Провадження №3/756/5178/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 листопада 2019 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Жежера О.В. розглянувши адміністративний матеріал який надійшов від Управління Патрульної Поліції у м. Києві Департаменту Патрульної Поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм у ТОВ «МПС-Авто», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №344965 від 06.08.2019 року, ОСОБА_1 06.08.2019 року о 02:30 год. керував автомобілем «Daewoo Matiz» д.н.з. НОМЕР_1 у м. Києві по вул. Маршала Тимошенка, 9, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав, зокрема пояснив, що він сидів у автомобілі припаркованому на обочині та чекав напарника, щоб передати автомобіль. У цей час до нього підійшов поліцейський та запросив бути свідком при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно невідомого йому чоловіка, він відмовився. Однак, поліцейський не прийняв його відмову і продовжував наполягати, він ще раз категорично повідомив, що свідком не буде. Після чого поліцейський попросив пред`явити водійське посвідчення, що він і зробив. Інспектор забрав посвідчення і пішов до службового автомобіля, через декілька хвилин, коли ОСОБА_1 вийшов із автомобіля і підійшов до патрульної авто, поліцейський вручив йому постанову про притягнення до відповідальності за керування автомобілем без паска безпеки. ОСОБА_1 почав запитувати на якій підставі на нього наклали штраф, якщо він сидів у припаркованому автомобілі, після цього працівники поліції почали йому погрожувати. Він попросив повернути посвідчення водія, але у відповідь поліцейські лише почали пропонувати йому поїхати у лікарню, оскільки у ниє є підозри, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що у нього немає часу їхати до лікарні. Далі інший поліцейський запросив двох свідків і у їх присутності ще раз запропонував їхати до лікарні, він знову відмовився.

Крім того, в судовому засіданні дав свої пояснення свідок ОСОБА_2 , зокрема вказав, що він 06.08.2019 року близько 2 год. він зустрівся із ОСОБА_1 , вони чекали на напарника ОСОБА_3 , щоб передати автомобіль. Він захотів перекусити, тому пішов до магазину, а коли повернувся ОСОБА_1 йому повідомив, що на нього склали постанову за керування автомобілем без паска безпеки, і крім того пропонували їхати до лікарні для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився і тому на нього склали протокол.

Незважаючи на невизнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення згідно протоколу, суд, вислухавши пояснення останнього, дослідивши відео та інші докази у справі, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №344965 від 06.08.2019 року;

- даними письмових пояснень, які містяться в матеріалах справи;

- відеозаписом з нагрудної камери від 06.08.2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , щодо невизнання себе винним, та вважає, що невизнання ним вини є способом захисту і спробою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Аналогічно суд оцінює покази свідка ОСОБА_2 , оскільки він перебуває у дружніх відносинах із ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є доведеною, його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, суд, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність правопорушника судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, ч.1 ст.130 КУпАП, суд -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири грн. 40 коп.).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя О.В. Жежера