П О С Т А Н О В А

Справа № 126/2030/19

Провадження № 3/126/1195/2019

"27" листопада 2019 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду

Вінницької області Гуцол В. І.

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 122 ч.4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 000295 від 27.08.2019 року, 27.08.2019 року о 12 год. 10 хв. в м. Бершадь по вул. Будкевича водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Premium 40 державний номерний знак НОМЕР_1 , зупинився з порушенням та створив аварійну ситуацію іншим водіям транспортних засобів, заблокувавши виїзд з перехрестя, чим унеможливив рух по смузі руху.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено права у відповідності до ст.268 КУпАП.

ОСОБА_1 вину свою не визнав, пояснив, що 27.08.2019 року він, керуючи вантажним автомобілем "Рено" по вул. Будкевича в м. Бершадь Вінницької області, виконував свої трудові обов`язки по доставленню вантажу, пунктом призначення якого була адреса: вул. Будкевича 62, м. Бершадь Вінницької області. Зупинившись на вимогу інспектора поліції, він пояснив безпідставність зупинки, адже на в`їзді до пункту розвантаження забороняючі знаки відсутні взагалі. Зупинка автомобіля була ним здійснена на вимогу працівника поліції в місці, на яке вказав працівник поліції, при цьому ним при зупинці були увімкнені покажчики аварійної зупинки. Аварійна ситуація зупинкою транспортного засобу спричинена не була і не заважала іншим учасникам дорожнього руху здійснювати маневри, що підтверджується фотознімками з камери відеореєстратора.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , який підтвердив показання ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні з показань особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та зазначеного в протоколі свідка події ОСОБА_2 встановлено, що водій ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції зупинив вантажний автомобіль "Рено" державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Будкевича в м. Бершадь Вінницької області саме в тому місці, на яке вказав інспектор поліції. При цьому водієм ОСОБА_1 , який виконував свої трудові обов`язки по доставленню вантажу за пунктом призначення, при зупинці автомобіля було увімкнено аварійну світлову сигналізацію та зупинка його транспортного засобу не заважала іншим учасникам дорожнього руху здійснювати маневри.

На думку поліцейського Бершадського ВП ГУНП, який склав протокол, винуватість особи підтверджується поясненнями свідків, але суд при вивченні останніх встановив наступне.

Згідно даних протоколу, особі, що притягається до адміністративної відповідальності пред`явлено звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.4 ст. 122 КУпАП, яке мало місце 27.08.2019 року о 12 год. 10 хв., тобто саме ці обставини підлягають доказуванню у справі.

Зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення свідок вчиненого правопорушення ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у суді. Його свідчення в поясненнях до протоколу викладені однобічно, на наперед заготовленому бланку та не вказано до яких подій вони відносяться взагалі, тобто факту та обставин, які підлягають доказування у цій справі жодним чином не засвідчують, а тому суд визнає ці докази неналежними.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Як наслідок на переконання суду, дані відображені у протоколі про адміністративне правопорушення є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ході судового розгляду в діях ОСОБА_1 не встановлено ознак, які б свідчили про умисну чи необережну форму вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП, що унеможливлює кваліфікацію його дій за даною статтею.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. І. Гуцол