Справа № 745/37/19 Провадження № 3/745/16/2019
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.02.2019 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Стельмаха А.П., із секретарем Чепурною М.М., з участю прокурора Олєйнікова І.В., Гонтковського А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, головного бухгалтера відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -
До Сосницького районного суду надійшов протокол №11 про адміністративне правопорушення повязане с корупцією, складений 11.01.2019 року оперуповноваженим Управління захисту економіки в Чернігівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_2.
Згідно протоколу ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника відділу фінансово-господарського забезпечення апарату Сосницької районної державної адміністрації Чернігівської області, тобто у відповідності до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 року будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, у порушення вимог ч. 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» під час припинення діяльності, повязаної з виконанням функцій держави, 22.01.2018 несвоєчасно, без поважних причин, подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
В судовому засіданні прокурор просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки вважає, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визнав. Пояснив, що в день звільнення 10.01.2018 року намагався подати декларацію, однак це йому не вдалося через недійсність ключа електронного цифрового підпису.
Заслухавши прокурора, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Наказом голови Сосницької районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_3 № 9-к від 08.02.2013 року ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника відділу фінансово-господарського забезпечення апарату Сосницької районної державної адміністрації Чернігівської області.
Відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII посада начальника відділу фінансово-господарського забезпечення апарату Сосницької районної державної адміністрації Чернігівської області відноситься до категорії «Б» посад державної служби.
Враховуючи вищевикладене, начальник відділу фінансово-господарського забезпечення апарату Сосницької районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_1 є субєктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до розпорядження в.о. голови Сосницького районної державної адміністрації Чернігівської області №4-к від 10 січня 2018 року ОСОБА_1 було звільнено за власним бажанням.
22.01.2018 року ОСОБА_1 подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, повязану з виконаннями функцій держави або місцевого самоврядування до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно примітки ст. 172-6 КУпАП суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Абзацом першим частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 2 листа від 22.05.2017 р. N 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» звернув увагу, що в ч. 1 ст. 45 Закону визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов'язані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання "щорічно до 1 квітня". Разом з тим у випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.
Встановлюючи термін подання декларації в разі припинення діяльності, НАЗК розширює зміст абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», виходячи за межі вказаної норми закону.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» правову основу діяльності Національного агентства становлять Конституція України, міжнародні договори, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, цей та інші закони України, а також прийняті відповідно до них інші нормативно-правові акти.
Норма закону має бути сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку: він повинен мати можливість (за необхідності й за належної правової допомоги) передбачити наслідки, до яких може призвести певна подія (п. 108 Рішення ЄСПЛ у справі Салов проти України від 06.09.2005 року).
Вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.
Враховуючи відсутність визначеного Законом України «Про запобігання корупції» терміну подання декларації в разі припинення діяльності, принцип законності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 247, 284 КУпАП, суд
Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сосницький районний суд.

Суддя А.П. Стельмах