Справа № 456/3164/19 Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М.
Провадження № 33/811/1175/19 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 384 /триста вісімдесят чотири/ гривні 20 копійок судового збору.

Згідно оскаржуваної постанови, 07.08.2019 року о 20 год. 50 хв. на автодорозі Київ - Чоп М-06, 612 км +300 м. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 212140», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився зі згоди водія приладом «Драгер» АPHE 0202 Alcotest 6820 у присутності свідків, результат якого 1,79 %(промілле), чим порушив п. 2.9.а ПДР України.

На згадану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження. Просить постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати та звільнити його на поруки з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу ДП «Управління BOXOP».

Щодо пропуску строку апеляційного оскарження, ОСОБА_1. зазначає, що оскаржувана постанова від 10 вересня 2019 року не була оголошена всупереч вимогам ст. 285 КУпАП одразу після закінчення розгляду справи. Копію такої постанови у передбачений законом трьохденний термін йому не надсилали. Тому, не знаючи про рішення суду, апелянт не міг подати навіть короткої апеляційної скарги без наведення її мотивів. Із текстом оскаржуваної постанови ознайомився з Єдиного державного реєстру судових рішень, який був оприлюдненого 19 вересня 2019 року.

ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі не заперечує свою вину у правопорушенні, яке ставиться йому у вину, з протоколом згідний. Ставить під сумнів покази спеціального технічного засобу «Драгер» АPHE 0202 Alcotest 6820, оскільки такий прилад продували чотири рази.

Покликається на те, що суддя місцевого суду, відхиляючи клопотання трудового колективу про передачу ОСОБА_1 на поруки, не вмотивував чому саме до апелянта, як особи що вперше вчинила адміністративне правопорушення, має позитивні характеристики, не доцільно застосовувати заходи громадського впливу.

Посилається на судову практику у аналогічних справах.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та його представник Іванус М.І. в судове засідання не з`явились хоча про день, час та місце судового засідання були належним чином повідомлені. За таких обставин рішення у справі слід прийняти без їх участі на основі наявних доказів.

Перевіривши матеріали адміністративної справи №456/3164/19 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Щодо строку оскарження, то апеляційний суд вважає обґрунтованими причини пропуску десятиденного строку передбаченого законом, наведені у поданому клопотанні, та приходить до переконання, що такий строк слід поновити. (інтернет ресурс: http://reyestr.court.gov.ua/Review/84314628).

Разом з тим, висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у вину, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. Таке підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів і таке не заперечує сам ОСОБА_3 .

Апеляційні доводи у тому, що покази спеціального технічного приладу «Драгер» АPHE 0202 Alcotest 6820 є сумнівними апеляційний суд до уваги не бере. Особистий підпис ОСОБА_3 на роздрукованій квитанції за результатами огляду ОСОБА_3 за допомогою приладу Драгер Алкотест 6820 (а.с.1), слід розцінювати як його особисту згоду із даними, що містяться у цій квитанції.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Щодо доводів апелянта у частині недоцільності відхилення клопотання про передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу ДП «Управління ВОХОР» та звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Положення згаданої статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей порушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Як слідує із вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відтак, питання доцільності застосування того чи іншого заходу громадського пливу ґрунтується виключно на внутрішньому переконанні судді за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення та не є імперативним обов`язком судді чи суду.

Апеляційний суд вважає, що доводи клопотання про передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу ДП «Управління ВОХОР» у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вперше вчинив адміністративне правопорушення, щиро покаявся та пообіцяв у майбутньому ніколи не вчиняти такого правопорушення є недостатнім для передачі справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, котре характеризується підвищеною суспільною небезпечністю, на розгляд трудового колективу на підставі ст. 21 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, ступінь його вини, апеляційний суд приходить до переконання , що суддя місцевого суду підставно не застосував положення ст. 21 КУпАП і не звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з передачею матеріалів на розгляд трудовому колективу.

Стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

При перевірці справи в апеляційній інстанції не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк апеляційного оскарження.

Постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду Галин В.П.