Провадження № 33/4820/65/19
Справа № 670/831/18 Головуючий в 1-й інстанції Волкова О. М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Хмельницької області Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Тарадай О.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Тарадай Олени Трохимівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, який працює мельником в ТОВ «Агро-корм»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

За постановою суду, ОСОБА_1 12.10.2018 року о 02:00 год. по вул. Заславській в смт. Віньківці, керував автомобілем ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що було зафіксовано за допомогою приладу «DRAGER Alkotest 6810» ARAM-3576 на місці зупинки в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Тарадай О.Т., поданій в інтересах ОСОБА_1, просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову суду вважає необгрунтованою, незаконною, такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. ст. 252, 268 КУпАП розглянув справу без участі ОСОБА_1, позбавивши його можливості надати пояснення по суті справи, неповно з'ясував обставини справи та прийняв незаконне рішення.

Висновок суду про те, що ОСОБА_1 не надав жодних документів на підтвердження перебування на стаціонарному лікуванні в медичному закладі не відповідає дійсності, оскільки 06.11.2018 року через канцелярію суду правопорушник завчасно подав заяву, в якій просив розгляд справи відкласти у зв'язку з тим, що у нього погіршився стан здоров'я і він змушений пройти курс лікування в медичному закладі, що підтверджується листком непрацездатності АДО № 498771 з 06.11.2018 до 13.11.2018 року. 10.12.2019 року ОСОБА_1 отримав опік, у зв'язку з чим подав заяву про відкладення розгляду справи. Раніше ОСОБА_1 не зміг надати лікарняний лист, оскільки такий видається особі тільки після проходження ним лікування.

На її думку, протокол про адміністративне порушення складений з порушенням вимог ст. 254, 256 КУпАП, оскільки складався без присутності ОСОБА_1

Окрім того, під час складання такого протоколу працівником поліції йому не були роз'яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, не повідомлено про процедуру проведення тесту на алкоголь, не проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надано свідоцтва про державну реєстрацію спеціального технічного засобу та свідоцтва про його повірку.

Огляд проводився за відсутності свідків, тому їх показання, наявні в матеріалах справии, є досить сумнівними.

Працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі.

У протоколі не зазначено про день та час розгляду адміністративної справи в суді.

Вказує, що посилання суду на підпис ОСОБА_1 у протоколі, як на доказ його вини та надання ним показів по суті, не можуть бути належними доказами, оскільки в них ОСОБА_1 не погоджувався із висновком алкотесту, підписав протокол тільки тому, що йому поліцейські не роз'яснили його прав та обов'язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Не долучено до матеріалів справи та не надано оцінки відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що поліцейськими під час проведення огляду на стан сп'яніння було порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, оскільки такий огляд проводився за допомогою приладу Драгер Алкотест 6810, який не входить до переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів, тому його показники не можуть вважатися допустимим доказом у справі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Тарадай О.Т. на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені в ній доводи, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконанні судом першої інстанції.

Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху України).

Згідно з п.п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ вказаної Інструкції огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Незалежно від того, що ОСОБА_1, як вбачається з апеляційної скарги, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, висновок суду про наявність в його діях складу вищевказаного правопорушення ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Зокрема, як правильно зазначено, вина ОСОБА_1 доводиться:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 033932 від 12.10.2018 року, якими підтверджується, що 12 жовтня 2018 року о 02 год. 00 хв. в смт. Віньківці по вул. Заславській водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки з використанням технічного засобу Alkotest Drager 6810 ARAM-3576 у присутності двох свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у Віньковецькій ЦРЛ відмовився. При цьому, по суті порушення ОСОБА_1 у відповідній графі даного протоколу зазначив: «випив 1 л пива» (а.с. 2);

- даними роздруківки № 2456 з технічного засобу Drager Alkotest 6810, відповідно до якої, особою, яку тестують є ОСОБА_1, результат тесту 2,4 %0 (а.с. 3);

- даними письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з яких слідує, що вказані особи були присутні при тому, як ОСОБА_1 за його згодою проходив огляд на стан сп'яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». Результат тесту становив 2,40 %0. З показниками приладу правопорушник погодився, при цьому пояснив, що 11.10.2018 року вживав алкогольні напої (пиво), після чого 12.10.2018 о 02 годині керував автомобілем. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у Віньковецькій ЦРЛ відмовився. Такі пояснення свідки підтвердили своїми підписами (а.с. 4, 5).

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАп також підтверджується даними відеозапису, який був наданий працівниками поліції на запит апеляційного суду, та з яких вбачається, що на пропозицію інспектора поліції пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 погодився. Після цього, у присутності свідків, продував технічний прилад «Drager». На запитання інспектора поліції чи погоджується він з результатами проведеного огляду, ОСОБА_1 відповів, що погоджується, при цьому пояснив, що випив 1 л. пива.

Разом з тим, із вказаного відеозапису вбачається, що у ОСОБА_1 спостерігалась хитка хода, незв'язна мова.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об'єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до викладеного, доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу суду не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Твердження апелянта про порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справу розглянуто у відсутність ОСОБА_1, суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Так, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КупАП надійшли до суду 22.10.2018 року.

ОСОБА_1 02.11.2018 року та 19.11.2018 було вручено судові повістки, згідно яких його було повідомлено про слухання справи (а.с. 11, 15).

Однак, судові засідання неодноразово відкладались, оскільки апелянт подавав клопотання про відкладення слухання справи.

Так, 06.11.2018 року ОСОБА_1 подав заяву про відкладення слухання справи, оскільки з 06.11.2018 року перебуватиме на стаціонарному лікуванні (а.с. 8). На підтвердження поважності причин відсутності надав суду копії картки стаціонарного хворого № 3838 та листка непрацездатності серії АДО № 498771 про перебування його на стаціонарному лікуванні з 06.11.2018 року по 13.11.2018 року. (а.с. 13,14). Таке клопотання було задоволено, розгляд справи відкладено до 28 листопада 2018 року.

26.11.2018 року ОСОБА_1 подав заяву про відкладення слухання справи з тих підстав, що бажає укласти договір з адвокатом (а.с. 17), яка також була задоволена, розгляд справи відклався до 11.12.2019 року. У подальшому будь-яких документів щодо укладення такого договору суду не надав.

В судове засідання, призначене на 11.12.2018 року, ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно не з'явився. Подав заяву про відкладення, посилаючись на те, що проходить курс лікування в медичному закладі (а.с. 19). При цьому, надав лише копію довідки до акта огляду МСЕК АВ №1110197 від 22.11.2018 року про наявність третьої групи інвалідності (а.с. 20). Будь-яких інших документів на підтвердження поважності причин неявки до суду 11 грудня 2018 року, ОСОБА_1 надано не було.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статтей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов'язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов'язковою.

А тому, суд першої інстанції правильно, на виконання вимог ст. 277 КУпАП, з дотриманням строків розгляду даної справи, здійснив її судовий розгляд у відсутність ОСОБА_1

Окрім того, в апеляційній інстанції було відновлене право ОСОБА_1 як на особисту участь у судовому засіданні, так і на доведення своєї невинуватості належними та допустимими доказами.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 254, 256 КУпАП, а саме: за його відсутності, на увагу суду не заслуговують з наступних підстав.

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 033932 від 12.10.2018 року в графі протоколу «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 особисто розписався, що підтверджує присутність його при складанні вказаного протоколу. Окрім того, жодних заперечень, зауважень щодо порушень законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП не зазначив.

Твердження про те, що ОСОБА_1 не були роз'яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, є безпідставним, оскільки спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 033932 від 12.10.2018 року.

Посилання апелянта на те, що при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан сп'яніння свідки були відсутні, є безпідставним та спростовується наявними у матеріалах справи їх письмовими поясненнями.

Так, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, пояснили, що були присутні при тому, як працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти тест на стан сп'яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». На пропозицію поліцейського останній погодився і після того, як він продув прилад, результат тесту становив 2,40 %0. З показниками приладу правопорушник погодився, при цьому пояснив, що 11.10.2018 року вживав алкогольні напої (пиво), після чого 12.10.2018 о 02 годині керував автомобілем і був зупинений працівниками поліції. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у Віньковецькій ЦРЛ відмовився. Такі пояснення свідки підтвердили своїми підписами (а.с. 4,5).

Доводи апелянта про те, що показники приладу Драгер Алкотест 6810, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння, не можуть вважатися допустимим доказом у справі, оскільки такий не входить до переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів є безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до Наказу МВС № 33 від 1 березня 2010 року, газоаналізатор «Alcotest 6810» внесено до переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння.

За таких умов огляд водія ОСОБА_1 був проведений у відповідності до вимог закону за допомогою технічного приладу, яким дозволено такий огляд.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 при проведенні огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу Drager «Alcotest 6810» не було надано свідоцтва про державну реєстрацію спеціального технічного засобу та свідоцтва про його повірку апеляційний суд до уваги не приймає з наступних підстав.

Так, згідно даних відеозапису з нагрудних камер поліцейського, будь-яких клопотань ОСОБА_1 з приводу надання сертифікату відповідності на спеціальний технічний засіб «Драгер» працівникам поліції - не заявляв.

Відповідно ж до п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Отже, вказані апелянтом документи на технічний засіб «Драгер» могли бути надані лише на вимогу особи, яка підлягала огляду на стан сп'яніння.

Натомість, такі документи були витребувані апеляційним судом.

Згідно даних сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-96-2007, виданий фірмі Drager Safety AG and CO. KGaA, Німеччина, копія якого надана апеляційному суду на запит, засвідчує, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатори Аlcotest 7410…, Аlcotest 6510…, Аlcotest 6810…, затверджено та зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № У788-07.

Міжповірочний інтервал, встановлений під час затвердження типу - не більше 1 року.

29 травня 2018 року газоаналізатор Аlcotest 6810 № ARAM-3576 виробник Drager Safety AG and CO. KGaA, Німеччина, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп'яніння, пройшов повірку в результаті якої встановлено, що він відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/2774 від 29 травня 2018 року (чинне до 29 травня 2019 року).

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 з результатами огляду згідний не був, при цьому працівниками поліції не було йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі на увагу суду не заслуговують, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону та наявних у матеріалах справи доказах.

Так, згідно з п.п. 6, 7 розділу І та п. 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Аналогічні вимоги містяться і в ст. 266 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, порядок виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп'яніння був дотриманий працівниками поліції. Зокрема, перед початком проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів працівниками поліції була отримана згода водія. Огляд відбувався у присутності свідків. З результатами огляду водій погодився, при цьому пояснив, що випив 1 л. пива. Будь-яких зауважень щодо дій працівників поліції не висловлював, бажання пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я не виявив.

Вказане підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, наданим на запит суду. Інші матеріали справи не містять інформації про те, що він висував зазначені вимоги працівникам поліції.

Незазначення у протоколі дати та часу розгляду адміністративної справи в суді не є беззаперечною підставою для скасування постанови суду. Крім того, Віньковецьким районним судом була направлена на адресу ОСОБА_1 судова повістка із зазначенням дати та часу судового засідання, на яке ОСОБА_1 не з'явився, лише подав заяву про його відкладення.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

З огляду на викладене, суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно. Тому твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими та безпідставним.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік і відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу Тарадай Олени Трохимівни в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.