АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І. А. при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №712/13313/18 відносно ОСОБА_3, що надійшли з Соснівського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою ОСОБА_4,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 грудня 2018 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, директора ТОВ «Будівельна гільдія «Капітал», ідентифікаційний номер 5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст. 41 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №ЧК-894/1448/АВ/П/ПТ від 18.10.2018, ОСОБА_3, будучи директором ТОВ «Будівельна гільдія «Капітал», що знаходиться за адресою м.Черкаси, пров. Громова, 18/31, використовуючи найману працю, допустив порушення законодавства про працю, а саме : при звільненні ОСОБА_4 не виплатив в день звільнення всіх сум, що належать йому від підприємства. Відповідно до наказу від 29.06.2016 №7-к ОСОБА_4 звільнено з посади торгівельного представника з 29.07.2016 за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України. На момент інспекційного відвідування порушення триває.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 грудня 2018 року,скасувати її та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку з закінченням на момент апеляційного розгляду строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що місцевим судом безпідставно взято до уваги договір №10 про надання безпроцентної позики, оскільки він є неукладеним у звязку з тим, що предметом позики є ноутбук, який так і не був переданий йому у власність. Крім того, місцевим судом при застосуванні п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП не зазначено, який саме елемент складу адміністративного правопорушення відсутній в діях ОСОБА_3, у звязку з чим розглянуто справу поверхово, та необґрунтовано закрито провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5, які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, думку особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3, та його захисника ОСОБА_6, які заперечили проти задоволення апеляційних вимог та просили постанову місцевого суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, які надійшли з Соснівського районного суду м. Черкаси і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки апелянт не був присутній при розгляді справи місцевим судом, і про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 31.01.2019, а подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як зазначено в ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що судом першої інстанції не дотримано вказаних вимог КУпАП, та безпідставно закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст. 41 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_4 працював на посаді торгівельного представника в ТОВ «Будівельна гільдія «Капітал», директором якого був ОСОБА_3. Наказом ТОВ «Будівельна гільдія «Капітал» №7-к від 29.06.2016 ОСОБА_4 звільнено з посади торгівельного представника за власним бажанням, з виплатою компенсації за невикористання щорічної відпустки 17 календарних днів.

Інспектором праці ОСОБА_7 проведено інспекційне відвідування ТОВ «Будівельна гільдія «Капітал» під час якого встановлено порушення ч.1 ст. 116 КЗпП України, а саме : при звільненні ОСОБА_4 не виплачено всіх сум, що належать йому від підприємства в день звільнення, про що складено відповідний акт та протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 41 КУпАП.

Місцевим судом провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст. 41 КУпАП закрито, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як на підставу закриття провадження по справі, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, місцевий суд послався на те, що за взаємною згодою, кошти, які підлягали до виплати ОСОБА_4 були зараховані для погашення боргу по договору позики № 10 від 01.01.2016, при цьому сам ОСОБА_4 в судове засідання не викликався, його позиція не зясовувалася.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Будівельна гільдія «Капітал» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, що свідчить про відсутність взаємної згоди при зарахувані заборгованості по заробітній платі в рахунок погашення боргу по договору позики № 10 від 01.01.2016.

Згідно ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Крім того, ст. 127 КЗпП України містить чіткий перелік обставин за яких можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, а саме:

1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми;

2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв'язку з переходом на пенсію;

3) при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136).

Відповідно до наказу від 29.06.2016 №7-к ОСОБА_4 підлягала до виплати компенсація за невикористану щорічну відпустку, з якої у відповідності до ст. 129 КЗпП України не допускаються відрахування.

Місцевим судом належним чином не перевірено вказані обставини, та прийнято по суті незаконне рішення.

З вище викладеного вбачається, що ОСОБА_3, будучи директором ТОВ «Будівельна гільдія «Капітал», використовуючи найману працю допустив порушення законодавства про працю, а саме : при звільненні ОСОБА_4 не виплатив у день звільнення всіх сум, що належать йому від підприємства, чим порушив вимоги ч.1 ст. 41 КУпАП.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії №ЧК-894/1448/АВ/П/ПТ від 18.10.2018, згідно якого ОСОБА_3, будучи директором ТОВ «Будівельна гільдія «Капітал», що знаходиться за адресою м.Черкаси, пров. Громова, 18/31, використовуючи найману працю, допустив порушення законодавства про працю, а саме : при звільненні ОСОБА_4 не виплатив в день звільнення всіх сум, що належать йому від підприємства(а.с. 1);

- даними акту інспекційного відвідування (невиїздного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЧК-894/1448/АВ/ від 18.10.2018 ( а.с. 3-7);

- даними наказу ТОВ «Будівельна гільдія «Капітал» №7-к від 29.06.2016 про звільнення ОСОБА_4 з посади торгівельного представника за власним бажанням, з виплатою компенсації за невикористання щорічної відпустки 17 календарних днів ( а.с. 12);

- показаннями свідка ОСОБА_7, яка проводила інспекційне відвідування, складала відповідний акт і протокол про адміністративне правопорушення, та пояснила під час апеляційного розгляду, що за заявою ОСОБА_4 було проведено інспекційне відвідування ТОВ «Будівельна гільдія «Капітал», під час якою встановлено, що останньому в порушення вимог ст. 116 КЗпП України в день звільнення не виплачено заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку, про що складено відповідний акт та протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 41 КУпАП. Крім того, ОСОБА_7 зазначила, що ст. 127 КЗпП України не передбачено відрахування з заробітної плати за договором позики, а з компенсаційних виплат за невикористану відпустку відповідно до ст. 129 КЗпП України взагалі заборонені будь-які відрахування.

Посилання місцевого суду, ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_6 на умови договору позики № 10 від 01.01.2016, як на підставу відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, не узгоджуються з вищезазначеними вимогами КЗпП України у звязку з чим є безпідставними.

Крім того, згідно п.10 вказаного договору позики у випадку звільнення Позичальника з роботи (з ініціативи адміністрації чи за власним бажанням Позичальника) - тобто у випадку припинення трудових правовідносин між Позичальником та Позикодавцем - до моменту повернення всієї суми позики, наданої Позичальникові відповідно до цього Договору, сума неповерненого залишку підлягає обов'язковому поверненню Позичальником негайно шляхом внесення залишку суми грошових коштів в касу Позикодавця.

Тобто, п.10 договору позики № 10 від 01.01.2016 узгоджується з вимогами КЗпП України, та передбачає, що ОСОБА_4, маючи заборгованість перед ТОВ «Будівельна гільдія «Капітал» повинен був її погасити шляхом внесення залишку суми грошових коштів в касу підприємства, а не шляхом відрахування з його заробітної плати, індексації та компенсації за невикористану щорічну відпустку, у звязку з чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

За таких обставин, вважаю, що при апеляційному розгляді встановлено, що досліджені докази в сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

В свою чергу, відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), то стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

У звязку з тим, що на час апеляційного розгляду апеляційної скарги закінчився трьохмісячний строк з дня вчинення правопорушення, протягом якого на ОСОБА_3 можливо було накласти адміністративне стягнення за ч.1 ст. 41 КУпАП, провадження у справі підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 грудня 2018 року- задовольнити.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 грудня 2018 року про закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст.41 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку з закінченням на момент апеляційного розгляду строків, передбачених ст. 38 КУпАП

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя: І. А. Соломка