П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Соколишина Л.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці у Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючої директором ТОВ «Роміра-Меблі»,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13 грудня 2018 року, ОСОБА_1, працюючи на посаді директора ТОВ «Роміра-Меблі», проводила виплату заробітної плати через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Перевіркою встановлено, що протягом лютого 2018 року по вересень 2018 року наявні випадки виплати заробітної плати з порушенням проміжку часу, який перевищує 16 календарних днів. Згідно з даними первинних касових документів (платіжної відомості) встановлено, що заробітна плата за січень 2018 року виплачена 05 лютого 2018 року, за лютий 2018 року 15 березня 2018 року, за березень 2018 року 06 квітня 2018 року, за квітень 2018 року 07 травня 2018 року, за травень 2018 року 07 червня 2018 року, за червень 2018 року 06 липня 2018 року, за липень 2018 року 03 серпня 2018 року, за серпень 2018 року 07 вересня 2018 року, за вересень 2018 року 05 жовтня 2018 року, за жовтень 2018 року - 07 листопада 2018 року, чим порушено ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Крім того, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення із внесеним до неї записом про звільнення. Так, під час проведення інспекційного відвідування встановлено, що ОСОБА_2 звільнений з 02 листопада 2018 року, згідно наказу від 02 листопада 2018 року № 11-к, а згідно даних журналу обліку трудових книжок та вкладишів трудова книжка не видана, чим порушено ст. 47 КЗпП, п. 4.1 Інструкції № 58.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 вину визнав частково та пояснив, що правопорушення зазначене в п. 1 протоколу про адміністративне правопорушення № ЧК -1161/374/АВ/П/ПТ дійсно мало місце. Несвоєчасну виплату заробітної плати підприємство допускало за згоди працівників, в результаті нестачі оборотних коштів на підприємстві. ОСОБА_1 визнає свою вину в його скоєнні. Що стосується правопорушення зазначеного в п. 2 указаного протоколу, наголосив, що ОСОБА_1 не допускала його скоєння, оскільки працівник ОСОБА_2 02 листопада 2018 року передав на підприємство заяву про своє звільнення «за власним бажанням» з 02 листопада 2018 року, тобто про розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника відповідно до положень ст. 38 КЗпП України. В той же день він був звільнений наказом № 11-к від 02 листопада 2018 року. ОСОБА_2 в цей день не працював, оскільки був хворий, про що надав заяву від 08 грудня 2018 року, в якій зазначив, що перебував на лікарняному з 29 жовтня 2018 року по 07 листопада 2018 року. Тому підприємство не змогло видати йому трудову книжку в день звільнення. Але в цей день йому було надіслане поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. У подальшому ОСОБА_2 надіслав ТОВ «Роміра-Меблі» заяву від 08 грудня 2018 року зі змісту якої вбачається, що він отримав указане повідомлення, оскільки запропонував трудову книжку вислати за його місцем реєстрації: АДРЕСА_1. Ця заява була надіслана рекомендованим листом № 101, та була отримана підприємством 13 грудня 2018 року. А на наступний день 14 грудня 2018 року трудова книжка була направлена працівнику поштовим відправленням з описом вкладення. А тому вважає, що у даному випадку відсутні подія і склад адміністративного правопорушення. На підтвердження того, що ОСОБА_1 не порушувала вимог законодавства щодо видачі працівнику ОСОБА_2 його трудової книжки у день звільнення 02 листопада 2018 року ним було надано низку документів, а саме: заяву ОСОБА_2 про звільнення від 02 листопада 2018 року, наказ № 11-К про звільнення ОСОБА_2 від 02 листопада 2018 року, заява останнього про перебування його на лікарняному та проханням вислати трудову книжку поштою, а також інформаційна довідка Укрпошти про відправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, працюючи на посаді директора ТОВ «Роміра-Меблі», проводила виплату заробітної плати через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Перевіркою встановлено, що протягом лютого 2018 року по вересень 2018 року наявні випадки виплати заробітної плати з порушенням проміжку часу, який перевищує 16 календарних днів. Згідно з даними первинних касових документів (платіжної відомості) встановлено, що заробітна плата за січень 2018 виплачена 05 лютого 2018 року, за лютий 2018 15 березня 2018 року, за березень 2018 року 06 квітня 2018 року, за квітень 2018 року 07 травня 2018 року, за травень 2018 року 07 червня 2018 року, за червень 2018 року 06 липня 2018 року, за липень 2018 року 03 серпня 2018 року, за серпень 2018 року 07 вересня 2018 року, за вересень 2018 року 05 жовтня 2018 року, за жовтень 2018 року - 07 листопада 2018 року, чим порушено ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Крім того, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення із внесеним до неї записом про звільнення. Так, під час проведення інспекційного відвідування встановлено, що ОСОБА_2 звільнений з 02 листопада 2018 року, згідно наказу від 02 листопада 2018 року № 11-к, а згідно даних журналу обліку трудових книжок та вкладишів трудова книжка не видана, чим порушено ст. 47 КЗпП, п. 4.1 Інструкції № 58.

Суд, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1, щодо п. 1 у протоколі про адміністративне правопорушення відносно несвоєчасної виплати заробітної плати за згоди працівників, у звязку з нестачею оборотних коштів на підприємстві, наголошує, що згода працівників не відміняє дії закону.

Дослідивши документи, надані представником ОСОБА_1 на підтвердження того, що остання не порушувала вимог законодавства щодо видачі працівнику ОСОБА_2 його трудової книжки у день звільнення 02 листопада 2018 року, а саме заяву ОСОБА_2 датовану 08 грудня 2018 року, в якій він зазначив про перебування на лікарняному з 29 жовтня 2018 року по 07 листопада 2018 року, та просив трудову книжку надіслати йому за адресою проживання поштою, суд констатує, що представником ОСОБА_1 не підтверджено документально перебування ОСОБА_2 на лікарняному належним лікарняним листом.

У діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП - порушення вимог законодавства про працю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення № ЧК-1161/374/АВ/П/ПТ;

- даними акту інспекційного відвідування № ЧК-1161/374/АВ.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

На момент надходження до суду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 минуло більш як 3 місяці з дня вчинення правопорушень, тобто сплинув строк накладення адміністративного стягнення, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 закрити, у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня ухвалення постанови.

Повний текст постанови складено 06 березня 2019 року.

Суддя: Л. Б. Соколишина