ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/4912/18 Головуючий в 1 інст. Варнавська Л.О.
Провадження №33/807/27/19 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашева С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 352 гривень 40 копійок.

Згідно з постановою суду, 05 вересня 2018 року о 12 годині 15 хвилин ОСОБА_2 по вул. Юності, 36 в м. Запоріжжя, керував транспортним засобом «Gelly SL7162», днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд проводився на стан сп'яніння на місці з використанням технічного засобу «Drager Alcotest-6820» №ARHS-0265, результат огляду - позитивний 2.84 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху. В діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 просить вищезазначену постанову суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд розглянув справу за його відсутністю, не повідомивши його про дату та час розгляду справи, тим самим суд позбавив його можливості надати докази, особисті пояснення та скористатися правовою допомогою адвоката.

Крім того, у судове засідання не викликався інспектор патрульної поліції та свідки, не було досліджено судом сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки - технічного засобу «Драгер». Дані обставини свідчать про те, що судом першої інстанції об'єктивно, повно і неупереджено не були досліджені докази під час розгляду справи, не було надано їм всебічної оцінки, що зумовило винесення незаконної постанови. Також, зазначає, що він є учасником бойових дій, а тому на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №054435 від 05 вересня 2018 року; актом огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківкою результатів приладу «Драгер», відповідно до яких, ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер», та результат тестування склав 2,84 проміле; направленням на огляд водія ОСОБА_2 до закладу охорони здоров'я з метою виявлення стану сп'яніння від 05 вересня 2018 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили наявність у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння, а також факт проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер»; відеозаписом, долученим до протоколу.

Таким чином, суд першої інстанції дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснення свідків не містять протиріч та узгоджуються з іншими доказами у справі.

Та обставина, що свідки не були викликані судом першої інстанції, відповідно і не були заслухані, не завадило суду прийняти законне та обґрунтоване рішення, крім того Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено обов'язковості такого виклику.

Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості технічного засобу, за допомогою якого проведено огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння, апеляційний суд не вбачає, оскільки матеріали справи містять свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора Alcotest 6820 № 12-01/6795, яке чинне до 22 вересня 2018 року, за допомогою якого і проводився такий огляд.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наявні в матеріалах справи докази є допустимими, достовірними, належними і достатніми для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому правопорушення.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують, в т.ч. і та обставина, що справу розглянуто судом першої інстанції у відсутність останнього.

При апеляційному розгляді жодних доказів на спростування висновків суду апелянтом також не надано.

Підстав для звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору апеляційним судом не встановлено, оскільки положення п.13 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», на які посилається апелянт, передбачають, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору лише у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, дана справа не відноситься до зазначеної категорії.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2018 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 333/4912/18