ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/345/19 Головуючий в 1 інст.: Гнатюк О.М.
Провадження № 33/807/181/19 Доповідач в 2 інст.: Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника - адвоката Артеменка Є.А., справу за спільною апеляційною скаргою ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Артеменка Є.А. на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 5 грудня 2018 року о 15 годині 30 хвилин на 341 км а/д Харків-Сімферополь керував транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1, у стані наркотичного сп'яніння, який був встановлений за допомогою медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря Василівського ЦРЛ, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху. Від керування транспортного засобу відсторонений.

В спільній апеляційній скарзі ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Артеменко Є.А. просять постанову скасувати, провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначають, що 5 грудня 2018 року, ОСОБА_2 разом зі своєю дружиною їхали на автомобілі ВАЗ 2109 д.н. НОМЕР_1, у напрямку: з м. Дніпрорудне до м. Запоріжжя через м. Василівку. У м. Василівці, на посту, його було зупинено працівниками поліції. Не пояснивши підставу зупинки, працівник поліції одразу почав перевіряти документи (водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховку), після чого провів огляд автомобіля (багажник, бардачок, двері).

Під час розмови, поліцейський запідозрив наявність у ОСОБА_2 стану наркотичного сп'яніння. Водій повідомив, що він абсолютно тверезий, та взагалі не вживає ні алкогольні ні наркотичні засоби. Далі працівник поліції ОСОБА_4, порушуючи порядок проведення огляду на стан сп'яніння (не проводячи його на місці, не складаючи направлення до медичного закладу), викликав екіпаж патрульної поліції який доставив ОСОБА_2 до Василівської лікарні для проходження огляду на стан сп'яніння.

Прибувши до лікарні, працівник медичного закладу провів тест на наявність наркотичного сп'яніння, та результат був негативний. Працівника поліції такий результат не влаштував, після чого останній достав зі свого карману тестконтейнер, передав його працівнику медичного закладу для проведення повторного тесту, та вже повторний тест показав наявність наркотичного сп'яніння. Свою незгоду з результатом повторного тесту водій зазначив в протоколі, та відмовився підписувати акт, який складався під час проходження тесту.

ОСОБА_2 виявляв свою незгоду з проведенням повторного тесту у зв'язку з тим, що тест був підробленим, та повідомив про намір знову пройти (тобто вже в третє). Пройти в третє тест йому було відмовлено, та працівник лікарні пояснив, що водій має право пройти його у м. Запоріжжя.

Під час подій які відбувались у лікарні, жодного свідка не було, та ОСОБА_2 намагався покликати свою дружину, проте її не пустили працівники поліції.

Забравши тест з наявним наркотичним сп'янінням, ОСОБА_2 повезли на місце зупинки та почали складати протокол про адміністративне правопорушення. Під час складання протоколу свідків, зазначених у протоколі не було, пояснень вони ніяких не давали. Складання протоколу тривало досить довго, приблизно до 18-00 години.

Беручи до уваги, що ОСОБА_2 було відсторонено від керування транспортним засобом, його дружина зателефонувала знайомому із м. Запоріжжя щоб той приїхав їх забрати разом з автомобілем. Знайомий приїхав приблизно о 19-00 годині, та одразу поїхали для проходження огляду на стан сп'яніння до КУ «Обласний наркологічний диспансер». Згідно висновку ОСОБА_2 перебував в тверезому стані.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 нібито, 05.12.2018 року о 15:30 год, керував автомобілем в стані наркотичного сп'яніння. Тобто, саме о 15:30 год. його було зупинено працівниками поліції. А у висновку щодо результатів медичного огляду зазначено, що складено його на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №136, складеному о 15 год. 10 хв. 2018 року. Що не може відповідати дійсності, так як, його було зупинено працівниками поліції о 15-30 годині.

Акт медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 136 складено о 15 годині 10 хвилин 2018 року, однак до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 021366 зазначений акт не додано.

На підставі даних, що містяться у вищевказаному акті № 136 складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.12.2018 року.

Проте у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння 05.12.2018 року о 15 годині 30 хвилин, тобто, відповідно до даних протоколу, вже після його огляду.

Згідно з поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 о 16-30 05.12.2018 року їх було запрошено в якості свідків де в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду в закладах охорони здоров'я на встановлення факту сп'яніння та від підпису в протоколі також відмовився - проте, згідно матеріалів справи огляд на стан сп'яніння проходив, в протоколі він розписався.

ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №021366 надав свої пояснення під час його складання, підписав та отримав його копію, про що містяться відповідні записи у вказаному протоколі.

Згідно з поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вони були свідками саме відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду в закладах охорони здоров'я на встановлення факту сп'яніння, а також відмови останнього від письмових пояснень у протоколі, від підписів у протоколі та від отримання примірника протоколу 05.12.2018 року о 16 годині 30 хвилин, тобто після того, як його було оглянуто та складено відповідний акт та висновок.

Зазначені обставини свідчать про те, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення і докази, додані до протоколу, не відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи наведене, апелянти вважають, що винуватість ОСОБА_2 не доведена у встановленому законом порядку.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точності у відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що впливають на відповідальність, а також повинен з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, ці вимоги закону суд не виконав, не звернув увагу на істотні суперечності доказів та прийняв рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, без з'ясування всіх обставин справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД № 021366, складеного 05.12.2018 о 16 год. 30 хв., ОСОБА_2 о 15 год. 30 хв. керував транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння. У протоколі зазначені свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 1).

Як вказано у висновку медичного огляду, він виконаний на підставі даних акту медичного огляду, який складений 15 год. 10 хв., тобто до того моменту, коли було зупинено автомобіль ОСОБА_2(а.с. 3).

Зазначений у висновку час направлення на огляд (15 год. 45 хв.) також суперечить даним про час складення акту медичного огляду.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення, які підписані від імені ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 4).

Відповідно до цих пояснень водій ОСОБА_2 о 16.30 відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров'я на встановлення факту сп'яніння, що суперечить даним протоколу про адміністративне правопорушення, висновкам медичного огляду та поясненням самого водія про те, що медичний огляд був проведений і, як зазначено у висновку, ОСОБА_2 його пройшов о 15 год. 45хв.

Згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За положеннями ч. 3 зазначеної статті за певних випадків огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться в закладах охорони здоров'я.

Порядок огляду водія на стан сп'яніння, встановлений ст. 266 КУпАП, розкритий в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Згідно з п. 2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Пункт 8 розділу ІІ Інструкції визначає, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до вказаної форми направлення на огляд водія повинно містити ознаки сп'яніння, встановлені поліцейським.

Отже, за наявності підстав вважати, що особа перебуває в стані наркотичного сп'яніння, поліцейський повинний скласти направлення на огляд, у якому зазначити виявлені ознаки наркотичного сп'яніння.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що таке направлення не складалося, ознаки наркотичного сп'яніння у водія поліцейським не встановлювалися.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи те, що наявні в матеріалах справи документи містять істотні суперечності, які наведені вище, апеляційний суд доходить до висновку, що порядок огляду на стан сп'яніння був суттєво порушений, що тягне за собою його недійсність.

Апеляційний суд дослідив надане ОСОБА_2 пенсійне посвідчення, відповідно до якого він є інвалідом ІІ групи, та враховує те, що прояв захворювання міг викликати підозру щодо перебування водія у стані сп'яніння.

Оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення відсутні, а згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Спільну апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Артеменка Є.А. задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2019 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/345/19