Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/436/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Орендовський В. А.
Категорія - 164 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Гончар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2019 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Гончар В.М. за участі особи, притягнутої до відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Підлубного В.В., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2019 року якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним за ч.1 ст.164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. без конфіскації, стягнуто судовий збір в розмірі 384,20 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 09 серпня 2019 року о 14 годині 00 хвилин по вул. Шевченка 34/15 у м. Новомиргороді Кіровоградської області проводив господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів на транспортному засобі: автомобіль ВАЗ-21104, д/н НОМЕР_1 , без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та отримання відповідної ліцензії, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, зокрема щодо провадження ним господарської діяльності, а саме надання послуги з перевезення пасажирів без відповідної ліцензії та реєстрації як суб`єкта господарювання.

Крім того, зазначив, що ОСОБА_2 , який склав даний протокол йому не представився, не надав своє службове посвідчення і при ньому не складав ніяких документів, не пропонував йому підписати жодного документу і взагалі не повідомив його про те, що ним складений адміністративний протокол за № 0004559 від 09 серпня 2019 року.

Вважає, що інспектором роти ВБДР УПП в Кіровоградській області Мирним С.О., який склав на нього постанову про порушення правил дорожнього руху, були передані його реєстраційні дані інспектору Укртрансбезпеки ОСОБА_2 для подальшого складення протоколу за ч.1 ст.164 КУпАП, і найбільш ймовірно, що адміністративний протокол всупереч вимог закону складався посадовою особою ОСОБА_2 у приміщенні Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, що свідчить про упередженість працівників поліції та Укртрансбезпеки та грубе порушення вимог статей 254,256 КУпАП.

Також вказав, що в протоколі відсутні свідки-очевидці, потерпілі громадяни, кого нібито він перевозив без ліцензії. Проте навіть у випадку доведеності одноразового перевезення ним пасажира на власному автомобілі за плату, то ці дії не можуть кваліфікуватись як заняття господарською діяльністю, так як такі дії мають носити систематичний характер, оскільки підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність. що здійснюється суб`єктами господарювання ( підприємцями ) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку ( ст. 42 ГК ). Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести наявність всіх цих випадків, зв`язати їх воєдино, а також довести їх систематичність. Тобто, важливою ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі.

Також просить суд визнати обгрунтованими причини ненадання ним до суду першої інстанції доказу по справі ( відеозапис на компакт диску з серійним номером НОМЕР_2 WJ092033461 ) і дослідити новий доказ, який не досліджувався раніше.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його представник адвокат Підлубний В.В. вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та посилаючись на вказаній в ній доводи, просили скасувати постанову суду, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити.

При дачі пояснень ОСОБА_1 також зазначив, що 09.08.2019 приїхав на автовокзал в м. Новомиргород зустріти знайому де її і чекав. Крім працівників поліції, які склали щодо нього постанову за ч.1 ст. 122 КУпАП, яка в подальшому була скасована судом, до нього більше ніхто не підходив, будь-яких пояснень не відбирав та протоколу за ст. 164 КУпАП не складав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, за наступних обставин.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням ( проступком ) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ( ст.280 КУпАП ).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною першою статті 164 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без додержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом ( крім випадків застосування принципу мовчазної згоди ).

Таким чином, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, а об`єктивною стороною зазначеного правопорушення, зокрема, є саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання відповідної ліцензії.

Норма ст.164 КУпАП є банкетною, а тому в протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність.

Відповідно до підпункту 14.1.36 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом ( виготовленням ) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пункту 24 частини 1 статті 7, частини 9 статті 13 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом потребують ліцензування.

Крім того, частиною 3 статті 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Таким чином, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП, суд мав отримати докази того, що він здійснював господарську діяльність з надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без відповідної ліцензії, а також отримував від здійснення зазначеного виду діяльності дохід.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В той же час у протоколі № 0004559 про адміністративне правопорушення, складеним 09 серпня 2019 року державним інспектором відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Шинкаревичем Я.Д., який відповідно до положень статті 251 КУпАП, є доказом в справі, не зазначено обставин, за яких 09 серпня 2019 року ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП, а саме: відсутня вказівка на конкретних осіб, яким він надавав послуги з перевезення та на отримання ним доходу за надану послугу, також в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність.

Крім того, із протоколу вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, вчинив ОСОБА_3 , в той час до адміністративної відповідальності судом притягнутий ОСОБА_1 .

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, належних доказів у підтвердження викладених у ньому обставин щодо здійснення ОСОБА_3 ( ОСОБА_1 ) перевезення пасажирів ( надання послуг таксі ) за відповідною адресою не зібрала, до протоколу матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, в тому числі пояснення жодних свідків та самого ОСОБА_4 ) не долучила.

Інших доказів, які б підтверджували викладені у протоколі обставини, матеріали справи не містять, як це передбачено пунктом 6 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.07.2016 №566, до протоколу не внесено.

Разом з тим, апеляційний суд визнав обґрунтованими причини ненадання ОСОБА_1 до суду першої інстанції доказу по справі ( відеозапис на компакт диску з серійним номером НОМЕР_2 WJ092033461 ) і дослідивши його встановив, що 09.08.2019 о 14.00 год. в присутності ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, державним інспектором відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті ОСОБА_2 , не складався та жодним чином не фіксувалося вказане правопорушення.

Долучений до справи фотознімок, на якому зображено автомобіль із шашкою таксі, сам по собі не має статусу доказу, оскільки не містить вказівки щодо показань технічних приладів чи технічних або інших засобів, за допомогою яких був отриманий.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у підтвердження викладених у протоколі обставин щодо здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності із перевезення пасажирів таксі без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження цього виду господарської діяльності.

З огляду на наведене, відсутні підстави стверджувати, що зібрані уповноваженою особою на складення протоколу докази підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (відсутность події і складу адміністративного правопорушення).

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.М. Гончар