Справа № 163/2013/19 Провадження № 33/802/877/19 Головуючий у 1 інстанції: Чишій С. С.
Категорія:ст.ст.471, 472 МК України Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю представника митниці Пікалюка М.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Євчук Т.О.,

розглянувши апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС Ткачука С.Г. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 18 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України, на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрито, та за ст.472 МК України провадження у справі закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу порушення митних правил, вилучені 7 вживаних коліс на металевих дисках та вживану коробку перемикання передач до автомобіля «Полонез» повернуто ОСОБА_1 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Згідно з протоколом про порушення митних правил від 06.09.2019 № 2506/20500/19 06 вересня 2019 року ОСОБА_1 , слідуючи з Республіки Польща в Україну через пункт пропуску «Устилуг» митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС автомобілем марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 , порушив порядок проходження митного контролю у зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад неоподатковувану норму 7 вживаних коліс на металевих дисках та вживану коробку перемикання передач до автомобіля «Полонез» загальною вагою 117,4 кг та вартістю 7200 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_1 ставилось у провину те, що він за вищевикладених обставин не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який згідно зі ст.374 МК України підлягав обов`язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимогам ст.ст.366, 374 МК України смугу руху «зелений коридор» як форму декларування шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

У поданій апеляційній скарзі Волинська митниця ДФС посилається на те, що до ОСОБА_1 безпідставно застосовано ст.22 КУпАП за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України, та посилається на те, що у діях останнього наявний склад порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України. Просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, із накладенням на нього адміністративного стягнення у межах санкцій даних статей.

Заслухавши пояснення представника митниці Пікалюка М.С., який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, просив скасувати постанову і прийняти нову, ОСОБА_1 та його захисника, які апеляцію заперечили і просили рішення суду залишити без змін, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України, не оспорюється і в апеляційній скарзі т.в.о. заступника начальника митниці.

Суддя дійшов обґрунтованого висновку і про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Відповідно до вимог ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей, або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проходження митного контролю «зеленим коридором» ОСОБА_1 перемістив понад неоподатковувану норму 7 вживаних коліс на металевих дисках та вживану коробку перемикання передач до автомобіля «Полонез» загальною вагою 117,4 кг та вартістю 7200 гривень, вчинивши усне декларування свого товару.

Суддею під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» не слідував, її не перетинав, а митна декларація за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 431, для письмового декларування йому не надавалася.

Саме ж по собі переміщення товару понад дозволені неоподатковувані норми, передбачені ч.1 ст.374 МК України, смугою митного контролю «зелений коридор» в силу ст.257 МК України не може утворювати складу даного правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 допустив порушення порядку проходження митного контролю у зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України, тому такі його дії додаткової кваліфікації за ст.472 МК України не потребують.

На підставі наведеного, вважаю, суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, та закриття провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Щодо доводів апелянта про безпідставне звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України, на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю правопорушення, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.

Положення ст.ст.23, 33 КУпАП регламентують, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На думку суду апеляційної інстанції, розглядаючи справу, місцевий суд повною мірою з`ясував усі обставини, які давали підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України, за малозначністю правопорушення.

Так, судом враховано, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності.

Суд першої інстанції взяв до уваги особу порушника, який є пенсіонером (а.с.26).

Крім того, як стверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 нещодавно отримав травму, через яку обмежено працездатний, діагноз: закритий перелом зовнішньої кісточки правої гомілки (а.с.25).

Під час розгляду справи встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ввозила колеса та коробку перемикання передач для складання саморобного трактора з метою обробітку присадибної земельної ділянки.

Також апеляційний суд бере до уваги відсутність обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 ..

Враховуючи особу порушника, його стан здоров`я, кількість та вартість незадекларованого товару, суд апеляційної інстанції вважає, що дії ОСОБА_1 не спричинили та не могли спричинити істотної шкоди громадським або державним інтересам.

Тому апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що сукупність вищенаведених обставин стали підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України, на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю правопорушення.

Застосування до ОСОБА_1 такого заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

З огляду на наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС Ткачука С.Г. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 18 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов