справа №176/390/19
провадження №3/176/71/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року cуддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Гусейнов К.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Криворізького відділу податкового супроводження підприємств Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної Фіскальної Служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, генерального директора Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

12.02.2019 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із Криворізького відділу податкового супроводження підприємств Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №8/28-10-46-15 від 31.01.2019 року, складеного головним державним ревізором-інспектором Криворізького відділу податкового супроводження підприємств Дніпропетровського управління Офісу ВПП ДФС ОСОБА_2 за результатами документальної виїзної перевірки (акт від 16.01.2019 №14/28-10-46-15/14309787 ДП «СхідГЗК» було встановлено, що посадова особа ОСОБА_1 генеральний директор ДП «СхідГЗК» вчинив правопорушення , а саме порушення п.198.1, п. 198.3, ст. 198 Податкового кодексу, в результаті чого завищено податковий кредит за жовтень 2018 року на загальну суму ПДВ 28667 грн., п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу, в результаті чого завищено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розумінні ПДВ 28667 грн, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду адміністративної справи, однак до суду не з'явився, надавши заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких свою провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП він не визнає, вважає, що головним державним ревізором-інспектором було грубо порушено вимоги ст. 254 КУпАП та ст. 256 КУпАП, оскільки протокол було складено за його відсутності, без розяснення будь-яких прав та містить лише загальний опис правопорушення. З протоколу, порушення в якому сформульовано таким чином, взагалі неможливо зрозуміти який адміністративний проступок він скоїв як генеральний директор ДП «СхідГЗК», якими саме його діями чи бездіяльністю заподіяна шкода та яким саме охоронюваним законом інтересам вона спричинена. Окрім того, він вважає, що взагалі пропущено строк притягнення його до адміністративної відповідальності, встановлений ст. 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, вважаю, що провадження по даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях останнього, з наступних підстав.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є субєктом правопорушення, всіх обовязкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ч.1 ст. 163-1 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення на правопорушника за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Так, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що при складанні вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою не в повному обсязі та неконкретно викладено суть адміністративного правопорушення з огляду на те, що фабула інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення виписана неналежним чином, без зазначення при яких саме обставинах було вчинено правопорушення і в чому саме виразилося порушення п.198.1, п.198.3, ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що в свою чергу призвело до порушення порядку ведення податкового обліку. Не зазначено цього і в акті документальної позапланової виїзної перевірки від 16.01.2019 року, долученого до матеріалів справи. Крім того із дослідженого акту вбачається, що останній має два додатки, копії яких до матеріалів справи долучено не було.

Таким чином, оскільки у справі відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, у суду не має можливості встановити факт вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення та наявність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням норм діючого законодавства.

Так, відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими та те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, згідно із ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Крім того, вимоги щодо порядку оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення викладені в Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №566 від 02.07.2016р. (далі Інструкція).

Пунктом 9 розділу 2 вказаної Інструкції передбачено, що протокол складається у двох примірниках, що підписується посадовою особою, яка склала Протокол, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками і понятими, якщо такі є.

Відповідно до п. 11 розділу 2 Інструкції, один примірник Протоколу під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Всупереч вищевказаним нормам протокол про адміністративне правопорушення складено по відношенню до ОСОБА_1 за його відсутності, лише через п'ятнадцять днів після складання акту про результати перевірки, яким було встановлено порушення вказаних у протоколі пунктів податкового Кодексу України, без зазначення підстав, які унеможливлювали скласти протокол про адміністративне правопорушення у день складання акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки, в присутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності, надавши можливість цій особі подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додати до протоколу. Також, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено повні відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, матеріали справи не містять посадової інструкції чи витягу з посадових обов'язків ОСОБА_1, які вказють, що саме він має нести відповідальність за дане інкриміноване йому адміністративне правопорушення і невиконання яких посадових обов'язків призвело до порушення п.198.1, п. 198.3, ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу.

Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи, викладене та, те що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, прихожу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя К.А. Гусейнов