ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/373/19 Головуючий в 1-й інстанції - Петров В.В.
Єдиний унікальний №318/732/19 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ч.1 ст.212-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та її захисника-адвоката Шовкопляса Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Шовкопляса Ю.В. на постанову судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 03 червня 2019 року стосовно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

постановою судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 03 червня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого п.9 ч.1 ст.212-2 КУпАП, притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу на посаді інспектора з режиму секретності Кам`янсько-Дніпровського ВП Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Як зазначено в постанові, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №59/17/6 нт від 04.04.2019 року Наказом Головного управління Національної поліції в запорізькій області від 22.09.2017 № 465о/с на посаду інспектора (за рахунок посади старшого інспектора) з режиму секретності Кам`янсько-Дніпровського ВП призначено громадянку ОСОБА_1 ,якій розпорядженням органу СБ України від 02.11.2017 № 175Д надано допуск до державної таємниці за формою 2.

Відповідно до вимог ст.27 Закону України «Про державну таємницю» та п.65 Порядку-939 ОСОБА_1 . наказом № 3548 від 15.11.2017 року надано доступ до державної таємниці, а саме до інформації з найвищим грифом секретності «Цілком таємно».

Поряд з цим, ОСОБА_1 18.09.2017 року взяла на себе письмове зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена, виконання вимог режиму секретності, нерозголошення відомостей, що складають державну таємницю та додержання інших вимог законодавства про державну таємницю.

Згідно своїх функціональних обов`язків, ОСОБА_1 як інспектор з режиму секретності Кам`янсько-Дніпровського ВП, зобов`язана виконувати вимоги режиму секретності та здійснювати постійний контроль за їх дотриманням під час проведення всіх видів робіт, пов`язаних з державною таємницею.

Проте, в порушення своїх функціональних обов`язків та взятого на себе письмового зобов`язання ОСОБА_1 не вживала заходів, спрямованих на організацію та забезпечення в Кам`янсько-Дніпровському ВП режиму секретності, та не здійснювала контроль за виконанням заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, чим порушила вимоги ст.ст.21. 28 Закону України «Про державну таємницю» та п.п.3. 5. 41, 42, 43. 116, 160, 211, 217, 228. 240, 262. 263, 440-446, 746і Порядку-939, внаслідок чого створено 2 загрози до витоку секретної інформації.

Так, в сейфі РСО Кам`янсько-Дніпровського ВП зберігаються спецвалізи співробітників з порушенням вимог п.п.262-263 Порядку-939 в частині опечатування спецваліз виконавцями особистими номерними металевими печатками (спецвалізи № 25 та № 2- печатка зірвана; спецвалізи № 31, № 38, № 48 - номер відтиску печатки неможливо ідентифікувати; спецвалізи № 32 та № 33 - конструктивні характеристики дозволяють вилучати документи без порушення відбитку печатки). Крім цього комісії під час перевірки не надано обліковані спецвалізи № 5 та № 34, зі слів інспектора РСО ОСОБА_1 вони зняті з обліку, але не відображені в облікових формах. Вказані порушення призвели до створення загрози витоку секретної інформації, яка охороняється державою.

Також, в порушення п.п.3, 41, 42, 43, 116, 440-446, Порядку-939 в РСО на робочому місці інспектора з режиму секретності виявлено ПЕОМ інв. № 10460208, якій не мас комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю, отже використання зазначеного ПЕОМ для обробки секретної інформації заборонено. Між тим, при огляді вказаного ПЕОМ виявлено наявність великої кількості файлів з документами (понад тисяча, створені з 2013 по 2017 рік), пов`язаними з оперативно-службовою діяльністю Кам`янсько-Дніпровського ВП. у електронному вигляді, які мають гриф секретності «таємно». Вказане порушення створює загрозу витоку секретної інформації.

Крім цього, громадянкою ОСОБА_1 , як працівником РСО Кам`янсько-Дніпровського ВП, допущено інші порушення діючих нормативно-правових актів у сфері охорони державної таємниці, що призвели до невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці, а саме:

В порушення п.5, 160 Порядку-939, ОСОБА_1 не розроблено план роботи РСО в Кам`янсько-Дніпровському ВП на 2019 рік, що унеможливлює виконання п.5 Порядку-939 стосовно виконання заходів щодо охорони державної таємниці на плановій основі, у тому числі заходів щодо перегляду та приведення грифів секретності матеріальних носіїв інформації, що зберігаються, у відповідність із ЗВДТ.

В порушення п.211 Порядку-939, РСО не проведено переобстеження придатності приміщення РСО (кабінет № 4) для проведення секретних робіт, оскільки відомості в наявному акті № 373ДСК від 30.05.2017 придатності приміщення РСО (кабінет № 4) для проведення секретних робіт, не відповідають дійсності, зокрема не вказано про наявність аварійного освітлення та наявність ПЕОМ.

В порушення п.217 Порядку-939, співробітником РСО не передано керівнику Кам`янсько-Дніпровському ВП комплекту ключів від сейфа начальника РСО та дверей РСО (відмітки у відповідних облікових журналах відсутні).

В порушення п.228 Порядку-939, розробленою РСО Інструкцією на випадок виникнення надзвичайної ситуації № 566/92/01-2017ДСК від 21.09.2017, затверджено керівником Кам`янсько-Дніпровського ВП 21.09.2017, не визначено порядок перебування працівників рятувальних служб у режимних приміщеннях відділення поліції.

В порушення п.240 Порядку-939, з Правилами внутрішньооб`єктового режиму № 12/90/01-2018ДСКвід 15.01.2018, затверджені наказом керівника № 15 від 15.01.2018, ОСОБА_1 не ознайомлено особовий склад Кам`янсько-Дніпровського ВП.

В порушення п.746-1 Порядку-939, розроблений в Кам`янсько-Дніпровському ВП Порядок дій посадових осіб щодо здійснення заходів із забезпечення режиму секретності у разі виникнення загрози захоплення МНСІ № 232/90/01-2018ДСК від 17.12.2018, затверджено керівником Кам`янсько-Дніпровського ВП 17.12.2018, не погоджений з установою вищого рівня.

Тим самим, своїми діями громадянка України ОСОБА_1 вчинила порушення вказаних норм Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 та вимог статей 21 та 28 Закону України «Про державну таємницю» в частині невиконання основних завдань РСО та дотримання вимог режиму секретності.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 порушила законодавство про державну таємницю, а саме, не вжила заходів щодо забезпечення режиму секретності та не забезпечила контроль за охороною державної таємниці в Кам`янсько-Дніпровському відділенні поліції Енергодарського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗП № 117 від 04.04.2019 року 14.03.2019 року о 17 год. 00 хв. за результатами проведення цільової перевірки стану технічного захисту інформації в Кам`янсько-Дніпровському відділенні поліції Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області встановлені факти невиконання норм і вимог щодо технічного захисту секретної інформації інспектором з режиму секретності Кам`янсько-Дніпровського ВП ОСОБА_1., внаслідок чого виникає реальна загроза порушення її конфіденційності, цілісності і доступності. До зазначених фактів відносяться випадки обробки інформації, що становить державну таємницю в автоматизованій системі інв. № 10460208, яка не має виходу за межі контрольованої зони, за умов доступу її ресурсів користувачів, які мають різні права доступу до інформації та відсутності атестата відповідності на комплексну систему захисту інформації. Зазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковані за п.9 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник не погоджується з винесеною постановою, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів зазначає, що вказані правопорушення були виявленні співробітниками Управління СБ у Запорізькій області 04.02.2019 року, а не як вказано у протоколі ЗП № 117 від 04.04.2019 року, а саме 14.03.2019 року. Датою складання вказаного протоколу, який нібито підтверджує вину ОСОБА_1 є 04.04.2019 року. Проте, інший доказ, який зазначений у постанові суду першої інстанції, а саме акт цільової перевірки стану технічного захисту інформації в Кам`янсько-Дніпровському ВП Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області відсутній в матеріалах справи. Відсутність зазначеного акта цільової перевірки стану технічного захисту інформації встановлює відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також заходи контролю за станом охорони державної таємниці здійснюються органами СБУ під час проведення спеціальних експертиз. На членів спеціальної експертної комісії, які проводять спеціальну експертизу, поширюються права, визначені пунктом 755 цього Порядку. Висновки комісій СБУ, викладені в актах проведення перевірок та спеціальних експертиз, є обов`язковими для виконання посадовими особами підприємства, установи, організації незалежно від форми власності. На підставі акта перевірки режимно-секретний орган складає план заходів щодо усунення виявлених недоліків і порушень режиму секретності, виконання висновків комісії та реалізації її пропозицій, який затверджується керівником підприємства, установи, організації. У разі потреби плани заходів погоджуються з підприємствами, установами, організаціями, комісії яких проводили перевірку. Про вжиті заходи для реалізації пропозицій, викладених в акті перевірки, керівник підприємства, установи, організації, де проводилася перевірка, у зазначений строк повідомляє підприємству, установі, організації, що проводила перевірку, та підприємству, установі, організації вищого рівня. Виходячи з аналізу зазначених правових норм судом першої інстанції не зазначено, чи є висновки комісій СБУ, викладені в актах спеціальних експертиз та перевірок, обов`язковими для виконання, а обов`язок складання плану заходів щодо усунення виявлених недоліків покладено на режимно-секретний орган, так як вже зазначено судом першої інстанції акт цільової перевірки стану технічного захисту інформації судом не досліджувався.

На підставі викладеного, просить витребувати з Управління Служби безпеки України в Запорізькій області акт перевірки стану охорони державної таємниці в Кам`янсько-Дніпровському ВП Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області від 20.02.2019 року № 59/17/521 ДСК, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисника-адвоката Шовкопляса Ю.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили постанову суду скасувати із закриттям провадження по справі; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Оскільки в мотивувальній частині апеляційної скарги захисник ставить під сумнів правильність висновків суду щодо визнання ОСОБА_1 винуватою у скоєнні інкримінованих їй адмінправопорушень, а в резолютивній частині прохає лише провадження по справі закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, апеляційний суд вважає за необхідним проаналізувати правильність правозастосування судом першої інстанції норм закону про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП, з урахуванням того, що постанова суду в частині закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.9 ч.1 ст.212-2 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

П.9 ч.1 ст.212-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання норм і вимог криптографічного та технічного захисту секретної інформації, внаслідок чого виникає реальна загроза порушення її конфіденційності, цілісності і доступності.

Ст.1 Закону України «Про державну таємницю» визначено, що державна таємниця (секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Статтею 4.12.4 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України від 12.08.2005 року № 440 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 2005 року за № 902/11182, відомості про факт або методи проведення негласної слідчої (розшукової) дії віднесені до ступеню секретності «таємно».

Статтею 4.12.5 ЗВДТ відомості, що дають змогу ідентифікувати особу, місце або річ, щодо якої проводиться чи планується проведення негласної слідчої (розшукової) дії, розголошення яких створює загрозу національним інтересам і безпеці віднесені до ступеню секретності «таємно».

Пунктами 4, 6, 16 Правил забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2006 року N 373 (зі змінами), захист інформації, яка становить державну таємницю, від її несанкціонованого та неконтрольованого ознайомлення, модифікації, знищення, копіювання та поширення забезпечується шляхом впровадження комплексної системи захисту інформації.

Ст.1 Закону України «Про державну таємницю», зокрема визначено, що криптографічний захист секретної інформації - вид захисту, що реалізується шляхом перетворення інформації з використанням спеціальних даних (ключових даних) з метою приховування (або відновлення) змісту інформації, підтвердження її справжності, цілісності, авторства тощо.

Ч.2 ст.8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» визначено, що державні інформаційні ресурси або інформація з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, повинні оброблятися в системі із застосуванням комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю. Підтвердження відповідності здійснюється за результатами державної експертизи в порядку, встановленому законодавством.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.9 ч.1 ст.212-2 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом серії ЗП №117 від 04 квітня 2019 року, яким зафіксовано факт виявлення на робочому місці ОСОБА_1 великої кількості файлів з документами (понад тисяча, створені у період з 2013 року по 2017 рік), пов`язаних з оперативно-службовою діяльністю Кам`янсько-Дніпровського ВП Енергодарського ВП ГУНП в запорізькій області у електронному вигляді з грифом секретності «таємно» (а.с.52-54);

- актом цільової перевірки стану технічного захисту інформації від 02.04.2019 року, відповідно до висновку якого стан технічного захисту інформації не відповідає вимогам нормативно-правових актів, що створює реальну загрозу порушення конфіденційності, цілісності й доступності інформації з обмеженим доступом (а.с.57-62);

- копією письмового зобов`язання громадянки ОСОБА_1 у зв`язку з допуском до державної таємниці (а.с.18);

- копією витягу з наказу про надання ОСОБА_1 доступу до державної таємниці від 15.11.2017 року № 3548 (а.с.19);

- витягом з функціональних обов`язків старшого інспектора з режиму секретності Кам`янсько-Дніпровського ВП Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області від 03.04.2019 року № 76/90/01-2019 ДСК «Для службового користування» (а.с.23-27);

- витягом з функціональних обов`язків інспектора з режиму секретності Кам`янсько-Дніпровського ВП Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області від 03.04.2019 року № 77/90/01-2019 ДСК «Для службового користування» (а.с.20-22).

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.9 ч.1 ст.212-2 КупАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та викладених обставин в поясненнях, наданих як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і у судовому засіданні суду першої інстанції, по справі не вбачається.

Доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутній акт цільової перевірки стану технічного захисту інформації, що встановлює відсутність адміністративного правопорушення є безпідставними, оскільки спростовуються наданими матеріалами, відповідно до яких в матеріалах справи наявний акт цільової перевірки стану технічного захисту інформації від 02.04.2019 року (а.с.57-62).

Таким чином, твердження апелянта про порушенням судом норм матеріального та процесуального права, є також безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.9 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

Між тим, доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції повинен був закрити провадження в справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, оскільки на момент розгляду даної справи закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП, заслуговують на увагу.

Так, згідно вимог ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

В даному випадку адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 є триваючим, тобто строк накладення стягнення має відраховуватися з дня його виявлення.

Разом з цим, діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Вказане ЄСПЛ зокрема висловлює у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що з лютого 2019 року Службою Безпеки України проводилась перевірка за фактом порушення вимог технічного захисту інформації. В подальшому 04 квітня 2019 року було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, цього ж дня також було складено протокол відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.9 ч.1 ст.212-2 КУпАП. Матеріали справи не містять відомостей початку проведення перевірки Службою Безпеки України.

Інформацією про адміністративне правопорушення, передбачене п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 Служба Безпеки України володіла вже 04 лютого 2019 року. Отже, найбільш вірогідним днем виявлення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення слід вважати 04 лютого 2019 року, оскільки в цей день Службою Безпеки України було складено акт огляду та відібрані пояснення у ОСОБА_1 (а.с.9-13). що в даному випадку є найбільш вірогідним днем виявлення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП. В даному випадку, закриваючи провадження по справі за п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАп у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо встановлення дня вчинення нею адміністративного правопорушення.

Що стосується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого п.9 ч.1 ст.212-2 КУпАП, то інформацією про адміністративне правопорушення, яке їй інкримінується, Служба Безпеки України володіла вже в лютому 2019 року, коли розпочато проведення позапланової тематичної перевірки, а 18 лютого 2019 року Службою Безпеки України було спрямовано листа до Управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, який був отриманий останніми 20 лютого 2019 року, про що свідчить штамп на листі (а.с.55), що є найбільш вірогідним днем виявлення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого п.9 ч.1 ст.212-2 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення вже було складено 04 квітня 2019 року.

При цьому залишається незрозумілим, чому суд першої інстанції у одному випадку констатував сплинення строків накладення адміністративного стягнення, а в іншому ні.

Зволікання, як з проведенням ефективної перевірки, повідомленням про ініціацію такої перевірки тих органів до компетенції яких, у тому числі відноситься обсяг з`ясування питань такої перевірки, так і зі складенням протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст.38 КУпАП, а тому строк накладення адміністративного стягнення слід відраховувати з дня виявлення правопорушення, тобто в даному випадку строк треба рахувати з моменту, коли спеціальному органу, який уповноважений складати протоколи про адміністративні правопорушення стало відомо про їх вчинення.

Таким чином, на момент розгляду судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за п.9 ч.1 ст.212-2 КУпАП закінчились строки, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Що стосується заявленого захисником клопотання про витребування з управління Служби Безпеки України акт перевірки стану охорони державної таємниці від 20.02.3019 року №59/17/521 ДСК, то в його задоволенні немає необхідності, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення періоду виявлення адміністративного правопорушення.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню в частині накладення стягнення із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Шовкопляса Ю.В. задовольнити частково.

Постанову судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 03 червня 2019 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого п.9 ч.1 ст.212-2 КУпАП, притягнуто ОСОБА_1 , із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, скасувати в частині накладення стягнення.

На підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за п.9 ч.1 ст.212-2 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

У решті постанову районного суду залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 318/732/19