ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/71/18 Номер провадження 33/814/27/19 Доповідач ап. інст. Гонтар А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Гонтар А.А., А., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

на постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 30 січня 2018 року

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою, 30 грудня 2017 року о 21 год. 20 хв. ОСОБА_2 по вул. Космонавтів в м. Глобине керував автомобілем «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу алкотестер 6820 та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_2. вбачається, що він просить скасувати постанову , а провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд порушив його права, розглянувши справу у відсутності апелянта, що позбавило його можливості доказів його невинуватості в суді.

Стверджує, що суддя неправильно встановив фактичні обставини справи. Зазначає, що алкогольних напоїв не вживав, а був запрошений як тверезий водій для перевезення знайомих після відзначення ними корпоративного свята, на якому присутній він не був. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння не відмовлявся, що може підтвердити черговий лікар Глобинської центральної районної лікарні та інші свідки.

Крім того, ОСОБА_2 просив звернути увагу на те, що є годувальником своєї сім'ї , а його робота пов'язана з керуванням транспортним засобом є єдиним джерелом його доходу.

16.04.2018 року ОСОБА_2 з'явився до апеляційного суду та просив відкласти судове засідання посилаючись на те, що у нього укладена угода з адвокатом який не з'явився в судове засідання.

02.08.2018 року електронною поштою на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 з проханням перенести розгляд справи в зв'язку з його хворобою.

Будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ОСОБА_2 в судові засідання 07.09.2018 року, 26.10.2018, 30.11.2018 не з'явився, причини неявки не повідомив.

30.11.2018 року електронною поштою на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 з проханням не призначати розгляд справи до середини січня 2019 року.

29.01.2018, 01.03.2019 року ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в тому числі і шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті апеляційного суду, в судове засіданні не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитися продовженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Враховуючи тривалість часу, протягом якого справа за апеляційною скаргою ОСОБА_2. перебуває в провадженні апеляційного суду, те що апелянту були створені всі умови для реалізації особистого захисту своїх інтересів під час апеляційного розгляду, але останній ,як вбачається на даний час, не бажає скористатися наданим йому правом на особистий захист та особисту присутність у суді апеляційної інстанції, відсутність із його сторони будь - якої цікавості щодо ходу розгляду справи, вважаю, що судом апеляційної інстанції вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі ОСОБА_2. в судовому засіданні апеляційної інстанції особисто.

За цих обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_2 не бажає повною мірою реалізувати своє право на захист, вважаю за можливе розглянути справу у його відсутності.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2. вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Зі змісту постанови вбачається, що висновки судді про наявність в діях ОСОБА_2. складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтуються на сукупності досліджених суддею доказів.

Зокрема, такі висновки ґрунтуються на даних які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення від 30.12.2017 року, поясненнях свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які засвідчили факти відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння, рапортами працівників поліції Тимошенка В.Г., Блохи Р.А.

Вище наведені докази об'єктивно узгоджуються зі змістом відеозаписів, на яких зафіксована відмова ОСОБА_2. в присутності свідків від проходження медичного огляду в установленому порядку.

Доводи апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння не заслуговують на увагу і спростовуються сукупністю перевірених судом першої інстанції та наведених в постанові доказів.

Таким чином, вважаю, що суддя правильно встановив фактичні обставини справи та належним чином обґрунтувавши своє рішення правильно кваліфікував дії правопорушника за ч.1 ст.130 КУпАП й наклав на нього визначене цим Кодексом адміністративне стягнення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що суддею суду першої інстанції повно з'ясовані визначені ст.280 КУпАП обставини справи, які мають істотне значення для правильного її вирішення. До того ж під час апеляційного перегляду, було досліджено всі обставини, які на думку апелянта, могли вплинути на законність судового рішення.

З огляду на вище викладене, а також на те, що під час апеляційного перегляду не виявлено істотних порушень закону ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції вважаю, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та скасування постанови судді.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 30 січня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: А.А.Гонтар