ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/701/19 Номер провадження 33/814/753/19Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І. С. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
Категорія: ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., при секретарі Журі Н.Л., з участю захисника - адвоката Малофеєва А.І. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 14 червня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 14 червня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 17 березня 2019 року о 05 год. 47 хв. в АДРЕСА_2, керував автомобілем BMW д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, не чітка мова та на вимогу поліцейського у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився , чим порушив п.2.5 ПДР України та винив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 14 червня 2019 року, а провадження у справі відносно нього закрити. Також подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, зазначає, що отримав копію постанови районного суду лише 20 червня 2019 року в зв`язку з чим пропустив 10-ти денний строк на оскарження, а тому просить поновити цей строк.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що дійсно відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, наполягав на проходження його в медичній установі, йому в цьому було відмовлено, а тому він самостійно його пройшов.

Зазначає, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбачений відповідною інструкцією. Сфальсифікували його усну відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, як відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичній установі, шляхом наголошення про вказаний факт при свідках.

Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні адвокат Малофеєв А.І. , діючи в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав. В першому судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу особисто.

Мотиви суду

Заслухавши пояснення адвоката на підтримання доводів апеляційної скарги , ОСОБА_1 в першому судовому засіданні , допитавши свідків , вивчивши матеріали провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд приходить до таких висновків.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено , що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Приймаючи до уваги той факт, що судове рішення суддею суду першої інстанції було постановлено за відсутності особи , яка притягується до адміністративної відповідальності , апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану протягом визначеного законом строку з дня отримання копії постанови щодо нього , з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя , строк на апеляційне оскарження постанови судді підлягає поновленню.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, суддя суду першої інстанції як на докази послався на протокол про адміністративне правопорушення, (а.с. 1), письмові пояснення свідків (а.с. 2, 3), акт огляду та затримання ТЗ (а.с.4), відеозапис фіксації подій (а.с.5).

Навівши вказані докази суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Із вказаним висновком судді погоджується і апеляційний суд.

Натомість доводи апеляції щодо незаконності судового рішення є непереконливими , оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами.

Так , із перебігу подій , що зафіксовані на відеозапису із бодікамер , вбачається , що водій ОСОБА_1 був зупинений у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху. Підстави цього зупинення були детально роз`ясненні працівниками поліції водієві на його вимогу, а тому доводи апеляції про незаконність цього зупинення суд вважає безпідставними.

Після зупинення водія ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд. При цьому, із відео фіксації чітко вбачається , що останньому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння спочатку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газовимірювального засобу , а після його відмови - запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. В подальшому такі пропозиції було продубльовано у присутності двох свідків , на які ОСОБА_1 повторно відповів відмовою, в тому числі і на пропозицію проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

При цьому, із відеозапису також чітко вбачається, що працівниками поліції у повній мірі роз`яснені права водія та наслідки невиконання вимог про проходження огляду на стан сп"яніння у виді притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Детально роз`яснено працівниками поліції його право користуватися правовою допомогою в суді під час розгляду справи та відсутність вимог закону щодо обов`язкової участі адвоката на місці складання протоколу. Тому доводи апеляції в цій частині є безпідставними.

Також , відмова водія ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння підтверджується письмовими пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Не заперечується відмова від проходження огляду на стан сп`яніння і самим порушником.

Не заперечувала цієї обставини допитана в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 , зазначивши , що справді її чоловік - водій ОСОБА_1 , відмовився від пропозицій працівників поліції від проходження огляду на стан сп`яніння. Та потім , проконсультувавшись з адвокатом , вони дійшли до висновку про необхідність такого проходження , тому пройшли самостійно огляд на стан сп`яніння , надавши в суд першої інстанції висновок про відсутність у ОСОБА_1 стану сп`яніння.

Свідок ОСОБА_5 в апеляційному суді не заперечував відмови водія ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

З огляду на викладене , під час апеляційного перегляду справи встановлено , що працівниками поліції у повній мірі було дотримано вимог закону , а саме: запропоновано огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, після відмови - запропоновано огляд на стан сп`яніння у медичному закладі та після отримання відмови від проходження такого огляду у присутності двох свідків попереджено про правові наслідки у виді притягнення до адмінвідповідальності за відмову.

Враховуючи викладене вище доводи апеляції ОСОБА_1 про фальсифікацію його усної відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, є безпідставними.

Таким чином , суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наявними в матеріалах справи доказами, у повній мірі доведено наявність в діях водія ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП , а саме: відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Районним судом правильно було не прийнято до уваги медичний висновок , наданий ОСОБА_1 про відсутність у нього стану алкогольного сп`яніння, оскільки згідно з диспозицією статті 130 КУпАП відмова у проходженні огляду на стан сп`яніння є самостійною підставою для притягнення до відповідальністі за цією статтею, поряд із керуванням особою транспортним засобом в стані сп`яніння і факт перебування особи у тверезому стані не виключає складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляції щодо інших порушень , які , на переконання апелянта , були допущенні працівниками поліції , не стосуються предмету оскарження , не є істотними , висновків судді не спростовують . Крім того , апелянт не позбавлений права оскарження неправомірних, як на його думку , дій поліцейських , у визначеному законом порядку.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляції щодо безпідставного стягнення з ОСОБА_1 судового збору через те, що він є учасником бойових дій та звільнений від його сплати.

Так , згідно з п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Тобто , зазначені у пункті закону особи звільняються від сплати судового збору виключно у справах , які пов`язані з порушенням їхніх прав , наданих їм як учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, Героям України.

На справи про притягнення за адмінправопорушення , передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП вказані пільги не поширюються.

Не може слугувати самостійною підставою для скасування , розгляд справи без участі ОСОБА_1 . Крім того , під час апеляційного розгляду справи його права у повній мірі були поновленні, зокрема, шляхом поновлення строку на апеляційне оскарження постанови , участі в судовому засіданні , задоволення клопотань, допиту свідків.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи ОСОБА_1 про те, що докази його винуватості у вчиненні адмінправопопрушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП отриманні з порушенням законодавства , а тому не можуть бути покладенні в основу судового рішення.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Полтавського районного суду від 14 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Полтавського районного суду від 14 червня 2019 року щодо нього - без змін;

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.О.Рябішин