Справа № 583/4219/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Безрядіної О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, працюючого вчителем фізкультури Охтирської ЗОШ І-ІІІ ступенів, протокол про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_2, -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_2 від 06.10.2018 року ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що він 06.10.2018 року о 04 годині 13 хвилин на площі Жовтнева в м. Охтирка Сумської області керував автомобілем ВАЗ-211040, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, зміна забарвлення шкірного покрову обличчя). Від проходження медичного освідування на стан сп'яніння в медичному закладі чи продування газоаналізатора «Alcotest 6810» ухилився шляхом відмови в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Від його представника ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

З письмових пояснень, доданих до матеріалів його представником, вбачається, що ОСОБА_1 свою вину у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення не визнав повністю, він взагалі не керував транспортним засобом 06.10.2018 року. Жодного доказу того, що саме він керував автомобілем немає і бути не може. Вважає, що протокол, складений працівником поліції, є незаконним, винесеним з порушенням норм адміністративного матеріального та процесуального права. При складенні протоколу були грубо порушені права ОСОБА_1, передбачені ст.268 КУпАП, а саме: був позбавлений права ознайомитися з матеріалами справи, не були відібрані пояснення, не бралися до уваги його заперечення та клопотання. Не мав змоги скористатися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням. Зокрема, поліцейським було проігноровано його клопотання про забезпечення його правовою допомогою при розгляді справи. При складенні протоколу про адміністративне правопорушення не були виконані вимоги ст.251 КУпАП та не додано жодних доказів, передбачених законом. Поліцейським були також порушені вимоги ст.279 КУпАП, п.9 розділу 111 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, згідно з якою він мав представитися як особа, яка розглядає справу. Крім того, він не оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснити особам, які беруть участь у розгляді справи, їхні права і обов'язки. Не був оголошений протокол про адміністративне правопорушення, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, не досліджувалися докази та не вирішувалися клопотання. Тому вважає, за необхідне закрити справу про адміністративне правопорушення в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Суд проаналізував матеріали справи, дослідивши додані до протоколу оптичні диски з відеозаписами, письмові докази, дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 , з яких вбачається, що 06.10.2018 року о 08-53 год. в АДРЕСА_2 вони були запрошені працівниками патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 і у їх присутності йому було повідомлено, що розгляд справи відбудеться в Охтирському міськрайонному суді 18.10.2018 року о 09-00 год.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення свідків ОСОБА_6, та ОСОБА_7, з яких вбачається, що 06.10.2018 року о 07-25 год. у їх присутності в АДРЕСА_2 відносно ОСОБА_1 був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, де було зазначено «ознаки алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці та відмову проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у КЗ «Охтирська ЦРЛ» згідно висновку №230 від 06.10.2018 року», а також був «ознайомлений з вимогами ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП».

Однак вказані пояснення суд вважає неналежними та недопустимими доказами, так як складені вони ідентичним почерком, однакового змісту, тому такі покази викликають у суду сумніви, так як вони не узгоджуються з іншими доказами по справі.

Зокрема, в судовому засіданні було ретельно досліджено додані до протоколу відеозаписи, з яких проглядається з боку працівників поліції упереджений характер з моменту зупинки водія. Крім того, саме вказані відеозаписи спростовують твердження працівників поліції, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного обстеження, оскільки з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 від проходження медичного обстеження не відмовлявся, а сам попросив відвезти його до КЗ «Охтирська ЦРЛ», куди він був доставлений о 05-10 год., де медичними працівниками у нього було взято кров для проведення відповідних аналізів, однак інспектор Клименко А.М. в грубій категоричній формі фактично примусила чергового лікаря скласти неправдивий висновок щодо результатів медичного огляду від 06.10.2018 року про те, що нібито ОСОБА_1 06.10.2018 року о 05:50 год. від медичного «обстеження категорично відмовився, від підпису відмовився». При цьому чітко видно, що ОСОБА_1 не чинив будь-якого опору, не відмовлявся від проходження медичного огляду, більше того, у нього було взято кров на аналіз. Весь цей час він просив працівників патрульної поліції дати йому можливість ознайомитися з протоколом та скористатися своїми правами, однак йому в цьому було відмовлено в грубій формі. В подальшому, з незрозумілих причин ОСОБА_1 07 год. був затриманий та о 07-25 год. доставлений на пост ДАІ в с. Климентове Охтирського району Сумської області, де на нього протягом кількох годин продовжував чинитися психологічний тиск. Після чого інспектор Клименко А.М. запросила сторонніх осіб в якості свідків, написала на свій розсуд письмові пояснення, та, нічого не пояснюючи, дала їм розписатися.

Наведені докази не підтверджують вину ОСОБА_1 за викладених у протоколі обставин.

Суд зазначає, що при складанні вказаного протоколу працівниками патрульної поліції не роз'яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі і право на захист, однак, його права в цьому були обмежені, чим допущено грубе порушення прав особи з боку поліцейських, ОСОБА_1 не надана можливість надати пояснення, особа не вислухана, порушено право на захист, також не дотримано поліцейським порядок його складання та порядок проведення медичного огляду, працівник патрульної поліції змусив медичного працівника скласти неправдивий висновок.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка знаходиться у стані алкогольного сп'яніння, чи передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп'яніння, а так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під всебічним, повним та об'єктивним з'ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Відповідно до ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз'яснено судам, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Вказана практика Європейського суду з прав людини в повній мірі відповідає Конституції України, статтею 62 якої визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

За таких обставин, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 також тлумачаться на його користь.

Відповідно до положень ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, наведені вище обставини дають суду законні підстави дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Проте, ст.247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому числі, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи те, що на момент розгляду справи в суді закінчився строк накладення адміністративного стягнення, що згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне закрити провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О.Ярошенко