Справа № 409/2708/18
Провадження № 33/810/40/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Білокуракинського районного суду Луганської області від 18.12.2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає за адресою: Луганська область, смт. Білокуракине, вул. Щорса, 13

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, що оскаржується ОСОБА_2 21.10.2018 о 16год. 30 хв. по вул. Щорса смт. Білокуракине Луганської області керував мотоблоком з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, тим самим порушив вимоги п.п. 2.5, 2.9 (а) ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що копію постанови та копію протоколу про адміністративне правопорушення він отримав лише 04.02.2019.

Посилається на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а постанова суду є такою, що ухвалена передчасно без встановлення всіх фактичних обставин справи.

В порушення вимог ст. 268 КУпАП справу було розглянуто без його участі, судом не було його повідомлено належним чином по час та місце розгляду справи, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують отримання ним судових повісток про виклик до суду. Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог КПК України та є недопустимим і неналежним доказом. Вказує на порушення вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, оскільки час скоєння правопорушення, який зазначений в протоколі співпадає з часом складення протоколу. Протокол про адміністративне правопорушення складений неповноважною особою. В протоколі відсутні відомості щодо належності йому на праві власності мотоблоку, чи є він транспортним засобом, не зазначено його технічних характеристик. В протоколі також відсутня відмітка про вручення та ознайомлення зі змістом протоколу, відсутні відомості щодо вручення йому другого екземпляру протоколу, дані щодо розяснення йому прав. Вказує, що адміністративний матеріал був складений без його участі про існування якого він не знав, про що свідчить відсутність його підпису в протоколі. Також додані до протоколу пояснення є недопустимими доказами у справі, оскільки на його думку складені однією особою, підписи свідків у протоколі на думку апелянта також зроблені однією особою. Вказані свідки до суду для надання пояснень не зявились. Вказує, що суть правопорушення викладена в протоколі не конкретно. Також зазначає, що мотоблок є сільськогосподарською технікою, не підлягає реєстрації в органах ДАІ, тому на думку апелянта не є транспортним засобом. Вказує, що адміністративне правопорушення він не вчиняв, Правил дорожнього руху не порушував, тому справа підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

04 березня 2019 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій просив суд розглянути скаргу за його відсутності, вимоги та доводи якої підтримує.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, судом при розгляді даної адміністративної справи вказані норми не дотримано, з огляду на наступне.

Згідно матеріалів адміністративної справи, 18 грудня 2018 року судовий розгляд проведено за відсутності ОСОБА_2, який не був належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи.

Судом першої інстанції направлялись судові повістки ОСОБА_2 про виклик до суду, однак не були вручені адресату за закінченням терміну зберігання, та повернуті до суду.

Отже, за відсутності даних про належне повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, суд допустив порушення приписів ч.1 ст.268 КУпАП, та як наслідок права ОСОБА_2 на захист.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Також, згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 отримано копію постанови суду 04.02.2019 року, і з цього часу розпочався перебіг строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подана до Білокуракинського районного суду Луганської області 12.02.2019 року, тобто у встановлений законом строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчать про те, що зазначених вимог судом першої інстанції не дотримано.

Висновку про винуватість ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суд дійшов помилково виходячи з наступного.

Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції в порушення вимог п.1.10. Правил дорожнього руху України і в подальшому судом не зясовано і не встановлено чи є мотоблок, яким керував ОСОБА_2 транспортним засобом, оскільки в матеріалах справи відсутні данні про його технічні характеристики.

Обґрунтовуючи висновок щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненому адміністративному правопорушенні суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, та письмові пояснення свідків.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог КУпАП, які полягають у наступному.

Протокол не підписаний особою, щодо якої він складений. Як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в матеріалах справи відсутні будь-які дані про вручення ОСОБА_3 його копії та час його складання співпадає з часом вчинення адміністративного правопорушення. Дані щодо належності мотоблоку ОСОБА_2 відсутні.

Таким чином, складений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, тому не є належним доказом.

Крім того, в письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що містяться у бланку, відсутня відмітка про відмову ОСОБА_2 від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення, засвідченої їх підписами.

Вказані свідки судом першої інстанції не допитані, у звязку з їх неявкою до суду, тому надані ними письмові пояснення не є належними доказами.

Інші докази на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

При винесенні оскаржуваної постанови, суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, що призвело до порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, і як наслідок помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вказане, в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слід скасувати та закрити провадження по справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову судді Білокуракинського районного суду Луганської області від 18.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко