21 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп..

Згідно з постановою суду вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164 КУпАП повністю підтверджується дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення № 000641, № 000640; атом, складеним за результатами проведення планової перевірки № 41/10 ТОВ АГРОФІРМА «ДРУЖБА НАРОДІВ» . В діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Біляївського районного суду Одеської області від 21 серпня 2019 року скасувати. Ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що факт здійснення ТОВ АГРОФІРМА «ДРУЖБА НАРОДІВ» викидів забруднюючих речовин не доведено. Крім того вказує на те, що ТОВ АГРОФІРМА «ДРУЖБА НАРОДІВ» у 2015 році передало артезіанську свердловину № 5197 у користування (оренду) КП «Яськи», отже ТОВ АГРОФІРМА «ДРУЖБА НАРОДІВ», зокрема на момент вказаної планової перевірки № 41/10, не було користувачем цієї свердловини. Вбачаючи викладене у даному абзаці, на думку апелянта, висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові, є помилковими.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Ціпар С.М. підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

Представник Державної екологічної інспекції - Тутейко А. В . проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Просив апеляційну скаргу відхилити. Постанову суду першої інстанції просив залишити без змін.

Заслухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, вивчивши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а зміст постанови суду має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є директором ТОВ АГРОФІРМА «ДРУЖБА НАРОДІВ».

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 000641, 22.05.2019 року о 14:30 годині під час проведення планової перевірки при огляді території та вивченні документів, а саме паспортів на артезіанські свердловини (п`ять одиниць) та дозволу на спецводокористування (діючий на даний час), які належать ТОВ АГРОФІРМА «ДРУЖБА НАРОДІВ», встановлено, що забір води зі свердловини№ 5197, з якої вода використовується і для господарсько-побутових та питних потреб населення с. Яськи, та для поливу земель, складає в добовому об`ємі - 360 м?/добу та здійснюється без дозволу користування надрами, що є порушенням порядку проведення господарської діяльності, а саме без одержання дозволу, якщо це передбачено законом, таким чином порушено ч. 3 ст. 24 та ч. 1 ст. 23 КУ «Про надра», а також п. 133 переліку документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності прийнятого ЗУ № 3392-VI від 19.05.2011 року (2 - 2 зворотна сторона).

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 000640, 22.05.2019 року о 14:30 годині під час проведення планової перевірки при огляді території та виробничих майданчиків, які належать ТОВ АГРОФІРМА «ДРУЖБА НАРОДІВ», виявлено стаціонарні джерела викидів в атмосферу повітря, а також проведення діяльності, при якій є місце стаціонарних неорганізованих джерел викидів. У ТОВ АГРОФІРМА «ДРУЖБА НАРОДІВ», немає дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферу повітря з періоду 31.12.2012 року по теперішній час, що є провадженням господарської діяльності без одержання дозволу, який передбачено Законом, таким чином порушив ч. 5, 6 ст. 11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря», а також п. 30 переліку документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності прийнятого ЗУ № 3392-VI від 19.05.2011 року (а. с. 16 - 16 зворотна сторона).

Крім того, із складеного за результатами проведення планової перевірки акту № 41/10 вбачається, що діяльність ТОВ АГРОФІРМА «ДРУЖБА НАРОДІВ», а саме відходи які утворюються від діяльності ТОВ АГРОФІРМА «ДРУЖБА НАРОДІВ» мають наслідком порушення ст. ст. 17, 35-1 Закону України «Про відходи» (а. с. 3 - 10, а. с. 17 - 23 зворотна сторона).

Отже, відповідно до вищевказаних протоколів про адміністративне правопорушення № 000641, № 000640 та акту складеного за результатами проведення планової перевірки № 41/10, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, з огляду на наступне.

За правилами ч. 1 ст. 164 КУпАП, провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

За змістом ч. 1 ст. 164 КУпАП відповідальність за цією нормою настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Статтею 1 Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» затверджено Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності.

При цьому, згідно з ч. 8 цієї статті, необхідність одержання документів дозвільного характеру, встановлена законами, виникає виключно після внесення таких документів до Переліку, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пунктом 30 Переліку визначено, що відповідно до Закону України «Про охорону атмосферного повітря» видається дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Стаціонарним джерелом забруднення, відповідно до пп. 14.1.230 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України є підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу та/або скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти.

Згідно з п. 1.14.5 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу. Стаціонарним джерелом викидів шкідливих (забруднюючих) речовин в атмосферне повітря - будь-яке (точкове, площинне і т. д.) джерело з організованим або неорганізованим викидом шкідливих (забруднюючих) речовин в атмосферне повітря, що функціонує і тимчасово в межах території підприємства.

Стаціонарні джерела викидів шкідливих (забруднюючих) речовин а атмосферне повітря поділяються на два типи: джерела з організованим викидом; джерела з неорганізованим викидом.

Під організованим джерелом викиду розуміється викид, який надходить в атмосферу через спеціально споруджені газоходи, повітропроводи та труби; під неорганізованим викидом розуміється викид, який надходить в атмосферу у вигляді ненаправленого потоку газу внаслідок порушення герметичності устаткування, відсутності або незадовільної роботи вентиляційних систем, місцевих відсмоктувачів у місцях завантаження, вивантаження або зберігання сировини, палива, напівпродуктів і т. п. (п. 1.14.10, 1.14.11 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві).

Відповідно до п. 2 Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 року № 302, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Дозвіл видається суб`єкту господарювання за формою, встановленою Мінприроди.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

В силу вимог ч.ч.5, 6 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Таким чином, підприємство набуває право на експлуатацію обладнання, з якого в атмосферне повітря надходять забруднюючі речовини, лише після отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а відтак експлуатація такого обладнання без отримання дозволу є правопорушенням та підставою для застосування встановлених законодавством заходів реагування.

Отже з аналізу вищевказаних норм права вбачається, що факт здійснення господарської діяльності є необхідним для встановлення винуватості щодо здійснення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Господарського кодексу України, некомерційне господарювання - це самостійна систематична господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» - систематичною вважається діяльність у разі, коли така діяльність здійснюється протягом календарного року не менш ніж три рази. У такому випадку громадяни зобов`язані зареєструватись як суб`єкти підприємництва. При невиконанні останньої вимоги настає відповідальність за ст.164 КУпАП.

Одним із доводів апелянта, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 164 КУпАП, є те, що ТОВ АГРОФІРМА «ДРУЖБА НАРОДІВ» не здійснює господарської діяльності на території автопарку (територія на якій було вжито заходи державного нагляду (планова перевірка) в результаті яких було складено наведені протоколи про адміністративне правопорушення № 000641, № 000640 та акт за результатами проведення планової перевірки № 41/10).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ТОВ АГРОФІРМА «ДРУЖБА НАРОДІВ» здійснює господарську діяльність, тобто отримує прибуток або досягає економічні, соціальні та інші результати від вчинених на території автопарку дій. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалах відсутні дані щодо систематичності здійснення господарської діяльності.

Також, одним із доводів апеляційної скарги є те, що ТОВ АГРОФІРМА «ДРУЖБА НАРОДІВ» не є користувачем артезіанської свердловини №5197. Вказаний довід апеляційної скарги знайшов своє відображення в матеріалах справи. Відповідно до договору про оренду майна цілісного виробничого комплексу № 211, ТОВ АГРОФІРМА «ДРУЖБА НАРОДІВ» в особі директора ОСОБА_1 (орендодавець) та директор КП «Яськи» (орендар) уклали вказаний договір щодо передачі в оренду КП «Яськи» (орендарю) артезіанської свердловини № 5197 (а. с. 53 - 55). Обставин щодо розірвання, припинення вказаних договірних відносин матеріали справи не містять. Між тим, матеріали справи містять акт передачі артезіанської свердловини № 5197 КП «Яськи» (орендарю) (а. с. 56).

Також знайшли своє відображення у матеріалах справи доводи апеляційної скарги щодо законності користування артезіанською свердловиною № 5197 КП «Яськи» (орендарем). Апелянтом до пояснень на апеляційну скаргу додані копії дозвільних документів щодо користування артезіанською свердловиною № 5197 КП «Яськи» (орендарем): - дозвіл на спеціальне водокористування; - ліцензія на централізоваен водопостачання; - платіжне доручення № 1627 від 01.11.2019 року про оплату за користування надрами; - паспорт артсвердловини (а. с. 88 - 101).

Отже, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищезазначеного, висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, згідно яких судом першої інстанції його притягнуто до адміністративної відповідальності, не відповідають дійсності.

Доведеними є доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, адміністративне провадження слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 247, 252, 280, 284, 293, 294

Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеській апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 21 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 164 КУпАП- скасувати.

Провадження у справі закрити за підставою, передбаченою п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін