МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/812/82/19 Головуючий у місцевому суді: Дробинський О.Е.
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Гулий В.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гулого В.П., за участю: секретаря Бондаренко М.Є.,

особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_3,

27 лютого 2019 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області 31 січня 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, працюючого водієм ПАТ «Зелений Гай», який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП), з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 170 (сто сімдесят) гривень.

в с т а н о в и в:

Постановою судді місцевого суду встановлено, що 27 листопада 2018 року в м. Вознесенську Миколаївської області громадянин ОСОБА_3, по мобільному телефону ображав нецензурною лайкою свою колишню дружину потерпілу ОСОБА_4, чим вчинив насильство відносно неї психологічного характеру.

В апеляційній скарзі особа, притягнута до відповідальності, ОСОБА_3 просить постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 січня 2019 року скасувати, провадження по справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На думку апелянта, постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що суддею місцевого суду було порушено вимоги статті 38 КУпАП та пункт 7 статті 247 КУпАП, що вплинуло на прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Вказує, що ОСОБА_4 є його колишньою дружиною, що виключає відповідальність за статтею 173-2 КУпАП.

Особа, притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 стверджує, що суддя місцевого суду залишив поза увагою те, що частина 1 статті 173-2 КУпАП визначає відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, про те в даному випадку, на переконання апелянта, такі його дії не містять складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутня така ознака складу адміністративного правопорушення, як висловлювання образи по відношенню до члена сім'ї, тобто відсутня об'єктивна сторона правопорушення, передбачена частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

На думку апелянта, не може бути допустимим доказом в справі про адміністративне правопорушення, звукозапис його розмови, під час якої ОСОБА_4 було ображено нецензурною лайкою, який було досліджено під час судового засідання в місцевому судді, оскільки голос абонента, з яким розмовляла ОСОБА_4 не було ідентифіковано.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом статей 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя місцевого суду має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею місцевого суду зазначені вимоги виконані в повному обсязі.

Вина особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, доведена дослідженими суддею місцевого суду доказам, яким надана належна оцінка.

Так, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, серія ГР №108906 від 27 листопада 2018 року, який, враховуючи положення статті 251 КУпАП, є доказом, громадянин ОСОБА_3 протягом листопада місяця 2018 року систематично вчиняв насильство в сім'ї, відносно своєї дружини громадянки ОСОБА_4 та їхнього спільного сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Як слідує з письмових пояснень потерпілої ОСОБА_4 від 27 листопада 2018 року, близько місяця вона розлучилась зі своїм чоловіком ОСОБА_3, та наразі проживають окремо. Колишній чоловік систематично вживає алкогольні напої, та як наслідок приходить до її місця проживання у нетверезому стані, та без причин ображає її та їхнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, брутальною лайкою, погрожує фізичною розправою, але реальних дій не чинить. Умисно псує належне їй майно, поводить себе зверхньо та грубо, на зауваження не реагує. Через відсутність розподілу майна, ОСОБА_3 обіцяє підсилити у їхній спільний будинок осіб, які звільняться з місць позбавлення волі. 26 листопада 2018 року ОСОБА_3 прийшов до їхнього спільного будинку з метою спільного проживання. Вказує, що аліменти колишній чоловік не сплачує, користується речами, які були придбані нею після розірвання шлюбу, постійно її принижує та ображає. Кожного разу як їй телефонує колишній чоловік, та ображає її, вона це фіксує за допомогою аудиозапису.

Також суддею місцевого суду, була надана належна оцінка даним протоколу прийняття заяви потерпілої ОСОБА_4 про вчинення адміністративного правопорушення.

Сукупність досліджених суддею місцевого суду доказів, їх оцінка свідчить про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

При накладенні стягнення на ОСОБА_3, - визначенні його виду та розміру, суддею місцевого суду дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені статтею 33 КУпАП, накладено мінімальне стягнення визначене санкцією частини 1 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За такого, посилання апелянта, щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_4, являється його колишньою дружиною, не заслуговують на увагу.

Безпідставними є і доводи апелянта щодо недопустимості, як доказу, наданого в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_4 аудіозапису телефонної розмови, оскільки, суддя місцевого суду не посилався, як на доказ вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3

Також є безпідставними посилання апелянта щодо порушення строків накладення стягнення.

Так, згідно частини 2 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вірно встановлено суддею місцевого суду датою вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, є 27 листопада 2018 року, від якого не минуло три місяці до дня накладення стягнення суддею місцевого суду за дане правопорушення.

Істотних порушень суддею місцевого суду норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, які б були безумовною підставою для скасування постанови судді, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

Суддя місцевого суду в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з'ясував обставини, що підлягали з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП. Зважаючи на викладене, а також на відповідність судового розгляду та постанови судді місцевого суду вимогам КУпАП, ОСОБА_3 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Керуючись статтею 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя