Провадження № 3/760/8350/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2019 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Зелінська М.Б., за участі ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, працює виконробом в КП «Виробничий тракторист», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 342470 від 10.07.2019 року ОСОБА_1 10.07.2019 року о 06 год. 41 хв. на вул. В. Гетьмана 19/38 в м. Києві керував ТЗ «ВТЗ-2032 АМК», д.н.з. НОМЕР_1 , перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, при перевірці документів було встановлено, що водій керував з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 14.08.2019 року адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернуто до УПП у місті Києві - для належного оформлення та доопрацювання, в зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення водія від керування транспортного засобу та огляду на стан сп`яніння, в поясненнях свідків, взагалі не вказано, у який спосіб було запропоновано водію пройти огляд, яким технічним засобом і які дії водія були щодо ухилення від такого огляду, матеріали справи не містять пояснень та причини відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тва всіх обставини події.

На виконання вказаної постанови до суду з УПП в місті Києві повернувся адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, разом з рапортом поліцейського р. 6 б. 3 п. 1 УПП в м. Києві ДПП капрала поліції Чаплиги Лілії від 08.10.2019 р. без усунення втановлених судом недоліків.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що провадження у справі необхідно закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/ 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

До цього ж, в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року №14/1 «про порядок зберігання, використання відеозапису з відеореєстраторів патрульних» - використання нагрудних камер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції. Нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами. Після активації нагрудної камери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно.

Згідно відеозапису нагрудної камери працівника поліції неможливо визначити чи проводилась процедура відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно до законодавства України у присутності двох свідків, оскільки, на відео не видно свідків.

Також, у письмових поясненнях свідків відсутні відомості про документ за яким встановлено їх особу, тож суд не може розглядати такі пояснення як доказ.

Згідно з положенням п. 7 ч. 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення розроблені та затверджені наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/278853 «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», наказом МВС від 06.11.2015 за №1376 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за № 1496/27942 «Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», спільним наказом МВС і МОЗ від 09.11.2015 за №1452/735 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року №1413/27858 «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», недотримання норм яких дає підстави для висновку про недопустимість доказів на підтвердження обставин подій та доведеності вини особи у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

В ч. 3 ст. 266 КУпАП зазначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Виявлення ознак алкогольного сп`яніння це лише припущення працівника поліції, яке повинно бути чи підтверджене, чи спростоване в ході встановленого порядку огляду водія на стан сп`яніння.

Враховуючи допущені працівником поліції порушення під час складання протоколу та проведення процедури огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, такий огляд водія, у відповідності до ч. 5 ст. 266 КУпАП, необхідно визнати недійсним, у зв`язку із чим в діях ОСОБА_1 відсутні порушення вимог п. 2.5. ПДР України.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У матеріалах справи відсутні конкретні правові докази про відсторонення водія від керування транспортним засобом та які б свідчили про наявність у інспектора правових підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння на час складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.,так як водій не був відсторонений та продовжив керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведене вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 256, 268, 283-285, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.Б. Зелінська