Справа № 314/5002/18
Провадження № 3/314/2/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2019 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління ДФС у Запорізькій області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , голови Фермерського господарства «Кривохатько В.В.», РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі,

у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

встановив:

головним державним ревізором інспектором відділу перевірок у сфері торгівлі управління аудиту Головного управління ДФС у Запорізькій області Полозюк Т.В. складено протокол № 653 від 29.10.2018 року про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 , як голова Фермерського господарства « ОСОБА_2 » вчинила правопорушення, а саме порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

У судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Мітасов М.І. вину не визнав, надав до суду рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.08.2019 року відповідно до якого податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області № від 07.11.2018 року та № від 17.01.2019 року визнані протиправними та скасовані, у зв`язку з чим, просив суд адміністративний матеріал закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши обставини справи та надані суду докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області № від 07.11.2018 року та № від 17.01.2019 року, на підставі яких складено акт від 19.10.2018 року № 625/08-01-14-02/19266077 та на підставі якого складеного протокол про вчинення адміністративного правопорушення №653 від 29.10.2018 року, скасовані рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.08.2019 року.

Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки податкові повідомлення-рішення, які складені на підставі акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки оскаржені, тобто є невстановленими, а тому не можуть бути прийняті судом в якості доказів на підтвердження вини правопорушниці.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинною у здійсненні злочину і не може бути підданою покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 9 Конституції України та Закону України «Про ратифікацію конвенції» від 17.07.1997 «Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод» і протоколи до неї є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Таким чином суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 , викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту».

У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обов`язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпцій; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».

З аналізу цих міжнародних правових норм, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя -

постановив:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: В.О. Кіяшко

11.11.2019