Провадження № 33/824/716/2019 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352 грн. 40 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 01 вересня 2018 року о 02 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Празькій керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіряного покриву обличчя, та, в порушення вимог п.2.5 ПДР, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову змінити, звільнивши його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого на підставі ст. 22 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги, не заперечуючи факт відмови у проходженні огляду на стан сп'яніння, зазначає про те, що керував автомобілем у тверезому стані, дійсно відмовився їхати на освідування саме до КМНКЛ «Соціотерапія», оскільки об'єктивність даної установи у нього викликала сумнів, тому він запропонував поліцейським пройти освідування в іншому медичному закладі, на що отримав категоричну відмову. Він самостійно пройшов освідування шляхом здавання сечі у ТОВ «Клініка «Інтер» і лабораторні дослідження не виявили у нього в організмі слідів наркотичних засобів. Вважає ті обставини, що він за медичним висновком не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, від його дій шкідливих наслідків не настало та наявність у нього на утриманні дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що є достатніми підставами для визнання правопорушення малозначним та звільнення його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

Крім того, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи відбувся без його участі, належним чином про дату та час розгляду справи його не було повідомлено, перебував за кордоном і не мав можливості самостійно дізнатися про дату та час розгляду справи, копія постанови не була йому надіслана, і ознайомився з її змістом тільки 20 грудня 2018 року.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 05 листопада 2018 року, а апеляційна скарга на неї подана 28 грудня 2018 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_2, з матеріалами справи, в тому числі і змістом постанови, ознайомився 21 грудня 2018 року, у зв'язку з чим причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови слід визнати поважними.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, що підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як пояснював ОСОБА_2 при апеляційному розгляді , він дійсно відмовився на пропозицію працівників поліції проходити огляд на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі «Соціотерапія», вважаючи медичних працівників установи необ'єктивними.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Винуватість ОСОБА_2 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння за обставин, викладених у постанові, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що працівником поліції неодноразово пропонувалося ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння та його відмову від проходження такого огляду.

Доказам по справі судом надана належна оцінка і висновок про порушення ОСОБА_2 вимог п.2.5 ПДР є вірним, оскільки водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп'яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

За наказом Департаменту охорони здоров'я Київської міської державної адміністрації за № 236 від 30.05.2016 року затверджено єдиний у м. Києві заклад охорони здоров'я - Київську міську наркологічну клінічну лікарню «Соціотерапія», якому надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки ТОВ «Клініка «Інтер» не є медичним закладом, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, то його довідка не може свідчити про відсутність у особи, яка керує транспортним засобом стану сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги про визнання вчиненого адміністративного правопорушення малозначним є безпідставними, оскільки, у відповідності до ч.2 ст.30 КУпАП, адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є грубим порушенням права керування транспортним засобом, за яке передбачене накладення на водія стягнення лише у вигляді штрафу з позбавленням такого права.

Доводи апеляційної скарги про порушення права ОСОБА_2 на участь при розгляді суддею його справи не можуть слугувати підставою для скасування постанови, оскільки таке його право поновлено при апеляційному розгляді і його доводи не спростували висновки судді.

Процесуальних порушень, які б слугували безумовною підставою для зміни чи скасування постанови, не встановлено.

За таких обставин постанова судді про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та про накладення адміністративного стягнення є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль