ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2019 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., за участі прокурора Шаравського Б.О., адвоката Полігаса В.М. особи яка вчинила адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянув матеріали, які надійшли від Вінницького управління ДВБ НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, колишній дільничний офіцер поліції сектору превенції Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.172-6 КпАП України,

УСТАНОВИВ :

17.07.2019 року на розгляд Жмеринського міськрайонного суду надійшли адміністративні матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.176 -6 КУпАП, за ознакою того, що він, являючись дільничним офіцером поліції сектору превенції Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, будучи відповідно до підпункту «з» підпункту 1 частини 1 статті 3 ЗУ «Про запобігання корупції» (далі Закону), примітки до ст.172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абзацу першого частини другої статті 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав. Пояснив, що у зв`язку із тим що в день звільнення з органів внутрішніх справ, у ввечері після 21.00 годин, державні установи не працювали і він не мав можливості виготовити електронний ключ вчасно подати декларацію, у цей вечір поїхав на кордон на заробітки, а лише по приїзду виготовив електронний ключ та подав декларацію. Підтримав клопотання адвоката Полігасом В.М. про закриття адміністративного провадження №130/1436/19 щодо вчинення ним правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП у зв`язку із закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП.

Захисник Полігас В.М. зауважив, що несвоєчасність подання ОСОБА_1 декларації про доходи за 2018 рік при звільненні з ОВС зумовлена сукупністю наведених ним поважних обставин. Зазначив, що несвоєчасність подання ОСОБА_1 декларації про доходи за 2018 рік при звільненні була встановлена 31.10.2019 року, у зв`язку з чим вважає, що строк накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 минув, у зв"язку з чим просив закрити провадження у адміністративній справі щодо нього.

Прокурор зазначив про існування можливості вчасного подання ОСОБА_1 електронної декларації у відведений строк тобто 17.10.2018 року, у зв`язку з чим вважає, що він підлягає адміністративній відповідальності за несвоєчасне подання декларації про доходи за 2018 рік при звільненні з ОВС.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно п.2 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" серед інших субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема:

а) посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті;

б) особи, які не є державними службовцями, посадовими особами місцевого самоврядування, але надають публічні послуги (аудитори, нотаріуси, приватні виконавці, оцінювачі, а також експерти, арбітражні керуючі, незалежні посередники, члени трудового арбітражу, третейські судді під час виконання ними цих функцій, інші особи, визначені законом).

Так, згідно пояснень в судовому засіданні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 відповідно до витягу із наказу начальника ГУНП у Вінницькій області від 07.11.2015 року, був призначений на підставі його заяви та мав спеціальне звання старший сержант міліції, поліцейським Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області з 7 листопада 2015 року.

17.10.2018 року на підставі наказу ГУНП у Вінницькій області № 172 о/с, лейтенанта поліції Тіфанова М.О. звільнено зі служби в поліції 17.10.2018 за пунктом 7 ч.1 ст.177 ЗУ «Про національну поліцію» ( за власним бажанням), а тому на нього поширювались обов`язки подання до 16.10.2018 року декларації «перед звільненням» за період з 01.01.2018 по 16.10.2018 року.

В судовому засіданні встановлено, що 11.05.2019 року у Єдиному державному реєстрі декларацій ОСОБА_1 здійснив усі дії щодо заповнення та подання декларації, тобто із пропущенням встановленого законом строку вчинення відповідних дій, що підтверджено послідовністю дій користувача ОСОБА_1 ..

Вказані докази приймаються судом до уваги, так як вони є належним та допустимими за їх отримання та представлення у встановленому порядку, відомості, що містяться у них, мають безпосереднє відношення до обставин даної справи.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи:

органів внутрішніх справ (Національної поліції) (серед іншого статті 172-4 172-9); Національного агентства з питань запобігання корупції (статті 172-4 172-9, 172-9-2, 188-46, 212-15, 212-21).

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Отже, як вбачається із вказаних матеріалів адміністративної справи, працівниками Вінницького управління ДВБ НУ України (згідно наданих ними відомостей із інтернет ресурсу, де не зазначено дату) отримано інформацію про несвоєчасне подання колишнім дільничним офіцером поліції сектору превенції Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_1 декларації при звільненні з ОВС, з приводу чого 17.07.2019 року старшим оперуповноваженим Вінницького управління ДВБ НА України підполковником поліції Шевчуком В.В. було складено протокол № 58/2019 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, на підставі листа департаменту внутрішньої безпеки № 3431/42-08/0319 від 17.04.2019 (а.с.12).

Згідно матеріалів справи 30.07.2019 року особа яка притягувалася до адміністративної відповідальності на 13:00 годину в судове засідання не з`явилася, до суду повернулося поштове відправлення про те що «адресат відсутній по місцю проживання». Аналогічна відповідь надійшла і при призначені справи до розгляду на 09.08.2019 року на 13:30 годину, в зв`язку з цим судом, було задоволено клопотання прокурора про зупинення провадження у справі та застосовано привід до ОСОБА_1 , для забезпечення його явки в судове засідання, яке доручено для організації виконання Жмеринському ВП ГУНП у Вінницькій області.

Станом 28.11.2019 року ухвала Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09.08.2019 року залишалася не виконаною, але 29.11.2019 до суду зявився ОСОБА_1 , який подав заяву відповідно до якої просив надати матеріалі адміністративної справи для ознайомлення, та просив справу призначити до судового розгляду.

Відповідно до ч.2,3 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Так статтею 277 КУпАП передбачено зупинення строків розгляду справи про адміністративні правопорушення, однак зупинення строків розгляду справи не перериває строку притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

В свою чергу зупинення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності нормами чинного КУпАП не передбачено.

Рішенням ЄСПЛ, від 14 жовтня 2010 року, у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якостізакону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Отже, зазначеними положеннями КУпАП передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлює здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Приписи статті 247 КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження не вирішуючи при цьому жодних інших питань.

Враховуючи, що на час розгляду справи строк накладення адміністративного стягнення сплив, а тому з цих підстав у відповідності до положень ч.3 ст.38 КУпАП провадження в даній адміністративній справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю..

Враховуючи викладене, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України «Про виконаня рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.62 Конституції України, ст.ст.7,38, 221, 247, 252, 266, 284 КаП України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП щодо ОСОБА_1 за минуванням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути апеляційна скарга особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її представником, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд .

Суддя Порощук П.П.