ПОСТАНОВА

іменем України

06 листопада 2019 рокуСправа №451/1240/19
Провадження № 3/451/749/19

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., з участю секретаря судових засідань Сахаревич М.М., прокурора Дрозд Я.Й., Фурманець Н.М. та її захисника Мулявка О.В.,

розглянувши об`єднані матеріали справи № 451/1240/19 про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, які надійшли із Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. В.Олексин, Рівненського району Рівненської області, жительки АДРЕСА_1 , працює у Радехівській районній адміністрації на посаді керівника відділу культури, туризму, національностей та релігії, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за вчинення правопорушень передбачених ст.ст. 172-6 ч.2 КУпАП,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади керівника відділу культури, туризму, національностей та релігії Радехівської районної державної адміністрації, являючись відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, зокрема про отримання позики 24.09.2018 року у сумі 350 000,00 грн. від гр. ОСОБА_2 чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади керівника відділу культури, туризму, національностей та релігії Радехівської районної державної адміністрації, являючись відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, зокрема про отримання позики 28.12.2018 року у сумі 100 000,00 грн. від гр. ОСОБА_2 чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади керівника відділу культури, туризму, національностей та релігії Радехівської районної державної адміністрації, являючись відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, зокрема, про купівлю 27.09.2018 року автомобіля NISSAN QASHAI, 2018 року випуску, вартістю 730 000,00 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції (надалі НАЗК). Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію за минулий рік. Відповідно до пункту 4 Правил заповнення форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 961/29091 (надалі - Правила заповнення форми повідомлення) інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, повинна бути також відображена в декларації, яку такий суб`єкт декларування подає відповідно до Закону.

Враховуючи зазначене, особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до Закону) є суб`єктами декларування, які згідно з положеннями частини другої статті 52 Закону у разі суттєвої зміни в їх майновому стані зобов`язані письмово повідомити про це НАЗК.

Відповідно до пункту 5 ч.1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти; ч.5 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Відповідно до п. 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 №3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, суб`єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані, відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону, шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на офіційному веб-сайті НАЗК.

Згідно із п.2 розділу 2 зазначеного Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається через електрону мережу Інтернет з використання програмних засобів Реєстру у власному персональному іпкктронному кабінеті суб`єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

У підрахунку законодавчого порогу, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2018 року, сума становить 88 100 гривень.

Відповідно до Податкового кодексу України позика - грошові кошти, що надаються резидентами, які є фінансовими установами, або нерезидентами, крім нерезидентів, які мають офшорний статус, позичальнику на визначений строк із зобов`язанням їх повернення.

Таким чином, враховуючи, що вартість отриманих позик, перевищує поріг у 50 прожиткових мінімумів (в редакції Закону на момент вчинення правопорушення), встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року (88 100 гривень), у ОСОБА_1 , на виконання вимог Закону виник обов`язок у десятиденний термін з моменту отримання доходу, який перевищує 50 прожиткових мінімумів письмово повідомити НАЗК про суттєву зміну у майновому стані.

Так, згідно відповіді з Регіонального сервісного центру МВС України у Львівській області, ОСОБА_1 27.09.2018 року зареєструвала на підставі договору купівлі-продажу 23111-ГАС000411 автомобіль NISSAN QASHAI, 2018 року випуску, вартістю 730 000,00 грн.

Також, згідно з договором безвідсоткової позики на зворотній основі, ОСОБА_1 24.09.2018 року отримала позику у сумі 350 000,00 грн. від гр. ОСОБА_2 .

Окрім цього, згідно з договором безвідсоткової позики на зворотній основі та пояснення ОСОБА_1 , остання 28.12.2018 року отримала другу суму позики у розмірі 100 000,00 грн. від гр. ОСОБА_2 .

В судовому засіданні прокурор Дрозд Я.Й. просив накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті, оскільки вона 27 вересня 2019 року зареєструвала автомобіль і з цього часу стала власником, тому в 27 вересня 2019 року з неї виник обов`язок повідомити НАЗК про зміни в майновому стані. Що стосується позик, то це дохід, і тому ОСОБА_1 повинна була подати відповідно декларації.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та суду пояснила, що її діях відсутній склад адміністративного правпорушення. Декларацію про зміну вона подала вчасно після акту передачі їй автомобіля, а укладені договори вони не є доходом, оскільки це були укладені договори як поворотна фінансова допомоги, які не є позиками.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 суду пояснив, що ОСОБА_1 вчасно заповнила декларацію про зміни в майновому стані, 8 жовтня 2018 року подала відповідно декларацію. Поворотна фінансова допомоги не є позикою, тому вона не повинна була повторно заповнювати декларацію, тому у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністравтиного правопорушення. Звертав увагу суду, що відповідно до ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність задане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. В протоколах №№738,739,740 дати виявлення правопорушень зазначено дату складення цих процесуальних документів та зазначено 12 вересня 2019 року, хоча в матеріалах справи наявні запити на збір Інформації датовані ще 06 серпня 2019 року, пояснення відібрано 20 серпня 2019 року. Згідно абзацу 3, 4 п. 12, п. 13 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. Особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому. З протоколів №№ 738,739,740 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією вбачається, що пояснення ОСОБА_1 додано до таких на окремому аркуші. В матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_1 від 20.08.2019 року, тобто ще до складення зазначених протоколів про адміністративне правопорушення, з чого можна зробити висновок, що при складенні протоколу останній не було надано їй права на надання пояснення саме під час складення протоколу, а такі були відібрані в неї задовго до складення цих документів. Відміток про те, що ОСОБА_1 відмовлялася від надання пояснень у протоколі немає. Також до зазначених вище протоколів додано ряд документів, що є завіреними завідувачем канцелярії УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України, водночас, скріншот інформації щодо декларації та повідомлення про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_1 не завірені, їх походження не відомі, як і невідомо ким дана інформація збиралася та наскільки така є достовірною. Не оригінали документів, а їх ксеровідбитки, скріншоти, які не є належним чином завіреними, не можуть братися судом до уваги як належні докази, що зазначено Верховним Судом у постанові по справі № 904/8549/17 від 11 липня 2018 р., «що незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказами у справі і є підставою для скасування судового рішення».

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідивши зібрані у справі докази, суддя вважає, що матеріали справи №451/1240/19 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП, необхідно повернути на доопрацювання для належного оформлення із наступних міркувань.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, є наявність достовірних відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення).

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно абзацу 3, 4 п. 12, п. 13 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. Особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому.

З протоколів №№ 738,739,740 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією вбачається, що пояснення ОСОБА_1 додано до таких на окремому аркуші та такі наявні від 20.08.2019 року, тобто ще до складення зазначених протоколів про адміністративне правопорушення, з чого можна зробити висновок, що при складенні протоколу останній не було надано їй права на надання пояснення саме під час складення протоколу. Відміток про те, що ОСОБА_1 відмовлялася від надання пояснень у протоколі немає.

Крім цього, зазначених вище протоколів додано ряд документів, що є завіреними завідувачем канцелярії УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України, водночас, скріншот інформації щодо декларації та повідомлення про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_1 також не завірені, їх походження суду не відомі, як і невідомо ким дана інформація збиралася, наскільки така є достовірною. Не оригінали документів, а їх ксеровідбитки, скріншоти, які не є належним чином завіреними, не можуть братися судом до уваги як належні докази, що зазначено в постанові Верховного Суду у справі № 904/8549/17 від 11 липня 2018 р. « що незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказами у справі і є підставою для скасування судового рішення».

Порядок та зазначення необхідних атребутів при засвідченні копій документів (доказів) регулюється відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003".

Оскільки процес доказування в суді включає, серед іншого, і подання письмових доказів або їх копій, учасник справи повинен підтвердити відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться в нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (Постанова Верховного Суду від 17.01.2019 р. у справі № 809/1092/18).

Аналіз наданих доказів до матеріалів справи дає підстави стверджувати що більша їх частина (копії) або ж не засвідчені у встановленому законом порядку, або ж засвідчені із порушенням вимог такого та що не завірена (неналежно завірена) інформація є безпосереднім доказом, який покладений в основу складення протоколу про адміністративне правопорушення, а зазначені недоліки є суттєвими та перешкоджають всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом, тому є усі підстави для повернення справи для належного оформлення.

Враховуючи те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення складенні з порушеннями, які перешкоджають повному та об`єктивному розгляду справи, тому на даний час не являється можливим безпосередньо в суді усунути недоліки, які виявлені під час оформлення матеріалів справи, а також не можливо всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи, вважаю, що матеріали справи №451/1240 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , необхідно повернути до Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки у Львівській області, для належного їх оформлення, зокрема усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині постанови.

Керуючись ст.ст.7,245,251,254,256,268,278,283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

п о с т а н о в и л а :

Матеріали справи №451/1240/19 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.171-6 КУпАП повернути до Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки у Львівській області для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині постанови та належного оформлення матеріалів справи.

Постанова суду є остаточною і оскарженню в порядку провадження у справах про адміністративні правопорушення не підлягає.

СуддяСеменишин О. З.