Номер провадження: 33/813/1719/19
Номер справи місцевого суду: 495/8027/19
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Черевко П.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним в здійсненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 164 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., на користь держави, без конфіскаці., стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 384, 20 грн,

встановив:

До суду з Управління патрульної поліції в Одеській області надійшли матеріали про 14 серпня 2019 року о 12:30 год. ОСОБА_1 здійснював надання послуг переведення пасажирів за маршрутом «ЖД вокзал Одеса смт. Затока», без оформлення документів, передбачених законом України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутня схема маршруту, розкладу руху, таблиця вартості проїзду та договір на надання послуг з перевезення пасажирів. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 164 КУпАп.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним в здійсненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., на користь держави, без конфіскаці., стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 384, 20 грн.

28 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2019 року, провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247.

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала, за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 289, ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не заявлено.

Суд звертає увагу, що як вбачається матеріалів справи ОСОБА_1 було підписано протокол про адміністративне правопорушення серії АА №768105 від 14.08.2019 року за ч. 1 ст. 164 КУпАП України, в якому вона поставила підпис у графі «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи. Тобто ще з дня вчинення правопорушення, а саме 14.08.2019 ОСОБА_1 було відомо про існування провадження відносно нього у Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень.

Встановлення в законі строків на розгляд справи про адміністративне правопорушення також спрямоване на забезпечення вказаного принципу.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом.

У зв`язку з викладеним, приходжу до висновку, що причини пропущення строку на подання апеляційної скарги відсутні, тому не має підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2019 року.

Керуючись ст. 289, 294 КУпАП, -

постановив:

В поновленні строку на апеляційне оскарження відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним в здійсненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 164 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., на користь держави, без конфіскаці., стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 384, 20 грн. відмовити, апеляційну скаргу повернути апелянту.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду: П.М. Черевко