КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/225/2019 Суддя 1 інстанції - Жук М.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою з доповненнями ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.10.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.10.2018 року, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_2 по вул. Героїв Дніпра, 2-А в м. Києві керував автомобілем Audi д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп'яніння у встановленому порядку зі згоди водія проводився лікарем-наркологом у відділенні медичних оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп'яніння №2 Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 20.09.2018 року ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного (канабіноіди) сп'яніння. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в яких просить скасувати постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.10.2018 року та прийняти нову постанову про закриття справи.

За доводами апелянта, постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною без з'ясування всіх обставин справи.

ОСОБА_2 стверджує, що ухвалюючи постанову від 22.10.2018 року суд чи суддя, порушуючи вимогистатей 7, 245, 252, 268. 279 і 280 КУпАП, оскільки, суд не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіхобставин вирішення справи в точній відповідності з законом, а тим більше, вимог, щодо виявлення судом причин та умов, що сприяють вчиненню адмінправопорушень чи запобігання правопорушенням, а також не забезпечив належну оцінку доказів на ґрунті всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вдався до явно вибіркового і надуманого мотивування обставин, які належно не досліджувались, і виходять за межі його висновків, які явно виходять за межі протоколу про адміністративне правопорушення.

Також апелянт вказує на те, що суд першої інстанції також не відреагував на порушення вимог ст.256 КУпАП при складанні протоколу.

На думку ОСОБА_2, суддя суду першої інстанції навмисно не заслухав, не провів жодного судового засідання за участю ОСОБА_2 та його адвоката, а тому й не врахував всі факти і доводи, якими обґрунтовувались його пояснення на свій захист, котрий не визнавав своєї вини.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції однобічно і неповно та необ'єктивно досліджуючи обставини, які мають першочергове значення для правильного вирішення справ даної категорії, зокрема щодо встановлення його винине забезпечив його конституційне право на неупереджене судочинство.

Також ОСОБА_2 вказує на порушення судом першої інстанції вимоги перш за все ч. 1 і ч. 2 ст. 55, а також і статей 1, 3, 8 і 19 Конституції України та вимоги ст.ст. 6-1, 13 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, 1950 pоку.

Апелянт зазначає, що визначення стану наркотичного сп'яніння було проведено за допомогою тест смужок індикаторного типу «SNIPER», якими, згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не передбачено медосвідування.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує на те, що при проведенні огляду лікарем використовувалася тест-система «Sniper 5», що є порушенням Інструкції тесту багатопрофільного для визначення наркотиків в сечі «Sniper 5», оскільки даною інструкцією визначено обмеження щодо його застосування, зокрема для професійної діагностики; дані, отримані в результаті тестування, лише попереднім якісним результатом. Для отримання заключного результату необхідно використати більш специфічний альтернативний метод, а саме лабораторне дослідження газохроматограф, спектрофотометрія, що зазначено в інструкції «Sniper 5».

Апелянт вважає, що суд не може прийняти як доказ того, що він перебував в стані наркотичного сп'яніння висновок та акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 62 від 14.05.2018 року.

На думку ОСОБА_2 відсутні належні та допустимі докази того, що він керував транспортним засобом в стані наркотичного чи іншого сп'яніння, та відповідно відсутні докази, що він вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі та доповненнях, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, вказані норми закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Так, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 &qu-a;а&quju; Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно пункту 12 Розділу II Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Згідно п. 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок), лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. При цьому, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов'язковим.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, за обставин, установлених судом першої інстанції є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №163230 від 17.09.2018 року (а.с. 1), згідно якого ОСОБА_2 по вул. Героїв Дніпра, 2-А в м. Києві керував автомобілем Audi д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп'яніння у встановленому порядку зі згоди водія проводився за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6 у лікаря-нарколога, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, підписаний особою, яка його склала - інспектором 2 роти 2 батальйону УПП в м. Києві ОСОБА_3 та безпосередньо ОСОБА_2, якому були роз'яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що останній поставив підпис, при цьому, зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_2 в протоколі не вказав;

- висновком Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія» №009643 від 20.09.2018 року (а.с. 2), згідно з яким під час медичного огляду ОСОБА_2 о 17 год. 10 хв. 17 вересня 2018 року було встановлено, що він перебуває в стані наркотичного сп'яніння.

Відповідно до п.п.13, 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N1103 17.12.2008 року, лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Тому, ОСОБА_2, в разі незгоди із проведеним щодо нього медичним оглядом, не був позбавлений можливості оскаржити висновок такого огляду у встановленому законом порядку.

Між тим, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння №009643 не був оскаржений ОСОБА_2, з даним висновком його було ознайомлено, про що свідчить наявний підпис у вказаному висновку, при цьому будь-яких заперечень чи зауважень при ознайомленні із результатами огляду ОСОБА_2 не зазначив.

Наведені вище докази свідчать про те, що огляд ОСОБА_2 у закладі охорони здоров`я проведений у відповідності з вимогами ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 і підстав ставити під сумнів висновок за результатами такого огляду не вбачається.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано послався в постанові на зазначений висновок, як на доказ вини ОСОБА_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 про те, що його огляд було проведено з порушенням, зокрема, порушено порядок забору біологічного середовища, необхідного для проведення відповідного аналізу, є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП 17 вересня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 був доставлений працівниками патрульної поліції до Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6 для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, де у останнього було відібрано біологічний матеріал у виді сечі. Дослідження було проведення за допомогою експрес тесту «Sniper 5», проте оскільки дані, отримані в результаті тестування, були лише попереднім якісним результатом, який визначає лише наявність або відсутність наявної речовини, але не визначає кількісну характеристику, що свідчить про наявність стану сп'яніння, біологічний матеріал - сечу було передано до лабораторії для проведення лабораторного дослідження для отримання заключного результату.

Крім того, судом апеляційної інстанції з метою перевірки доводів апеляційної скарги, було витребувано з Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія» копію акту медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння ОСОБА_2 від 20.09.2018 року № 009643/4364 та копію результату імунохроматографічного дослідження на вміст наркотичних речовин від 18.09.2018 року № 3161, проведених в Київській міській наркологічній лікарні «Соціотерапія», згідно яких підтверджується факт перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп'яніння (марихуана (канабіоїди)).

Тобто, вищевказане в черговий раз підтверджує, що огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння було проведено відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення. Більш того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 і сам не заперечував того факту, що він за два тижні до його зупинки вживав наркотичний засіб, проте, не знав, що наркотичний засіб довго тримається в організмі людини, тому й керував транспортним засобом.

ОСОБА_2 зазначив, що після притягнення його до адміністративної відповідальності він зрозумів, що не є допустимим вживати подібні речовини взагалі, тим більше після вживання сідати за кермо, адже, можливість керувати транспортним засобом для нього є важливішим. Тому вважав занадто суворим накладене на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення його права керування транспортними засобами та просив в цій частині постанову суду скасувати.

З приводу даних доводів, доходжу висновку, що обране суддею щодо ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП. Окрім того, санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення, а тому прохання апелянта про скасування постанови суду в частині накладеного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом задоволенню не підлягає.

Істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови судді, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.10.2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал