Номер провадження: 33/813/1050/19
Номер справи місцевого суду: 521/1423/19
Головуючий у першій інстанції Морозова І. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М.,

при секретарі Півнєві Д.С.,

за участю: ОСОБА_1 та його адвоката Ксенофонтової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Ксенофонтової Ганни Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 07 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №156807, ОСОБА_1 05.01.2019р. о 15.01 год., керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY д/н НОМЕР_1 в м. Одесі по вул. Івана та Юрія Лип, 3, не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA COROLLA д/н НОМЕР_2 , який рухався попереду під керуванням ОСОБА_2 .. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП (а. с. 1).

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 07 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладання адміністративного стягнення передбачених ст. 38 КУпАП (а. с. 42-43).

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, адвокат Ксенофонтова Г.І. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вищевказану постанову суду першої інстанції та просить скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 07 червня 2019 року та прийняти нову, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що водій ОСОБА_1 не порушував вимоги ПДР, а водієм ОСОБА_2 було порушено ПДР, оскільки останній керуючи автомобілем TOYOTA COROLLA д/н НОМЕР_2 , почав перестроюватися у праву смугу руху, але потім різко повернув ліворуч та почав перетинати подвійну смугу перед пішохідним переходом, різко загальмувавши, однак уникнути зіткнення не вдалось.

Крім того, адвокат Ксенофонтова Г.І. в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 07 червня 2019 року, мотивуючи тим, що повний текст оскаржуваної постанови суду апелянт отримав 11 червня 2019 року, про що є відмітка в матеріалах справи та 19 червня 2019 року була подана апеляційна скарга, однак постановою Одеського апеляційного суду від 16 липня 2019 року апеляційна скарга повернута. На підставі вищевикладених підстав 24 липня 2019 року повторно була подана апеляційна скарга та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (а. с. 71-80).

Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 07 червня 2019 року, була винесена за відсутності ОСОБА_1 та його адвоката. Згідно розписки, яка міститься в матеріалах справи, адвокат Ксенофонтова Г.І. в інтересах ОСОБА_1 отримала копію оскаржуваної постанови суду - 11 червня 2019 року, та 19 червня 2019 року подала апеляційну скаргу, однак постановою Одеського апеляційного суду від 16 липня 2019 року апеляційна скарга повернута апелянту, оскільки не було надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (а. с. 42, 44, 45, 63-64).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Згідно ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, вважаю за можливе визнати причини пропуску строку поважними та поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 07 червня 2019 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 і його адвоката Ксенофонтову Г.І., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, за наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, визнаючи винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладаючи на нього відповідне стягнення суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тобто однобічно розглянув справу, без з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для її розгляду, та не звернувши уваги на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №156807 від 05.01.2019р., схемою місця ДТП, письмовими пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Однак апеляційний суд вважає, що вищенаведені докази не можна вважати такими, які доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, виходячи з наступного.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. п. 12.1, 13.1 ПДР. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. п. 12.1, 13.1 ПДР, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05.01.2019р. серії БД №156807, ОСОБА_1 05.01.2019р. о 15.01 год., керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY д/н НОМЕР_1 в м. Одесі по вул. Івана та Юрія Лип, 3, не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA COROLLA д/н НОМЕР_2 , який рухався попереду під керуванням ОСОБА_2 .. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , він керуючи транспортним засобом TOYOTA COROLLA д/н НОМЕР_2 , 05.01.2019р. рухався по вул. Івана та Юрія Лип в напрямку вул. Академіка Філатова, біля будинку 5, перед пішохідним переходом у дозволеному місті (ПДР «розрив») здійснив розворот, попередньо скинув швидкість, включив лівий показник повороту, взяв правіше, щоб вистачило радіуса розвороту його автомобіля і в цей момент відчув удар (а. с. 4).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , він 05.04.2019р. керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY д/н НОМЕР_1 , рухався в лівій смузі по вул. Гайдара від вул. Терешкової, в сторону вул. Філатова, а перед ним рухався автомобіль TOYOTA COROLLA д/н НОМЕР_2 , який почав перестроюватися в правий ряд, а потім різко, без показника повороту пішов на ліво на поворот, а сам ОСОБА_1 почав гальмувати, однак зіткнення не вдалося уникнути (а. с. 3).

Отже, на підставі викладено вбачається, що водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дали суперечливі пояснення щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 05 січня 2019 року, за їх участі.

Крім того, пояснення водія автомобіля TOYOTA COROLLA д/н НОМЕР_2 - ОСОБА_2 . спростовуються, наявними в матеріалах справи фотознімками, з місця ДТП та схемою розміщення дорожніх знаків і нанесення дорожньої розмітки на ділянці вул. Івана та Юрія Лип від вул. Героїв Крут до вул . Ак . Філатова , з яких вбачається, що по вул. Івана та Юрія Лип, 5, перед пішохідним переходом, де він здійснював маневр розвороту - дорога з чотирма смугами руху, розділеними подвійною суцільною смугою, по дві смуги в попутному та зустрічному напрямку (а. с. 20-27, 32).

Розділом 34 Дорожня розмітка п. 1 Горизонтальна розмітка (додаток 2) Правил дорожнього руху передбачено дорожню розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія), яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Пунктом 1.3. додатку 2 Правил дорожнього руху передбачена подвійна суцільна розмітка, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху. Лінію 1.3 перетинати забороняється.

Таким чином, водій автомобіля TOYOTA COROLLA д/н НОМЕР_2 - ОСОБА_2 , виконуючи маневр розвороту на ділянці дороги по вул. Івана та Юрія Лип, 5, не врахував вимоги розділу 34 Дорожня розмітки Правил дорожнього руху. Апеляційний суд звертає увагу на фотознімки на аркушах справи 20 та 25, на яких чітко зафіксовано розташування автомобіля TOYOTA COROLLA д/н НОМЕР_2 під час ДТП, а саме на подвійній суцільній смузі, тобто незакінчений маневр розвороту ліворуч в забороненому місці.

Слід зазначити, що відповідно до п. п. 1.4, 1.5 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдати матеріальних збитків.

Отже, водій автомобіля VOLKSWAGEN CADDY д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Івана та Юрія Лип в крайній ліві смузі руху, не міг передбачити можливості настання шкідливих наслідків своїх дій, оскільки мав право розраховувати та дотримання іншими учасниками дорожнього руху вимог Правил дорожнього руху.

За таких обставин, в результаті дослідження та оцінки всіх доказів, наявних в матеріалах справи, з технічної точки зору, в діях водія транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY д/н НОМЕР_1 - ОСОБА_3 , не вбачається будь-яких порушень вимог Правил дорожнього руху, які перебували б у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки відсутня вина та причинно-наслідковий зв`язок між його діями та наслідками, що наступили.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в порушення вимог п. п. 12.1, 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами.

Оскільки вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Ксенофонтової Ганни Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 07 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу адвоката Ксенофонтової Ганни Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 07 червня 2019 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М.Драгомерецький