ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1326/19 Справа № 203/560/19 Суддя у 1-й інстанції - Смольняков О. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року, якою у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ТОВ "Равелін", який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення, у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 лютого 2019 року, о 13.15, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «MAZDA 6», р/н НОМЕР_1 , по проспекту Д. Яворницького 102 м. Дніпро, не врахував дорожній обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «FORD» р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку,чим порушив вимоги п.13.1 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову суду першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції зазначає, що копію постанови отримав лише 28.05.2019 року.

Вважає постанову незаконною та такою, що порушує його права та законні інтереси і тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Вказує, що постанову судом першої інстанції винесено при не об`єктивному, односторонньому, упередженому та поверхневому розгляді справи. На думку апелянта, судом було грубо порушено норми матеріального та процесуального права під час розгляду даної справи.

Вказує, що в оскаржуваній постанові суду зазначено, що винність ОСОБА_3 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_2 , фотознімками. Проте, судом було проігноровано інші обставини про які ОСОБА_3 повідомляв, а також наявність свідка ДТП.

Зазначає, що співробітниками поліції не було дотримано Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за N21408/27853 (далі - Інструкція).

Вважає, що співробітники поліції проявили відносно ОСОБА_3 необ`єктивність або необізнаність в нормах чинного законодавства.

Зазначає, що схема ДТП була складена не вірно, а його пояснення та пояснення свідка було проігноровано судом.

Судом не було надано належної оцінки поясненням ОСОБА_3 з приводу того, що що не зрозуміло з яких підстав протокол про адміністративне правопорушення було складено саме у відношенні щодо нього, та не складено такий протокол щодо другого учасника ДТП, водія автомобілю Форд Транзит, за наявності відповідних заперечень з мого боку.

Зазначає, що на схемі ДТП складеній співробітниками поліції не дотримано масштабу, що може ввести в певну оману, проте якщо оцінити цифрові показники відстаней позначених на схемі, то очевидним є що автомобіль Форд Транзит розташований не паралельно смугам руху, а повернутий на 45 см ліворуч відносно напрямку руху.

Отже, з аналізу вказаних доказів та обставин можна прийти до висновку, що водієм автомобілю Форд Транзит порушив правила дорожнього руху в момент перестроювання, чим спричинив ДТП з автомобілем ОСОБА_3 .

З аналізу викладених обставин вважаю, що судом першої інстанції було грубо порушено норми процесуального права в частині об`єктивності, якості збирання та дослідження доказів у справі, що призвело до помилкового винесення рішення в частині визнання мене винним.

Допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що 02 лютого 2019 року близько 13 години, по пр. Д.Яворницького у м. Дніпрі у другому ряді трьохполосної смуги. Праворуч від нього рухався автомобіль «FORD TRANSIT». У зв`язку із інтенсивністю руху на даній ділянці руху можливості швидкої та безпечної зміни полоси руху ліворуч не було. При наближенні до перехрестя з вул.Фрунзе, автомобіль «FORD TRANSIT», не подаючи попереджувальних сигналів, здійснив перестроювання, пересікаючи напрямок руху його автомобіля,чим порушив п.п. 10.1 та 10.3 ПДР, внаслідок чого автомобіль «FORD TRANSIT» лівим переднім крилом стикнувся з середньою частиною його автомобіля. На момент зіткнення його автомобіль знаходився попереду автомобіля «FORD TRANSIT», що підтверджується характером пошкоджень. Окрім того, вважає, що характер пошкоджень на його автомобілі свідчить про те, що під час зіткнення автомобіль «FORD TRANSIT» наїхав лівим переднім колесом на кришку люка. Наполягав на тому, що причиною ДТП стала різка зміна напрямку руху автомобіля «FORD TRANSIT».

Перевіривши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_3 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Стосовно клопотання про поновлення строку, суд приходить до висновку що його слід задовольнити, поновити строк як пропущений з поважних причин.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до змісту ст. 124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею наступає у випадку порушення водієм "Правил дорожнього руху України", що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Згідно ст. 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні встановлюється на підставі фактичних даних, (доказів).

Відповідно до ст. ст. 280 та 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Оскаржена постанова суду цим вимогам не відповідає.

У разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб.

Суд першої інстанції розглянувши справу, прийшов до висновку про закриття відносно ОСОБА_3 провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності, при цьому вказав, що ОСОБА_3 заперечує свою вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, його винність підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями водія ОСОБА_2 , фотознімками.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції не було повно та всебічно з`ясовані всі обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Так, суд першої інстанції не надав оцінки поясненням водія ОСОБА_2 , які останній надав відразу після ДТП та тим, які він надав у суді першої інстанції. Вказані пояснення містять протиріччя, а відтак апеляційний суд не може вважати їх належним та допустимими доказами.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції формально підійшов до вирішення даної справи про адміністративне правопорушення та безпідставно прийняв рішення про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. Суд першої інстанції обмежився лише формальним переліком долучених до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів.

З пояснень водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неможливо встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, з цього протоколу не вбачається, що в ньому належним чином викладено суть правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 Зокрема, не зазначено в якому саме місці автомобіль АУДІ А6н.з. НОМЕР_3 знаходився в стадії повороту, як автомобілі АУДІ А6н.з. ВК9868СІ та БМВ Х5 н.з. НОМЕР_4 рухались до зіткнення, а саме в якій смузі руху, скільки смуг для руху, у вказаному місці, в кожному напрямку, на якій смузі руху сталась ДТП.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, водій ОСОБА_2 надавав суперечливі пояснення з приводу причини, механізму та місця зіткнення, керованих учасниками руху транспортних засобів.

Між тим, з пояснень ОСОБА_3 наданих одразу після дорожньо-транспортної пригоди, та які він підтвердив і в суді першої інстанції, і в суді апеляційної інстанції, вбачається, що він свою вину у ДТП категорично заперечив та вказав, що 02 лютого 2019 року близько 13 години, по пр. Д.Яворницького у м. Дніпрі він рухався у другому ряді трьохполосної смуги. Праворуч від нього рухався автомобіль «FORD TRANSIT». У зв`язку із інтенсивністю руху на даній ділянці руху можливості швидкої та безпечної зміни полоси руху ліворуч не було. При наближенні до перехрестя з вул.Фрунзе, автомобіль «FORD TRANSIT», не подаючи попереджувальних сигналів, здійснив перестроювання, пересікаючи напрямок руху його автомобіля,чим порушив п.п. 10.1 та 10.3 ПДР, внаслідок чого автомобіль «FORD TRANSIT» лівим переднім крилом стикнувся з середньою частиною його автомобіля. На момент зіткнення його автомобіль знаходився попереду автомобіля «FORD TRANSIT», що підтверджується характером пошкоджень. Окрім того, вважає, що характер пошкоджень на його автомобілі свідчить про те, що під час зіткнення автомобіль «FORD TRANSIT» наїхав лівим переднім колесом на кришку люка. Наполягав на тому, що причиною ДТП стала різка зміна напрямку руху автомобіля «FORD TRANSIT».

Заперечуючи такий механізм дорожньо-транспортної пригоди, другий її учасник - водій ОСОБА_2 одразу після дорожньо-транспортної пригоди пояснював, що він рухався по пр. Д.Яворницького у м. Дніпрі їхав у правій стороні у напрямку ж/д вокзалу, його підрізав автомобіль марки "Мазда 6" д/н НОМЕР_1 , який їхав у лівій смузі, внаслідок чого здійснив ДТП.

Крім цього, з доданої до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД№182778 від 02.02.2019 року схеми місця дорожньо-транспортної пригоди не надається можливим встановити механізм пошкодження транспортних засобів в момент скоєння ДТП.

Для усунення протиріч, постановою суду від 04 квітня 2019 року в справі була призначена судова автотехнічна експертиза (а.с.46). Наявний в матеріалах справи висновок судової автотехнічної експертизи №11/10.1/342 від 23.04.2019 року, відповідно до якого, експертним шляхом визначити характер руху транспортного засобу до зіткнення (його траєкторію руху) можливо лише за наявності слідової інформації, а саме при наявності слідів шин коліс транспортного засобу до моменту зіткнення. Оскільки в схемі до протоколу огляду місця ДТП від 02.02.2019 що відбулася в м. Дніпро на проспекті Яворницького поблизу будинку №102 на проїзній частині дороги будь-яка слідова інформація відсутня, то визначити експертним шляхом який із автомобілів «Mazda 6» чи «Ford Transit» здійснював маневр до моменту контактування транспортних засобів - не надається можливим.

Відповідно до вказаного висновку механізм дорожньо-транспортної події це комплекс пов`язаних об`єктивними закономірностями обставин, які визначають процес наближення транспортних засобів перед зіткненням, їх взаємодію при контактуванні та подальший рух до зупинки. Аналіз даних об обставинах пригоди дозволяє експерту встановити взаємозв`язок між окремими подіями, встановити ланки яких не вистачає та причину пригоди. Формальне рішення експертом питань по окремим розрізненим вихідним даним, без технічної оцінки відповідності їх одне одному та встановленим об`єктивним даним, без встановлення протиріч між ними може привести до хибних висновків.

Як зазначено у висновку експерта, в постанові суду вказані два механізму ДТП, проте вони діаметрально різняться один від одного а експертним шляхом усунути протиріччя в механізмах не надається можливим, то відповісти на поставлені перед дослідженням питання не надається можливим.

Але, суд першої інстанції ігноруючи висновки експертного дослідження, не зварнув уваги на протиріччя та визнав винним ОСОБА_3 , із зазначенням, що його вини підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, поясненнями ОСОБА_2 , наданими фотознімками.

Проаналізувавши показання водіїв - учасників ДТП, свідка та експерта, з урахуванням письмових доказів, вважаю, що можна надавати перевагу поясненням одного з водіїв

Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.04.2018 у справі № 585/8/16-к, провадження № 51-2167км18. ВС роз`яснив, що у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК України, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку. А кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом виключається.

Вказана правова позиція Верховного Суду може бути застосована при розгляді справ про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Оскільки всі сумніви мають тлумачитись на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, а саме пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, протокол про адміністративне правопорушення, який наявний в матеріалах справи, схему місця ДТП, враховуючи розташування транспортних засобів після ДТП, місце зіткнення автомобілів та їх пошкодження, а також висновки судової автотехнічної експертизи №11/10.1/342 від 23.04.2019 року, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що наявні у справі докази у їх сукупності, не свідчать про беззаперечну винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та будь-яких доказів, на підставі яких можливо достеменно вставити, що водієм ОСОБА_3 були порушені вимоги п. 13.1 ПДР України, що ставиться йому вину, матеріали справи не містять.

Таким чином, проведена експертиза не дає висновку щодо вини будь-кого з учасників дорожньо-транспортної пригоди, матеріали адміністративної справи містять пояснення водіїв, які в свою чергу містять протиріччя, у зв`язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості встановити винуватця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців із дня вчинення правопорушення, а при тривалому правопорушенні не пізніше трьох місяців з дня його виявлення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закриттю, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року - задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року відносно ОСОБА_1 , - скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко