Справа № 629/5917/18
Номер провадження 3/629/5/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2019 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Каращук Т.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополь Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого монтером ТОВ «Стальконструкція», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 185 КУпАП,

в с т а н о в и в :

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшов протокол адміністративного правопорушення серії ГП № 139531 від 20 листопада 2018 року в якому вказано, що 20 листопада 2018 року о 12-00 год. на автошляху Т2209 (1-й км від а/д М18 Сімферополь - Харків у бік с. Азов) ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 1122 державний номер НОМЕР_1 та відмовився самостійно показати поліцейським вміст особистих речей та транспортного засобу, в зв'язку з чим не дав можливості провести поверхневу перевірку речей та транспортного засобу згідно ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», чим вчинив злісну непокору законній вимогі лейтенанта поліції Римарева В.А., неодноразово повторювану, при виконанні ним службових обов'язків, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.

20.11.2018 року на адресу суду від адвоката ОСОБА_1 - Остапенко С.Ю. надійшов відзив на протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 з протоколом про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП не згоден, так як не вчиняв вказане адміністративне правопорушення. У його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, так як він не рухався по дорозі, як про те вказують працівники поліції, а стояв на узбіччі; не відмовлявся самостійно показувати документи на транспортний засіб та посвідчення водія та не чинив перепон працівникам поліції у проведенні поверхневого огляду речей та транспортного засобу, а лише попросив представитися, вказати причину, яка стала підставою його перевірки і хочуть здійснити огляд транспортного засобу, але працівники поліції цього не здійснили, тоді ОСОБА_1 попросив скласти протокол про огляд транспортного засобу з зазначенням причини перевірки документів та транспортного засобу, але працівники склали постанову на злісну непокору працівнику поліції та протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом без необхідних документів, не рахуючи те, що він не порушив ніяких положень законодавчих актів і пред'явив відповідні документи працівникам поліції. Крім того, всупереч вимогам діючого законодавства та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не були роз'яснені його права й обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, не враховані показання свідків. Отже, на думку захисника в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, так як він беззаперечно на вимогу поліцейського погодився надати для огляду авто та будь-які речі, лише щоб такий огляд був належним чином оформлений процесуальним документом, в зв'язку з чим просив закрити провадження по даній справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Відповідно до ст.268 КУпАП вважаю можливим розглянути справу за відсутності правопорушника ОСОБА_1

Стаття 7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пленум Верховного Суду України у Постанові від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Вимогами відповідно ст. 252 КпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ст. 278 КпАП України, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 256 КпАП України визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст. 185 КупАП, адміністративна відповідальність передбачена за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об'єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об'єктивна сторона: правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов'язків.

Суб'єктивна сторона: правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 185 Кодексу про адміністративні правопорушення (злісна непокора), таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов'язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Саме це тлумачення є визнаним і сьогодні. Так, на нього посилається Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011.

Дане правопорушення обов'язково передбачає наявність законної вимоги співробітника міліції. Саме законної. Вимоги працівника міліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані. В протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені, які саме законні вимоги були висунуті працівниками міліції.

Натомість в протоколі про адміністративне правопорушення, складеним інспектором роти № 3 батальйону №3 УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Римаревим В.А. не відображені, причини зупинення транспортного засобу, та які саме законні вимоги були висунуті працівниками поліції.

Крім того в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на злісну непокору ОСОБА_1 законним вимогам працівникам поліції, оскільки, як вказав захисник у відзиві, ОСОБА_1 погодився дати для огляду авто, однак за умови, що такий огляд був належним чином оформлений процесуальним документом, про що також зазначено ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, натомість його вимоги працівниками поліції були проігноровані, і він був доставлений до відділу поліції, де на нього був складений протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП.

У зв'язку з виявленими порушеннями, допущеними при складанні поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, суд приходить до висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 139531 від 20.10.2018 року є неналежним та недопустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП України.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст.ст. 9, 245 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події і складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Виходячи з положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи докази в їх сукупності, на підставі повного і об'єктивного дослідження усіх обставин справи, суд приходить до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно вчинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП України.

А відтак, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КпАП України підлягає закриттю, оскільки положеннями ст. 247 КпАП України передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Встановлені під час судового розгляду даних матеріалів порушення порядку фіксації адміністративного правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення свідчать про неналежне виконання працівником поліції своїх посадових обов'язків, що в даному конкретному випадку фактично призвело до нівелювання положень ст. 1 КпАП України, якими визначені завдання цього кодексу, зокрема: зміцнення законності, запобігання правопорушенням та виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції України і законів України та сумлінного виконання своїх обов'язків.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.221, 247, 254, 256, 280, 283-289 КпАП України, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КпАП України відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана скарга в апеляційний суд Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області або внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.О.Каращук