ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1974/19 Номер провадження 33/814/996/19Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем Лимар О.М., з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та захисника в його інтересах - адвоката Огризкова А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Огризкова А.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 жовтня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,2 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він 28 серпня 2019 року о 23 годині 44 хвилин на вулиці Боровиковського, 4 в м. Миргород, Полтавської області керував автомобілем «GEELY MR-7151 А» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нечітка вимова, хитка хода), від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності свідків. Водій порушив п. 2.5 ПДР України, в його діях маються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся захисник Огризков А.А. в інтересах ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в діях останнього складу даного адміністративного правопорушення.

На обґрунтування таких вимог посилається на те, що поліцейським не було виявлено жодної ознаки алкогольного сп`яніння, що передбачено Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені лише нечітке вимовляння, хитка хода, які не є тотожними поняттям «порушення мови», «порушення координації рухів».

Посилається також, що ОСОБА_1 в присутності працівників поліції не ходив і не розмовляв, що підтверджується відеозаписом, а тому вважає протокол сфальсифікованим та вказує на відсутність підстав для проведення огляду.

Зазначає, що за протоколом ОСОБА_1 відмовився лише від проходження огляду в медичному закладі.

При цьому з відеозапису слідує, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти спочатку огляд в медичному закладі, від проходження якого він відмовився. Після цього поліцейським запропоновано пройти огляд на місці зупинки, на який ОСОБА_1 погодився.

Однак, після висловлювання ОСОБА_1 згоди на проходження огляду, інший поліцейський своїми запитаннями спровокував в подальшому відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці.

Так, поліцейський перед проведенням огляду на стан сп`яніння, не інформував ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу.

Крім того вказує, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння. На підтвердження цього посилається на те, що в цей день він проходив медичний огляд щодо придатності до керування транспортним засобом, під час якого ознак сп`яніння виявлено не було.

Звертає увагу, що протокол був складений без участі свідків, хоча їх участь є обов`язковою, а ОСОБА_1 не направлявся для проведення огляду до Миргородської ЦРЛ.

Наявне в матеріалах справи направлення не відповідає формі наведеній в додатку 1 Інструкції.

На думку захисника поліцейським не були створені умови і не були дотримані вимоги щодо проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що виключає відповідальність ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника Огризкова А.А., вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортними засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується наявними у справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ № 087776 від 29.08.2019 - згідно якого ОСОБА_1 28 серпня 2019 року о 23 год. 44 хв. в м. Миргород по вул. Боровиковського біля будинку № 4, керував транспортним засобом «GEELY MR 7151 А », д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нечітка вимова, хитка хода та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Із доданих пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також слідує те, що ОСОБА_1 будучи зупинений працівниками поліції за підозрою у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, а також у закладі охорони здоров`я.

Хоча вказані свідки не були допитані в судових інстанціях, проте, ОСОБА_1 та його захисник не наполягали на необхідності їх допиту в суді апеляційної інстанції.

Обставини, викладені у протоколі та посвідчені свідками, підтверджуються і дослідженими судом першої інстанції відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, з яких вбачається, рух транспортного засобу «GEELY MR 71 51А», д.н.з. НОМЕР_1 , його зупинка працівниками поліції та те що водій ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції працівника поліції відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру на місці зупинки, а також відмовляється їхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду. Всі події відбуваються в присутності свідків. Відеозаписом із нагрудної камери поліцейського чітко зафіксовано як вказані свідки представляють свою особу на відеозапис та підтверджують усно про посвідчений ними факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Drager» та відмову останнього проїхати до закладу охорони здоров`я для проведення огляду. Отже доводи захисника про відсутність свідків на місці події спростовані наведеними доказами, що були досліджені судом першої інстанції.

З відео фіксації також вбачається, що вимога поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння була сформульована одним реченням у тій послідовності, що запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я або на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням алкотестеру «Drager».

Ця вимога прозвучала одномоментно та не була розділена у процесі спілкування поліцейського із ОСОБА_1 на вимогу пройти у закладі охорони здоров`я і лише після відмови ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу, - пройти огляд на місці, як про це безпідставно та надумано вказує захисник у своїй апеляційній скарзі, посилаючись на порушення черговості вимоги поліцейського.

На відеозапису чітко видно як поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан сп`яніння та вручає йому направлення для проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, яке останній повертає поліцейському. Саме направлення містить необхідні реквізити із зазначенням адресата, ким видано, яку дію необхідно провести та щодо якої особи із зазначенням анкетних даних останнього і таке направлення відповідає вимогам, визначеним додатком 1 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція).

У своїй скарзі захисник вказує на відсутність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , а вказані у протоколі ознаки «нечітке вимовляння» та «хитка хода» не передбачені п. 3 Інструкції, як підстава для пред`явлення поліцейським вимоги до водія транспортного засобу про проходження огляду на стан сп`яніння.

Твердження захисника про нетотожність понять «нечітке вимовляння» та «хитка хода» поняттям «порушення мови» та «порушення координації рухів» - є суб`єктивною думкою останнього. Оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції у своїй постанові, із змісту протоколу вбачається наявність ознак алкогольного сп`яніння, передбачених Інструкцією , а саме: порушення координації рухів та порушення мови. Викладення цих ознак у протоколі в дещо іншій формі, яка за своїм значенням є синонімом ознак, вказаних у п. 3 Інструкції, не свідчить загалом про відсутність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 .

З відеозапису вбачається, що працівники поліції безпосередньо спілкуються та контактують із особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. В процесі спілкування, ОСОБА_1 виходить із автомобіля. Такий контакт, порівняно із самим фактом перегляду відеозапису, на думку суду апеляційної інстанції, є більш інформативним з точки зору можливості оцінки стану особи. Окрім того, законодавець відніс на розсуд поліцейських визначати наявність чи відсутність ознак алкогольного сп`яніння, як підставу для вимоги пройти огляд на стан сп`яніння.

Із відеозапису не вбачається будь-яких провокативних дій з боку поліцейських, які б зумовили вимушену відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 зазначає, що він погодився пройти огляд на стан сп`яніння. Дійсно, відеозаписом зафіксовано таке бажання ОСОБА_1 , висловлене ним вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення та оголошення йому місця розгляду справи судом. Проте слід зазначити, що бажання особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про проходження огляду на стан сп`яніння, не створює обов`язку для поліцейського провести такий огляд особі чи направити її до закладу охорони здоров`я, якщо воно висловлене після складення відповідного протоколу, в якому зафіксовано відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає наведені докази належними, допустимими, достовірними та взаємоузгодженими між собою і такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин встановлених суддею суду першої інстанції, а доводи захисника Огризкова А.А. в інтересах ОСОБА_1 наведені в апеляційній скарзі про невинуватість останнього, є необґрунтованими.

Таким чином, суд правильно застосував ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Огризкова А.А. - захисника в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Н.М.Харлан