Провадження № 3/201/53/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм підприємства «Автотранссервіс», який мешкає за адресою: м. Дніпро, Бульвар Слави, 3/3, притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12 грудня 2018 року о 06 годині 55 хвилин, керуючи транспортним засобом «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1, на перехресті нерівнозначних доріг вул. ОСОБА_2 та вул. Чернишевського в м. Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав переваги у русі, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Рено», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 з'явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що коли він повертав з вул. ОСОБА_2 на вул. Чернишевського в м. Дніпрі, то для цього не було будь-яких перешкод або автомобілів, яким він міг створити небезпеку, однак інший водій рухався на великій швидкості і в момент зіткнення навіть те, що він повністю зупинився, не допомогло уникнути дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок цього на його автомобілі було пошкоджено правий сигнал повороту спереду на бампері.

Водій ОСОБА_3, будучи допитаним у судовому засіданні, пояснив, що перед перехрестям вул. Чернишевського та вул. Гончара в м. Дніпрі він рухався по головній дорозі в напрямку пр. Гагаріна та бачив приближення транспортного засобу «Мерседес-Бенц» зі сторони другорядної дороги, при цьому водій останнього пригальмував перед перехрестям, а тому він вважав, що його помітили, однак, вже фактично проїхавши перетинання доріг, він боковим зором побачив в безпосередній близькості від себе приближення вказаного транспортного засобу, у зв'язку з чим він не мав змоги уникнути зіткнення, в результаті якого його розгорнуло на 180 градусів, при цьому, в результаті взаємодії між собою транспортних засобів, на його автомобілі були пошкоджені зліва стійка, двері, а також трохи задня частина.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 12 грудня 2018 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення на перехресті нерівнозначних доріг відбулось в результаті того, що водій транспортного засобу «Мерседес-Бенц» ОСОБА_1 при виїзді з другорядної дороги не надав дороги іншому водієві автомобіля «Рено» ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі та мав перевагу по відношенню до попереднього водія, оскільки за напрямком слідування правопорушника був встановлений дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» Розділу 33 Правил дорожнього руху України, який вимагав від останнього надати перевагу у русі автомобілям, що слідували по проїзній частині по вул. Чернишевського в м. Дніпрі, що і призвело до наслідків, які настали, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_3, відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Покази правопорушника ОСОБА_1 про те, що він надав перевагу у русі та повністю зупинився перед зіткненням, проте водій ОСОБА_3 не зменшив швидкість та вчинив дане ДТП, суд визнає неприйнятними, оскільки достовірно встановлено та ніким з учасників процесу не заперечується той факт, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності виїжджав з другорядної дороги на головну, по якій вже попередньо рухався водій ОСОБА_3, при цьому саме не надання дороги з боку водія ОСОБА_1 стало причиною даного зіткнення, оскільки такий маневр був небезпечний та непередбачуваний для ОСОБА_3 Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, під терміном дати дорогу розуміється вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість, отже саме в результаті не надання дороги водієм ОСОБА_1 відбулось зіткнення з іншим автомобілем, під керуванням водія ОСОБА_3

Висловлювання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з приводу того, що водій ОСОБА_3 рухався на великій швидкості, що, на його думку, могло призвести до наслідків, які настали, слід вважати не підтвердженими, оскільки останні не знайшли свого обґрунтування під час дослідження сукупності матеріалів адміністративної справи, а тому такі покази суд вважає неприйнятними виходячи з вимог допустимості та належності доказів по справі. Суд критично відноситься до вказаних аргументів сторони захисту ще й з огляду на те, що термін «велика швидкість» в даному випадку вважається оціночним поняттям та може не вірно трактуватись самим правопорушником або трактуватись ним у вигідну для нього сторону. Вказані ОСОБА_1 фактичні обставини могли бути сприйняті ним з субєктивної точки зору, оскільки швидкість автомобіля сприймається кожною людиною індивідуально.

Клопотання сторони захисту про необхідність отримання додаткових доказів, зокрема витребування відеозаписів з камер зовнішнього спостереження, суд вважає недоцільним, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна достатня кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття обєктивного та обґрунтованого рішення по ній.

Оцінюючи досліджені вище докази з точки зору достатності та взаємозв'язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем «Рено».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі трьохсот вісімдесяти чотирьох гривень двадцяти копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_4