Номер провадження: 33/813/1753/19
Головуючий у першій інстанції Журик С. В.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Черевко П.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КпАП України, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, стягнуто судовий збір у розмірі 352, 40 грн, -

встановив:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками ст. 183-1 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 19 від 21 серпня 2018 р., вбачається, що з 15 грудня 2015 року до теперешніго часу ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, з дня пред`явлення документа до виконання, та становить 21000 гривень.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КпАП України, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, стягнуто судовий збір у розмірі 352, 40 грн.

Не погодившись з даною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та справу закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши скаржника, який підтримав свою апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів адміністративної справи та оскарженої постанови вбачається, що в ході судового розгляду суддя не в повному обсязі дотримався вимог зазначеної правової норми, що потягло ухвалення передчасного і необґрунтованого рішення.

Притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції послався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, суд першої інстанції вбачав у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, , за кваліфікуючою ознакою вчинення не сплати аліментів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, з дня пред`явлення документа до виконання.

Однак суд апеляційної інстанції з такими висновками суду погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 245 КУпАП суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. Кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Разом з тим, згідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 277-2 ч. 1 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Матеріали справи не містять відмітки про належне сповіщення ОСОБА_1 про судове засідання 02 листопада 2018 року.

На підставі наведеного вважаю, що доводи апеляційної скарги про те, що 02 листопада 2018 року справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була розглянута судом без дотримання вимог ст.ст. 268, ч. 1 ст. 277 КУпАП, так як були відсутні відомості щодо належного сповіщення останнього про час та місце розгляду справи.

При таких обставинах, оскільки судом при розгляді справи не були дотримані вимоги ст. 268 КУпАП, зазначені обставини є безумовною підставою для скасування постанови суду в зв`язку з порушенням права ОСОБА_1 на захист.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП не доведена допустимими, належними та достовірними доказами. Оскільки вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Однак в матеріалах справи не міститься жодних доказів не сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 , що призвело до виникнення заборгованості сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, з дня пред`явлення документа до виконання.

Пояснення протокол № 19 від 21.08.2018 року про адміністративне правопорушення передбачене ст. 183-1 КпАП України; розрахунок заборгованості по аліментам та вимога виконавця не можуть вважатись достатнім доказом, оскільки жодних доказів їх направлення ОСОБА_1 та отримання ним них суду надано не було.

Згідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, обґрунтовані сумніви, щодо винуватості особи мають тлумачитись на користь такої особи.

Застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь та враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП, всі встановлені судом апеляційної інстанції обставини в своїй сукупності дають змогу зробити висновок про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 73 КУпАП.

До апеляційної скарги скаржником біло додано копії платіжних документів в підтвердження сплати аліментів (а.с. 15-42), через неналежне сповіщення про наявність виконавчого провадження, а також час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати їх виконавчій службі та до суду першої інстанції.

05 листопада 2019 року ОСОБА_2 було подано заяву у якій вона зазначає, що всі платежі за аліментами сплачувалися боржником ОСОБА_1 своєчасно, в тому числі за період 2016-2018 роки: частково на картковий рахунок, відкритий в ПАТ «АКБ Приватбанк» на ім`я ОСОБА_2 , частково - готівковими коштами особисто їй же, при цьому розписок вона не надавала, але даний факт я підтверджує.

Повідомляє, що аліменти сплачувалися своєчасно; заборгованість за аліментами, в тому числі станом на теперішній час - відсутня.

В зв`язку з вищевикладеним, вважає, що постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (апелянта) за ст. 183-1 КУпАП, прийнята без врахування обставин, що мають значення для справи та просить оскаржувану постанову скасувати.

Крім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що згідно з виконавчим листом Оболонського районного суду м. Києва 2/756/1830/16 від 22 червня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 15000 грн. щомісяця, починаючи з 12 грудня 2012 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.2).

21 серпня 2018 року державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Фішер В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.183-1 КУпАІІ за фактом несплати аліментів на утримання дитини (а.с.1).

Відповідно до розрахунку заборгованості, діяння, за яке ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, мало місце в період з 01 червня 2017 року по 01 серпня 2018 року (а.с.5).

06 лютого 2018 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів».

Вказаним Законом було доповнено КУпАП статтею 183-1, якою встановлено, що несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Втім, під час винесення оскаржуваної постанови, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до вимог ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Також вимогами ч.ч.1,2 ст.8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно з диспозицією ст.183-1 КУпАП склад адміністративного правопорушення «Несплата аліментів» має місце у випадку виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Однак, оскільки стаття 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів, дана норма не має зворотної дії в часі, а тому період часу несплати аліментів особою до вступу в дію ст. 183-1 КУпАП (тобто до 06 лютого 2018 року) не може братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.

Проте, як видно з матеріалів справи, районний суд взяв за основу протокол про адміністративне правопорушення № 19 від 21 серпня 2018 року та розрахунок заборгованості, відповідно до яких заборгованість по сплаті аліментів рахувалась з 2017 року, тобто з часу, коли була відсутня норма закону, що передбачала відповідальність в КУпАП за несплату аліментів на утримання дитини.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бут розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2018 року - задовольнити.

Скасувати постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КпАП України, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, стягнуто судовий збір у розмірі 352, 40 грн

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ст. 183-1 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду: П.М. Черевко