КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юрдига О.С.,

за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника Харченка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Харченка С.В. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави.

В апеляційній скарзі захисник Харченко С.В. в інтересах ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування зазначає, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Вказує на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст.255 КУпАП, не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Вказує на те, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду та не перебував у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери працівників поліції .

Вважає, що судомпершої інтанції, не взято до уваги порушення працівниками поліції порядку огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол про адміністративне правопорушення - недопустимим доказом вини ОСОБА_2, оскільки у ньому не сформульовано суть правопорушення. Окрім того зазначає, що показання свідків не узгоджуються з даними протоколу.

Вважає, що відсутність у працівників поліції спеціальних технічних засобів для встановлення стану наркотичного сп`яніння, не є підставою для направлення особи до лікаря-нарколога без проведення такого огляду на місці.

Звертає увагу на відсутність у матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Харченка С.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи убачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 15 жовтня 2018 року о 20 год. 45 хв. у місті Києві на Харківському шосе 172 Б, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння : порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленному порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №217320, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які засвідчили факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння у визначеному законом порядку, відеозаписом з нагрудної камери працівників патрульної поліції.

Згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 ЗУ &q? в;Про Національну поліцію&quuo;, наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них&q? ; та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 &quві;Про порядок зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних&q?де; чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, долученого до матеріалів справи, повністю підтверджують викладені у протоколі та постанові суду обставини.

За таких обставин, рішення суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у постанові, є обґрунтованими і підтверджується зібраними по справі доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнята із порушеннями процесуальних норм та права на судовий захист, є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, з яких убачається, що суд у повному обсязі їх дослідив.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці, є необґрунтованими.

Згідно розділу 2 п.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відсутність у матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан сп'яніння, не спростовує факту вчинення правопорушення, оскільки підтверджується іншими належними доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складено уповноваженою посадовою особою - інспектором поліції в межах наданих йому повноважень із дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення та особу правопорушника.

За таких обставин, постанова Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2018 року є законною, і підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Харченка С.В. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.С.Юрдига

Справа № 33/824/470/2019 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Заставенко М.О.