П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2019 Справа №607/25474/19

м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від УПП в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого,

-- за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 21.10.2019р. серії ОБ №196008, водій ОСОБА_1 21 жовтня 2019 року о 18 год. 50 хв. в м. Тернополі по вул. С.Бандери,1, керував транспортним засобом марки «Citroen Berlingo» номерний знак НОМЕР_1 , який не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «Opel Vectra» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду, у наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 (б), п. 12.1, п. 13.1 ПДР України та притягується до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Також, із протоколу про адміністративне правопорушення від 21.10.2019р. серії ДПР18 №312261 свідчить, що водій ОСОБА_1 21 жовтня 2019 року о 18 год. 50 хв. в м. Тернополі п вул. С.Бандери,1, керував транспортним засобом марки «Citroen Berlingo» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. На місці проходження огляду було запропоновано пройти огляд за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер 6810», на табло якого висвітлило показник 2,01%о (проміле). Водій з результатом не згідний та бажав проїхати в найближчий медичний заклад. Під час проходження огляду в закладі результат на табло висвітлило 1,51%о (проміле). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України та притягується до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , своєї вини у вчинених правопорушеннях за ст. 124 КУпАП та за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та просить закрити провадження в адміністративній справі за відсутності складу та події адміністративних правопорушень, мотивуючи тим, що він за кермом транспортного засобу не перебував в момент зіткнення з іншим автомобілем, а лише був в якості пасажира. За кермом знаходився ОСОБА_3 , а він лише знаходився за кермом, коли приїхали працівники поліції, так як ОСОБА_3 не мав при собі посвідчення водія. На те, що він не керував автомобілем на місці оформлення матеріалів інспекторам поліції наголошував як потерпілий ОСОБА_2 , так і інші особи, які були свідками, проте їхні пояснення інспекторами поліції відібрані не були.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 надав пояснення, з яких встановлено, що він керував своїм автомобілем, як раптом в нього в`їхав інший автомобіль марки «Сітроен», вийшовши з машини разом із своїм товаришем ОСОБА_4 вони побачили, що водій автомобіля «Сітроен», а саме ОСОБА_3 , не дотримався безпечної дистанції та швидкості і допустив зіткнення з його автомобілем. Вони хотіли розійтися і вирішити питання на місці без виклику працівників поліції, однак, не досягли згоди щодо суми відшкодування заподіяних збитків, тоді і викликали поліцію. Водій ОСОБА_5 сказав, що забув посвідчення водія і на місце водія сів ОСОБА_1 , який на момент зіткнення перебував в якості пасажира і був в стані алкогольного сп`яніння. Коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_1 знаходився на місці водія і вони без вагань і не заслуговуючи інші пояснення почали складати матеріали по факту ДТП на ОСОБА_1 , який мав при собі всі документи. Потім ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння.

На клопотання ОСОБА_1 в судовому засіданні були допитані в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Із показів свідка ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) встановлено, що він є тестем ОСОБА_1 , вони разом поверталися додому, за кермом автомобіля «Сітроен» знаходився ОСОБА_3 , ОСОБА_1 знаходився на пасажирському місці. Раптово він відволікся та допустив зіткнення із автомобілем «Опель». Із водієм іншого автомобіля хотіли порозумітися, проте, не дійшли згоди із вартістю ремонту і викликали поліції. Посвідчення водія він собою не мав і ОСОБА_1 пересів на місце водія. Коли приїхали працівники поліції ОСОБА_1 сидів на місці водія. ОСОБА_3 спочатку говорив, що він керував автомобілем, але потім ОСОБА_1 сказав, що саме він здійснював рух, оскільки ОСОБА_3 був без посвідчення водія. Потім ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння, так як він дійсно перебував в такому стані. Інспектори не хотіли нікого слухати, що керування автомобілем здійснював не ОСОБА_1 .

Із показів свідка ОСОБА_4 встановлено, що він перебував в автомобілі під керуванням водія ОСОБА_2 , як в них в`їхав автомобіль «Сітроен». Вийшовши на вулицю побачив, що відбулося невелике зіткнення, за кермом автомобіля «Сітроен» знаходився ОСОБА_3 , який не мав при собі посвідчення. Під час спілкування вони не дійшли згоди щодо вартості ремонту та викликали поліцію. Коли приїхала поліція, то за кермом автомобіля «Сітроен» сидів ОСОБА_1 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Поліцейські не хотіли слухати інших осіб, що керував автомобілем ОСОБА_3 і склали матеріали по обставинах, що вони побачили, як це вони говорили.

Із оглянутого відеозапису із нагрудних камер відеореєстратора вбачається, що на місці оформлення матеріалів поліцейським вказували, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля «Сітроен» в момент зіткнення.

Для спростування або ж підтвердження викладених у протоколах про адміністративні правопорушення від 21.10.2019р. фактів щодо того, що ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем, на клопотання ОСОБА_1 викликалися для допиту в якості свідків інспекторів поліції ДПП у Тернопільській області УПП Савчук Н.В. та ОСОБА_6 . Однак, належним чином повідомленні інспектори, в судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи, що КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність, передбачена цією статтею настає за порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність, передбачена цією статтею настає, зокрема, за керування особою транспортним засобом, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Із досліджених судом доказів, зокрема, наданих пояснень ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та отриманих показів свідків, встановлено, що ОСОБА_1 дійсно знаходився в стані алкогольного сп`яніння, проте не керував автомобілем в момент зіткнення, а без фіксування належними і допустимими доказами факту керування даною особою транспортним засобом, то його дії не створюють складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, враховуючи подані до матеріалів докази, суд приходить до висновку, що ними не підтверджено факт керування ОСОБА_1 21 жовтня 2019 року о 18 год. 50 хв. в м. Тернополі по вул. С.Банери,1, транспортним засобом, або ж достатню сукупність доказів в підтвердження викладених у протоколах про адміністративні правопорушення від 21.10.2019р. №312261 та №196008 обставин.

Інших доказів, які б підтверджували викладені у протоколах про адміністративні правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 порушення матеріали справи не містять, а долучені пояснення свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 від 21.10.2019р. підтверджують лише процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, що самі по собі не створюють склад адміністративних правопорушень за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 ознак складів адмінправопорушень, передбачених ст. 124 і ч. 1 ст. 130 КУпАП, наслідок чого є закриття провадження в адміністративній справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що провадження в адміністративній справі відносно гр. ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Попри цього суд зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 21.10.2019р. серії ДПР18 №312261 інспектором поліції викладена фабула правопорушення, яка не відповідає вказаному пункту Правил дорожнього руху України, який нібито порушив ОСОБА_1 та формулювання обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є не чіткою, враховуючи можливість притягнення особи до відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП за вчинення двох різних порушень Правил дорожнього руху України.

Керуючись ст.ст. 33, 124, ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 252, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчиненні адміністративній правопорушення, передбаченні ст. 124 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.10.2019р. серії ОБ №196008 та ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.10.2019р. серії ДПР18 №312261 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя Дзюбановський Ю.І.