Провадження № 3/201/71/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого юрисконсультом ТОВ «Ретал Дніпро», який мешкає за адресою: м. Дніпро, Бульвар Слави, 7/97, притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, відповідно до якого останній 16 грудня 2018 року о 16 годині 35 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався в районі електроопори № 21 по автошляху М-04 «Знам'янка-Луганськ-Ізварине» в с. Карабинівка Павлоградського району Дніпропетровської області, де, не обравши безпечної швидкості в умовах недостатньої видимості в темну пору доби, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об'їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду у вигляді автомобільного колеса та наповненого мішка, що знаходились на дорозі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження транспортному засобу.

ОСОБА_1 з'явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що коли він рухався на невеликій швидкості по автошляху, то, справа на узбіччі, побачив декілька автомобілів з включеними аварійними світловими сигналізації, і, для того щоб не створювати небезпеку останнім, він вирішив зміститись на ліву смугу для руху, однак, після перестроювання, несподівано побачив щось в безпосередній близькості від себе, потім почув звук удару та зупинився, як він потім зрозумів, то він наїхав на перешкоду у вигляді автомобільного колеса та мішка, що розмістив на дорозі водій ОСОБА_2М.О., у якого не було знаку аварійної зупинки, а його автомобіль стояв прямо по середині проїзної частини між розділювальних смуг.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по наступним підставам.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП настає лише в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 12.2 Правил дорожнього руху України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. Пунктом 12.3 передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Саме порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України стало підставою для складання інспектором патрульної поліції вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого водій не обрав безпечної швидкості в темну пору доби та не вжив заходів для того щоб уникнути наїзду на перешкоду, яку спроможний був виявити.

Проте, вищевикладене повністю спростовується долученим до матеріалів адміністративної справи відеозаписом з камери відео-реєстратора, встановленого в автомобілі водія ОСОБА_1, на якому зафіксовані обставини дорожньо-транспортної події. Так, з відтвореного відеозапису судом було встановлено, що під час руху автомобіля «Джилі» по автошляху в темну пору доби відбувся наїзд на перешкоду у вигляді автомобільного колеса та наповненого мішка, що знаходились на проїзній частині, при цьому розміщення останніх на дорозі стало непередбачуваним для водія ОСОБА_1, оскільки такі перешкоди зливались з асфальтовим покриттям дороги та в умовах недостатньої видимості не могли бути обєктивно виявлені водієм в ході руху на відстані, яка б дозволяла своєчасно зменшити швидкість або безпечно здійснити обїзд.

Згідно п. 1.4 Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_1 міг розраховувати на те, що й інші учасники також виконують ці Правила, однак водієм ОСОБА_2М.О., який вимушено зупинився на дорозі, були розміщені вказані перешкоди замість встановлення знаку аварійної зупинки, у зв'язку з чим відбувся наїзд на останні. Також слід враховувати, що в даній дорожній ситуації в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення правил дорожнього руху, оскільки ці правила розраховані на звичайні прийоми керування транспортним засобом, а не в умовах коли їх наражають на небезпеку інші учасники руху своїми забороняючими діями.

Таким чином, враховуючи дорожню обстановку та обставини, що склались на ділянці дороги в час коли відбулось дане ДТП, суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 не мав обєктивної можливості запобігти наїзду на перешкоди, оскільки в даних дорожніх умовах останній не міг передбачити, що водій ОСОБА_2М.О. залишить на проїзній частині заборонені предмети, встановленню яких на шляху руху перешкоджала обмежена оглядовість, навіть у межах видимості дороги, а тому в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відсутнє порушення правил дорожнього руху.

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис обставин дорожньо-транспортної події потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими схемою місця ДТП від 16 грудня 2018 року, зокрема відносно часу вчинення зіткнення, його місця, дорожніх умов, обстановки на проїзній частині, а також розташування транспортного засобу після зіткнення, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який в свою чергу свідчить про відсутність порушень п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_1

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках предявленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, а вихід за вказані межі є недопустимим, суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину патрульною поліцією в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП провадженням закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_3