Номер провадження: 33/813/1746/19
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання Ткачука В.О.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 16 жовтня 2019 року про визнання ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , невинуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 16 жовтня 2019 року визнано ОСОБА_2 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КпАП України, відносно ОСОБА_2 , закрито через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить суд постанову Київського районного суду м.Одеси від 16 жовтня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою матеріали адміністративної справи повернути до Київського відділу поліції в м.Одесі ГУНП в Одеській області для належного оформлення та доопрацювання.

Заслухавши пояснення , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді даної адміністративної справи суд першої інстанції цілком дотримався вказаних вимог закону та прийняв законне та обґрунтоване рішення про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Так, відповідно до положень статті 173 КУпАП дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на громадський порядок. Поняття «дрібне хуліганство» - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе приставання до громадян та інші подібні дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян, якщо вони за своїм характером не тягнуть застосування заходів кримінального покарання. Дрібне хуліганство характеризується наявністю умислу; особа, яка скоїла дрібне хуліганство, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок, і бажає чи свідомо допускає вияв неповаги до суспільства.

Тобто, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є порушення громадського порядку і спокою громадян.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02.09.2019 року, серія АПР18 342244, ОСОБА_2 , 23.08.2019 о 15.30 год., за адресою: АДРЕСА_2 , зламав паркан, який належить гр. ОСОБА_1 .

Закриваючи провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, районний суд виходив з того, що докази вини ОСОБА_2 у вчиненні дрібного хуліганства саме 23.08.2019 о 15.30 год. відсутні, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

Такий висновок суду є обґрунтованим , оскільки будь-яких об`єктивних даних, що ОСОБА_2 порушував громадський порядок і спокій громадян, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 269 КУпАП в засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 було забезпечено право для надання пояснень та доказів на спростування висновків суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, однак доказів, які б спростовували правильність висновків суду апеляційної інстанції, не надано.

У суду апеляційної інстанції відсутні дані, які не досліджувалися районним судом та які можна було б прийняти на підтвердження доводів скарги.

Таким чином, постанова судді районного суду є законною і обґрунтованою, а висновок про те, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, належним чином вмотивований і відповідає вимогам закону та доводами апеляційної скарги не спростовується.

При цьому, апеляційний суд враховує ст. 62 Конституції України, яка закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про необхідність скасування постанови суду першої інстанції, у зв`язку із не встановленням обставин, за яких було вчинено правопорушення та повернення в зв`язку з цим матеріалів адміністративної справи до Київського відділу поліції в м.Одесі ГУНП в Одеській області для належного оформлення та доопрацювання, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки такі повноваження у суду апеляційної інстанції відсутні.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 30, 33, 36, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 16 жовтня 2019 року про визнання ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , невинуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду: Т.В. Цюра