ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 33/819/92/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Бугрик В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 03 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо неї,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови, вважаючи, що суд при її винесенні неповно та однобічно дослідив обставини, які мають істотне значення для вирішення справи. Просить скасувати постанову судді у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, вислухавши ОСОБА_1, і адвоката ОСОБА_2, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Згідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол, згідно якого вона 04 вересня 2018 року близько 01:40 години в м. Херсон по вул. Воронцовській, керувала транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» р.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю, нестійка хода, тремтіння пальців, млява мова) та на вимогу працівників поліції пройти огляд за допомогою алкотестеру або проходження огляду в медичному закладі, відмовилась у присутності свідків, чим порушила п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинила адміністративне правопорушення яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_3 та призначив йому справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення. Постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги стосовно того, що вона не керувала автомобілем, проте данні доводи не підтверджено жодними доказами та спростовується відеозаписом, наданим управлінням патрульної поліції, де встановлено, що водій ОСОБА_1 знаходилась на водійському місці зупиненого автомобіля Mitsubishi Outlander, на перехресті проїзної частини по вул. Воронцовській в м. Херсоні.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, зазначив, що на момент прибуття його на місце зупинки поліцейськими автомобіля ОСОБА_1, він побачив саму ОСОБА_1 та патрульних поліцейських. На питання чи керувала ОСОБА_1 автомобілем, свідок відповісти не зміг, адже не бачив цього. У автомобілі ОСОБА_1 перебувала сама.

Клопотання про допит свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 підлягає відхиленню, адже відповідно до наявного матеріалах справи відеозапису з нагрудного відерреєстратора патрульного поліцейського встановлено, що зазначені особі не були свідками при оформлені адміністративного протоколу, а тому на думку суду не володіють обєктивними фактами по справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя районного суду не з'ясував обставини справи, не допитав свідків та не дав оцінки доказам, є необґрунтованими.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення БД № 182250 від 04.09.2018 року, поясненнями свідків та наявними у матеріалах справи відео матеріалами.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом у стані сп'яніння, а за відмову від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП особа, яка керує транспортним засобом не може відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, мотивуючи свої відмову тим, що не довіряє лікарю, який проводить медичний огляд. Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, у відповідності до ст. 33 КУпАП, правильно враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки скоєного та ступінь вини ОСОБА_7

Висновок суду про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_7 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду від 03 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 03 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду В.В. Бугрик