ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/946/19 Номер провадження 33/814/902/19Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожая О.І., при секретарі: Радько О.М.,

за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Мусієнка Ж.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 серпня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 20400 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він 21 червня 2019 року близько 03 год. 20 хв. в с. Піщане на вул.. Київській, Кременчуцького району, Полтавської області, керував автомобілем ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода , запах алкоголю з порожнини рота , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, раніше був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 10 200 грн. за ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27.11.2018 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 серпня 2019 року скасувати, а провадження по справі відносно нього закрити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, судом першої інстанції залишилось поза увагою те, що постанова про адміністративне правопорушення суперечить фактичним обставинам справи , а саме показам ОСОБА_1 та показам свідка ОСОБА_2 , який був допитаний судом першої інстанції і який вказав, що саме він керував автомобілем 21.06.2019. Крім того судом першої інстанції не було встановлено факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Так, вказує, що постанова про адміністративне правопорушення ґрунтується лише на показах свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які написані однаково і вказують, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, але дані покази не були перевірені судом першої інстанції, оскільки не було допитано в якості свідків ні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ні працівник поліції, який складав протокол.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, правопорушника на підтримання доводів апеляційної скарги наданих 27.09.2019 року, переглянувши відеозапис події та дослідивши інші докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Також вважаю можливим закінчити розгляд справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Мусієнка Ж.Ю., оскільки про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги вони були повідомленими належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 21.06.2019 року, поясненнями свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відеозаписом події та іншими матеріалами провадження.

Висновок судді ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Положення ч.2 ст.130 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 21 червня 2019 року близько 03 год. 20 хв. в с. Піщане на вул.. Київській, Кременчуцького району, Полтавської області, ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода , запах алкоголю з порожнини рота , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, раніше був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 10 200 грн. за ч.2 ст. 130 КУпАП, згідно постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27.11.2018 року.

У суді першої інстанції ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 21 червня 2019 року він вживав алкогольні напої в селі Погреби. Близько 03 год. 00 хв. попросив свого знайомого ОСОБА_2 відвезти його разом з ОСОБА_5 в с. Піщане до магазину на вулиці Київській, де вони продовжили вживати алкогольні напої, а ОСОБА_2 пішов додому, бо проживає поблизу та повинен був прийти на їх вимогу по телефонному дзвінку. Коли вийшли з магазину, побачили біля машини працівників поліції, які звинуватили його в керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та склали протокол про адміністративне правопорушення. До наркодиспансеру їхати відмовився, бо автомобілем не керував.

Такі пояснення ОСОБА_1 , судом першої інстанції визнано не логічними, не послідовними та такими, що не підтверджуються будь якими доказами. Так, ОСОБА_1 не зміг пояснити де в цей час був водій, який судячи з його пояснень знаходився за кермом, скільки часу його не було. Такі не послідовні та не логічні пояснення ОСОБА_1 судом розцінено як спосіб уникнення від відповідальності. З викладеним апеляційний суд погоджується у повному обсязі.

Складаючи вказаний протокол про адміністративне правопорушення, поліцейський СРПП № 1 Кременчуцького РВП ст. сержант поліції Михайлик В.М. запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується:

-поясненнями свідка ОСОБА_3 , доданими до протоколу, що 21 червня 2019 року близько 03 год. 20 хв. він разом з другом перебував біля магазину в с. Піщане та бачив, як до продуктового магазину в с. Піщане під`їхав автомобіль ВАЗ 2106 та з нього вийшов водій з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вони викликали поліцію, згодом йому стало відомо, що особа, яка перебувала за кермом це ОСОБА_1 , який в його присутності відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на прилад Драгер та в медичному закладі, та відмовився від отримання копії протоколу;

- поясненнями свідка ОСОБА_4 , доданими до протоколу, що 21 червня 2019 року близько 03 год. 20 хв. він разом з товаришем перебував біля магазину в с. Піщане та бачив, як під`їхав автомобіль ВАЗ 2106 та з нього вийшов водій з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вони викликали поліцію, згодом йому стало відомо, що особа, яка перебувала за кермом це ОСОБА_1 , який в його присутності відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на прилад Драгер та в медичному закладі, та відмовився від отримання копії протоколу;

- відеозаписом нагрудної камери патрульного поліцейського, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі;

- постановою про накладення адміністративного стягнення від 21 червня 2019 року серії ДПО18 № 053625, складеної інспектором сектору реагування патрульної поліції № 4 Кременчуцького районного відділення поліції Богдановим Р.В., якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП за те, що він 21 червня 2019 року о 03 год. 20 хв. в с. Піщане на вулиці Київській керував автомобілем ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 без посвідчення водія та не мав права керування даним транспортним засобом.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Тому, посилання ОСОБА_1 щодо не керування ним автомобілем, не заслуговують на увагу та суперечать фактичним обставинам, нічим не підтверджуються та спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Також апеляційний суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_2 наданих в суді першої інстанції, стосовно того, що за кермом автомобіля ВАЗ перебував він, а не ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_2 перебуває в дружніх відносинах з порушником та зацікавлений в позитивному вирішенні справи.

Згідно ст.254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської організації.

Тобто, причетність особи до вчинення адміністративного правопорушення встановлюється судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та доказів доданих до нього.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення складено вірно із дотриманням положень ст.256 КпАП України, докази в матеріалах справи є послідовними та несуперечливими, повністю дослідженими судом в судовому засіданні, що спростовує твердження апелянта щодо формальності та неповноти розгляду справи.

Окрім того, даних, які б вказували на порушення працівниками поліції Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачається.

До вказаного протоколу, як того вимагають положення Інструкції, додано пояснення свідків, копію постанови та відеозапис події.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП належним чином обґрунтований сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, об`єктивність яких сумнівів не викликає.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Захожай О.І.