Провадження № 3/344/450/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Лазарів О.Б., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст.130 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 231393 від 10.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 10 листопада 2018 року о 04-10 год. в м. Івано-Франківську, по вул. Шпитальна, керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2109", д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: дуже розширені зіниціі очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 294106 від 26.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 25 листопада 2018 року о 23-33 год. в м. Івано-Франківську, по вул. Бельведерська, 1, керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2109", д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: дуже розширені зіниціі очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 на виклик суду не з'явився, однак належним чином повідомлявся про дату і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.3 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом серії БД № 231393 від 10.11.2018 року про адміністративне правопорушення; протоколом серії БД № 294106 від 26.11.2018 року про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5; довідкою старшого інспектора ВАП про те, що ОСОБА_1 двічі протягом останнього року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст.130 КУпАП; копіями постанов суду про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за правопорушення передбачені ч.1,2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР в Україні, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.3 ст.130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.130 ч.3 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що повністю доведено в суді.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 судом встановлено не було.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність,

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 ч.3 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1, характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті 130 ч.3 КУпАП, зокрема у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків та відповідальності перед суспільством.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя О.Б. Лазарів