П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2019 Справа №607/25928/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління Держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого в.о. начальника філії «Тернопільський райавтодор» дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», РНОКПП НОМЕР_1,

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Управлінням Держпраці у Тернопільській області направлено в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення ТР1700/040/АВ/П/ПТ від 07.12.2018 р. вбачається, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді т.в.о. начальника та в.о. начальника, за місцем здійснення діяльності, впродовж липня жовтня 2018 року, вчинив адміністративне правопорушення за ознаками частини 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: в порушення вимог частини першої та другої статті 115 КЗпП України та частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці», виплата заробітної плати працівникам підприємства упродовж січня листопада 2018 року проводилась із затримкою, без виплати заробітної плати за першу половину місяця, у проміжок часу, що перевищував 16 календарних днів. Так, за липень 80% заробітної плати на суму 95000,00 грн. виплачено 21 листопада; за серпень, вересень, жовтень заробітна плата працівникам не виплачена. Станом на 07 грудня сума заборгованості з виплати заробітної плати за липень листопад 2018 року складає 375082,13 грн. (липень - 21731,44 грн., серпень - 133672,28 грн., вересень - 121150,41 грн., жовтень - 101839,79 грн.). В порушення вимог частини четвертої статті 115 Кодексу законів про працю України та статті 21 Закону України «Про відпустки», заробітна плата за час відпустки працівникам підприємства виплачувалася пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Так, виконавцю робіт ОСОБА_2 наказом від 08.10.2018 року № 39-кв надано чергову щорічну відпустку тривалістю 34 календарних дні з 08.10.2018 року по 11.11.2018 року (заява ОСОБА_2 від 01.10.2018 року), а заробітну плату за час відпустки не виплачено за три дні до відпустки та станом на 07 грудня 2018 року 08.2018 року. В порушення вимог частини 1 статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника підприємства виплата всіх сум, що йому належали, в день звільнення не проведена. Так, наказом підприємства від 11.07.2018 року № 11к, шляхового робітника ОСОБА_3 звільнено за власним бажанням, згідно статті 38 КЗпП України 11.07.2018 року (останній робочий день), однак розрахунок з ним при звільненні проведено не в день звільнення 07.2018 року, а тільки 20.08.2018 року. В порушення вимог частини 1 статті 117 Кодексу законів про працю України, звільненому 11.07.2018 року ОСОБА_3, в день звільнення, не виплачено середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та пояснив, що через складний фінансовий стан філії, призвело до неможливості своєчасно виплачувати як заробітну плату так і розрахункові звільненим та відпускні.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення ТР1700/040/АВ/П/ПТ від 07.12.2018 р.; Витягом з акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю ТР1700/040/АВ від 07.12.2018 р.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, тобто порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Судом встановлено, що дане адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 41 КУпАП, було вчинено впродовж липня жовтня 2018 року.

Згідно із п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2, 3 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Враховуючи встановлені судом факти, а також те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, було вчинено впродовж липня жовтня 2018 року, суд приходить до переконання, що спливли строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що провадження в даній справі про адміністративне правопорушення слід закрити, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 36, 38, п. 7 ст. 247, 283, 284 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 41 КУпАП закрити, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяОСОБА_4