ЄУН № 337/25/19
Провадження № 3/337/65/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 року Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Ширіна Світлана Анатоліївна, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серія БР № 085739 про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який тимчасово не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.130 КУпАП , -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19.12.2018 р. серія БР №085739, 19.12.2018 року о 10 годині 20 хвилин, гр. ОСОБА_1 в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом марки «DAEWOO FSO LANOS TF 604» державний номерний знак НОМЕР_1, по а/м Харків-Сімферополь у Вільнянському районі з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме : розширені зіниці ока, ока не реагують на світло сповільненість рухів порушення мови. Від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп'яніння та місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 , чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не з'явився за невідомою суду причиною, про місце, день та час розгляду адміністративного протоколу відносно нього, повідомлявся неодноразово та завчасно, шляхом надіслання судових повісток за сказаною у протоколі адресою, але поштові конверти повернулись на адресу суду із зазначенням терміну зберігання. Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від пояснень відмовився.

Під час складання протоколу правопорушнику було роз'яснено права передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, однак він не оскаржував до суду протокол про адміністративне правопорушення, а також не звертався до суду зі скаргою на незаконні дії працівників Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи, суттєвих порушень допущених працівниками поліції при його складанні не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Згідно архіву порушень - ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ст.130 КУпАП раніше не притягався .

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення № 085739 серії БР від 19.12.2018 року, поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, в присутності яких гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, направленням до медичного закладу для проходження огляду на стан сп'яніння в якому зазначено про відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, а також поясненнями свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні, якій підтвердив факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р., водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії правопорушника суд кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП - як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполучення Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Санкцією ч.1 статті 130 КУпАП встановлено накладання на особу, якою вчинено таке правопорушення адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з архіву правопорушень 19.12.2018 року , гр. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП , за те, що в нього не має посвідчення водія, оскільки він його не отримував, тобто він не набув права керування транспортними засобами, що також підтверджується довідкою УПП в Запорізькій області ДПП. За таких обставин, на думку суду правопорушника ОСОБА_1 доцільно віднести до категорії інших осіб та призначити стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП без застосування позбавлення права керування, оскільки таке право у особи відсутнє.

Відповідно ст. 33 КпАП України, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини які пом'якшують відповідальність.

Суд вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв'язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в ньому ОСОБА_1 Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у суду немає.

Об'єктивно з'ясувавши обставини справи, повно та всебічного дослідивши надані суду докази, письмові пояснення свідків, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження в установленому порядку огляду на стан сп'яніння, не маючи права керування транспортним засобом , суд вважає стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення ст.23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст.23,33, 130, 221, 245,248,249,251,252, 283, 287-294 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником в прибуток держави не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу за наступними реквізитами: Банк отримувача : Казначейство України(ЕАП), Код Банку МФО: 899998, отримувач : ГУК у Зап.обл/Зап.обл./21081300, Код ЄДРПОУ отримувача : 37941997, номер рахунку отримувача : 8001.

У разі несплати впродовж 15 днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, на підставі ст. 308 КУпАП стягнути у примусовому порядку з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , подвійний розмір штрафу, тобто 20400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України на користь держави (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);Код банку (МФО): 899998; Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЕДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: 6001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі - 384,20 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її проголошення.

Суддя

Хортицького районного суду С.А. Ширіна

м. Запоріжжя

01.03.2019