Справа № 463/5289/18 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 33/811/497/18 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 27 листопада 2018 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352,40 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 05.09.2018 року о 18 год. 14 хв. на вул.Пасічній, 98 у м.Львові, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Огляд на виявлення стану алкогольного спяніння проводився із застосуванням спеціального технічного засобу приладу «Drager» ARJL № 0297 в присутності двох свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5. Результат алкотестера «Drager» ARJL № 0297 (тест №349) становить 1,26 проміле.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову, якою закрити провадження у справі.

Вважає, що при її винесенні судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та судом порушено і неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

У постанові та у протоколі про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст.ст. 256, 283 КУпАП, фактичні обставини події викладено не повно, не перелічено ознаки об'єктивної сторони правопорушення.

При винесенні постанови суддя не прийняв до уваги його пояснення про те, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, а вжив спиртне вже після того, як поставив автомобіль на стоянку.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення він дав пояснення про те, що був на похоронах свого співробітника, тому вжив алкоголь. Але не вказав у поясненні, коли вжив алкоголь, хоча пояснював це працівникам поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення. Проте, вони не відмітили цього в протоколі, а він не звернув на це уваги, так як знаходився у стресовому стані.

Однак, суддя при розгляді справи залишив без задоволення клопотання про допит цих працівників поліції.

Показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть служити доказовою базою при винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, так як вони підтвердили тільки той факт, що бачили його у не тверезому стані, а не факт керування ним автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

В процесі розгляду справи учасникам не надані для огляду дані відеозапису нагрудних камер поліцейських, на які посилається суд, як на доказ керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. В зв'язку із цим він не міг дати пояснень по цих відеозаписах, тому вважає цей доказ недопустимим.

На підставі викладеного вважає, що при розгляді справи суддею не зібрано достатніх та допустимих доказів, які свідчили би про керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, тому оскаржувана постанова провинна бути скасована, а провадження відносно нього закрите.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та виступ його захисника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи №463/5289/18, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді даної справи дотримався зазначених вимог закону. Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи ж апеляційної скарги про неповноту зясування обставин, що висновки суду не відповідають обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними і до уваги не бере.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 161144 від 05 вересня 2018 року (а.с.2), у графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» вказано результат тесту огляду на стан алкогольного спяніння, що становить 1,26 проміле. Поряд з цим, ОСОБА_2 власноруч розписався у вказаному протоколі, чим погодився із внесеними у нього даними, та в графі «пояснення особи, яка приягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» написав, що був на похороні свого співробітника, тому вжив алкоголь.

Відповідно до п. 6 розділу І, п.3, п.10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів; якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння був проведений за допомогою спеціального технічного засобу, яким оснащені поліцейські, з дотриманням вимог Інструкції. З результатами тесту, проведеного з використанням приладу «Драгер», ОСОБА_2 погодився, про що поставив власноруч підпис на роздруківці результату тесту (а.с.1). Даний факт підтвердили також свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про те, що він не керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, а вжив спиртне вже після того, як поставив автомобіль на стоянку. Такі спростовуються його поясненнями про те, що він вжив алкоголь на похороні співробітника, а також даними відеозапису із нагрудних камер працівників поліції, оглянутих в судовому засіданні апеляційної інстанції, з яких вбачається, що ОСОБА_2 жодним чином не заперечує факт керування транспортним засобом, розказує про те, що вживав алкогольні напої ще до приїзду додому та не вказує на те, що такі вжив після зупинки транспортного засобу.

Наведені доводи не спростував і свідок ОСОБА_6 який був допитаний в апеляційному суді. При цьому пояснив, що ОСОБА_2 також в його присутності випивав горілки, однак не знає чи до цього він вживав спиртне.

Поряд з цим ОСОБА_4 у своєму поясненні (а.с.7) зазначає, що 05 вересня 2018 року рухаючись по вул. Пасічній здійснив екстренне гальмування на перехресті через те, що водій автомобіля ВАЗ 2102 з номерним знаком ВС 4146 ЕМ різко повернув перед ним перетнувши суцільну лінію. Після цього він зупинив екіпаж патрульної поліції та вказав на ймовірне місце знаходження даного автомобіля. Згодом автомобіль знайшли, в якому був воді й, який підтвердив факт керування таким транспортним засобом та пройшов огляд на стан алкогольного спяніння. Результат виявився позитивним та становив 1,26 проміле. Що в свою чергу також підтверджує факт керування ОСОБА_2 автомобілем у нетверезому стані.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з'ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_2 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення, обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 27 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер