Номер провадження: 33/813/1310/19
Головуючий у першій інстанції Чванкін С. А.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання Ткачука В.О.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 20 серпня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 20 серпня 2019 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Накладено на ОСОБА_1 штраф в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384.2 гривень.

Відповідно до оскарженої постанови суду, 08.06.2019 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Лідер», н/з НОМЕР_1 , по пр-ту Свободи в м. Одеса, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія, за допомогою газоаналізатора «Драгер» в присутності двох свідків, результат позитивний 0.50 проміле алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9 а «Правил дорожнього руху України».

Не погодившись з зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить судпостанову Київського районного суду м.Одеси від 20 серпня 2019 року скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення учасників справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджено зібраними по справі доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №161472, згідно з яким, 08.06.2019 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Лідер», н/з НОМЕР_1 , по пр-ту Свободи в м. Одеса, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія, за допомогою газоаналізатора «Драгер» в присутності двох свідків, результат позитивний 0.50 проміле алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9 а «Правил дорожнього руху України» (а.с.1);

-роздруківкою газоаналізатора «Драгер» (а.с.3);

-актом огляду на стан сп`яніння (а.с.4);

-відеозаписом події (а.с.7);

-поясненнями свідків (а.с.5,6).

Так, свідок ОСОБА_2 у своїх поясненнях зазначила, що вона була запрошена працівниками поліції у якості свідка для того, щоб водій квадрациклу буде проходити тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою прибору «Драгер» і тест з`явився позитивним і склав 0,50%. Також, свідком ОСОБА_2 зазначено, що водій від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився (а.с.5).

Аналогічні пояснення щодо факту алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі надав і свідок ОСОБА_3 (а.с.6).

Підстав для визнання таких показань недостовірними, апеляційний суд не вбачає, оскільки вони підписані зазначеними особами власноручно та узгоджуються між собою.

Також, під час апеляційного розгляду був досліджений та відтворений відеозапис, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат огляду виявився позитивним 0,5 проміле алкоголю.

У апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначає про те, що судом першої інстанції не взято до уваги висновок КИП «ООМЦПЗ», в якому зазначено про відсутність у нього ОСОБА_1 стану сп`яніння.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується із висновком районного суду, що огляд на стан сп`яніння, який проведений ОСОБА_1 у медичному закладі був проведений після спливу двох годин після складення протоколу про адміністративне правопорушення та без поліцейського, що є порушення ч. 4 ст. 266 КУпАП, а тому апеляційним судом оцінююється критично.

Твердження апелянта, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810», який не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а тому результати такого тесту не можна вважати належним доказом, апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не ґрунтуються на законі.

Так, пунктом 3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху» затвердженого наказом МВС №33 від 01.03.2010 року, який наразі є чинним, спеціальним технічним засобом для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, окрім інших, є газоаналізатор «Alcotest 6810».

Вказаний виріб був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений Постановою КМУ від 09.11.2004 року №1497.

Відповідно до роз`яснень наданих ДП «Український медичний центр сертифікації» №45 від 18.01.2018 року включення згідно Постанови КМУ №1497 Драгер «Алкотест 6810» у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення їх у експлуатацію (початок використання), закінчення ж терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введенню в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію.

З огляду на викладене вище, використання медичних виробів газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення є законним.

Що стосується доводів апелянта про те, що з останньої повірки Драгер «Алкотест 6810» в день проходження ним огляду пройшло більше ніж шість місяців, а тому огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням закону, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки, зокрема Драгер, міжповірочний інтервал приладу становить один рік.

З роздрукованого результату приладу Драгер «Алкотест 6810», за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 31.10.2018 року, а ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння 08.06.2019 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу Драгер «Алкотест 6810», відтак підстави для визнання його результатів недійними відсутні.

З огляду на вище викладене, огляд проведений у відповідності до ст. 266 КУпАП.

Крім того, з метою перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та прийняття законного та обгрунтованого судового рішення, апеляційним судом в якості свідка був викликаний інспектора 1Р2Б УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції Парафіленко ОСОБА_4 . ОСОБА_5 , який склав протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 161472 від 08.06.2019 р. відносно ОСОБА_1 , який надав відеозапис події та зазначив, що огляд ОСОБА_1 проводився ним на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810» , результат огляду виявився позитивним 0,5 проміле алкоголю. Огляд проводився в присутності двох свідків, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на відеозаписі.

Також з метою перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційним судом в якості свідка також був викликаний ОСОБА_6 , який пояснив, що він є другом ОСОБА_1 На місце пригоди його викликав ОСОБА_1 , який пояснив, що скоїв ДТП., куди свідок прибув вже після складання протоколу.

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Тобто, ОСОБА_1 не навів в апеляційній скарзі будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження доводів того, що працівники патрульної поліції під час складення адміністративних матеріалів відносно нього діяли неправомірно.

Необґрунтованими є і доводи апеляційної скарги про недоведеність вини ОСОБА_1 у скоєні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вина останнього підтверджується вищезазначеними матеріалами справи в їх сукупності та взаємозв`язку, а тому суд сприймає такі доводи апелянта критично, як його намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому визнав винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи наведене, посилання апелянта на незаконність постанови судді є непереконливими.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Т.В. Цюра