Справа № 346/4380/19
Провадження № 33/4808/462/19
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Луцака Артура Олександровича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

На вказану постанову суду адвокат Луцак А.О., що діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу з пропуском строку апеляційного оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску визначеного законом строку апелянт вказує на те, що постанову суду відправлено йому 30.10.2019, отримано її 01.11.2019, договір з адвокатом укладено 07.11.2019 і цього ж дня адвокат ознайомився з матеріалами справи. Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати оскаржувану постанову та постановити нову, якою провадження в справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши апеляційну скаргу, доводи клопотання про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону гарантованим їй правом на апеляційне оскарження постанови.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

За приписами ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Апеляційний суд, дослідивши доводи апелянта з приводу причин пропуску встановленого законом строку апеляційного оскарження, вважає їх неповажними та недостатніми для поновлення пропущеного строку з огляду на таке.

Згідно даних матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення №052386 щодо ОСОБА_1 було складено 01.09.2019, про що останній засвідчив особистими підписами та письмовими поясненнями (а.с. 1), відтак йому було достовірно відомо про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, він був обізнаний щодо його прав, розгляду справи у суді та способу оскарження.

Про час і місце розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 , як особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, було повідомлено у відповідності до вимог закону (а.с. 14 рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а.с. 17 розписка ОСОБА_1 ).

Судові засідання у справі було призначено на 04.10.2019 та 16.10.2019.

Судове засідання 04.10.2019 було відкладено за письмовою заявою ОСОБА_1 , в зв`язку з неможливістю останнього скористатись правовою допомогою. (а.с. 15).

15.10.2019 ОСОБА_1 подав до суду Клопотання про відкладення судового засідання у справі, призначеного на 16.10.2019, в зв`язку з перебуванням останнього на лікарняному та неможливістю з`явитись в судове засідання за станом здоров`я (а.с. 18), однак не додав в підтвердження причин відкладення жодних довідок медичного закладу.

Суд першої інстанції, з огляду на відсутність доказів перебування ОСОБА_1 на лікуванні та неможливості останнього брати участь у розгляді справи, розглянув матеріали щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 16.10.2019 за неявки останнього в судове засідання, визнавши причину неявки неповажною, а заявлене 15.10.2019 клопотання зловживанням процесуальними правами та спробою уникнути відповідальності за правопорушення, шляхом затягування строків розгляду справи (а.с. 20).

Апеляційну скаргу подано 08.11.2019 (а.с. 35-41).

В підтвердження причин неявки в судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 долучив до матеріалів справи Довідку, видану 17.10.2019, в тому, що останній перебував на амбулаторному лікуванні з 15.10.19 по 17.10.19 з діагнозом ГРЗ (а.с. 43).

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, з огляду на дискреційні повноваження суду, вважає, що наведені ОСОБА_1 підстави поновлення строку апеляційного оскарження не є поважними та достатніми для задоволення клопотання апелянта щодо поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження, оскільки вони не вказують на поважність причин неявки в судове засідання 16.10.2019 особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Довідка лікаря (а.с. 43), видана лише на три календарні дні і саме в період призначеного судового засідання, не містить інформації з приводу того, що за станом фізичного здоров`я (ГРЗ) ОСОБА_1 не міг з`явитись у судове засідання для участі у розгляді справи, враховуючи, що останній перебував саме на амбулаторному, а не стаціонарному лікуванні.

Апелянт був обізнаний про розгляд справи саме 16.10.19, але подав апеляційну скаргу на постанову суду поза установленим законом строком і без поважних причин.

Обчислення апелянтом строків оскарження з дня отримання правової допомоги адвоката та його ознайомлення з матеріалами справи, а саме 07.11.2019, не відповідає приписам ч. 2 ст. 294 КУпАП, за якими десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 поза розумним сумнівом був обізнаний про розгляд справи судом першої інстанції щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, а, згідно приписів вітчизняного та європейського законодавства, повинен був і сам з розумним інтервалом часу цікавитись станом справи щодо нього. Крім того ОСОБА_1 поза розумним сумнівом мав достатньо часу (з моменту вчинення адміністративного правопорушення 01.09.2019 по 16.10.2019) для звернення за професійною правовою допомогою, про що заявляв ще 04.10.2019 (а.с. 15), однак скористався своїми правами, в тому числі і правом на правову допомогу, на власний розсуд лише 07.11.2019 (а.с. 33).

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

Необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

З огляду на викладене, враховуючи, що в апеляційній скарзі не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, та, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов тривалий строк і на даний час рішення суду набуло законної сили, враховуючи причини, якими обґрунтовуються поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду (перебування на амбулаторному лікуванні з ГРЗ та укладення договору на правову допомогу лише 07.11.2019), апеляційний суд розцінює таку поведінку особи, що притягується до адміністративної відповідальності як зловживання процесуальними правами та недотримання процесуальних обов`язків з розумним інтервалом часу цікавитись станом справи стосовно нього та спробою уникнути відповідальності за правопорушення, шляхом затягування строків розгляду справи та пропущення процесуальних строків накладення адміністративного стягнення.

Відтак, апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду відсутні, а апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили своєчасно оскаржити постанову суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити адвокату Луцаку Артуру Олександровичу, що діє в інтересах ОСОБА_1 , у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2019 року.

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду А.Ю. Малєєв