ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1165/17 Номер провадження 33/814/5/19Головуючий у 1-й інстанції Путря О.Г. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Литовченка Р.В., подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:
Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 ( двадцять тисяч чотириста гривень ) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 320 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 28.04.2017 приблизно 1 год. 30 хв. по вул. Западній в с. Щербані Полтавського р-ну., керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в установленому законом порядку,чим порушив п.2.5.ПДР.

В апеляційній скарзі адвокат Литовченко Р.В. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, а провадження закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що дані протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а знаходився в ньому, як пасажир, допитані свідки в суді першої інстанції не підтвердили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційний суд неодноразово відкладав розгляд справи та вживав заходи щодо належного повідомлення ОСОБА_1 шляхом надіслання за адресою вказаною у апеляційній скарзі рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення судових повісток та оголошення про виклик на сайті суду, а саме: на 8.02.2018, 2.04.2018, 3.10.2018, 28.05.2019, 22.08.2019, 7.11.2019, що підтверджується поверненими повідомленнями до апеляційного суду з поштового відділення про повернення судової повістки за закінченням терміну зберігання, скрін-шотом оголошення про виклик з сайту Полтавського апеляційного суду ( а.с. 51, 56, 68, 94, 96,103).

Одночасно слід зазначити, що в судові засідання у Полтавському апеляційному суді на 30.12.2018, 05.04.2019 ОСОБА_1 був належним чином повідомлений і дати судових засідань узгоджувались із апелянтом, що підтверджується телефонограмами складеними секретарями судових засідань (а.с. 79, 81).

Проте в жодне з призначених судових засідань, а саме: 3.08.2017, 7.09.2017, 12.10.2017, 23.11.2017, 8.02.2018, 6.03.2018, 2.04.2018, 23.04.2018, 11.06.2018, 23.07.2018, 3.10.2018, 30.11.2018, 30.12.2018, 11.02.2019 5.04.2019, 28.05.2019, 22.08.2019, 26.09.2019, 7.11.2019 ОСОБА_1 не з`явився і на телефонні здвінки за номером телефону, який був наданий ОСОБА_1 не відповідав.

2.09.2019 апелянт - адвокат Литовченко Р.В., який подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 письмово повідомив апеляційний суд, що не представляє інтереси останнього у даній справі через відсутність договору на надання правової допомоги (а.с.101).

Станом на 7.11.2019 до апеляційного суду клопотаннь про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходили.

Відповідно до ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, відсутність ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді зумовлена саме його пасивною поведінкою та бажанням затягнути розгляд адміністративної справи з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги суд дійшов висновку.

За ч. 7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справи в межах апеляційної скарги.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зіст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Адміністративна відповідальність за частиною 1статті 130 КУпАП настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Приписи п.2.5 «Правил дорожнього руху України» передбачають, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дані вимоги суддя першої інстанції виконав в повній мірі.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується наявними у справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №040597 від 28.04.2017 - ОСОБА_1 28.04.2017 приблизно 1 год. 30 хв. по вул. Западній в с. Щербані Полтавського району керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в установленому законом порядку в присутності двох свідків ,чим порушив п.2.5.ПДР України(а.с.1).

Також в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №040597 від 28.04.2017 вказані свідки факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , а сам вказаний протокол підписаний уповноваженою на це особою (поліцейським СРПП № 4 в Полтавській області старшим сержантом поліції Кейбало Є.О.) даними свідками та без будь-яких застережень чи зауважень (а.с.1).

У графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено, що ОСОБА_1 від пояснень згідно ст. 63 Конституції України та підпису протоколу про адміністративне правопорушення в присутності вказаних вище свідків відмовився (а.с.1).

Дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення БР №040597 від 28.04.2017 узгоджуються із наступними доказами дослідженими безпосередньо у суді першої та апеляційної інстанцій.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.04.2017 № 196, який складений та підписаний лікарем ОСОБА_4 , ОСОБА_1 відмовився від проходження даного огляду. Вказаний висновок підписаний свідками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і лікарем (а.с.5).

ОСОБА_7 - інспектор Полтавського РВП СРПП № 4 старший сержант поліції суду першої інстанції повідомив про те, що 28.04.2017, на службу "102" надійшло повідомлення, що неподалік військової частини біля с. Щербані Полтавського району Полтавської області відбулась ДТП у кюветі лежить автомобіль ВАЗ 2101 білого кольору. Приїхавши на місце події у складі слідчо-оперативної групи, було встановлено, що вказаного автомобіля в кюветі немає. У подальшому поліція з увімкненими проблисковими маячками та за допомогою звукового сигналу приблизно 2 км переслідували вказаний автомобіль та зупинили по вул. Западній в с. Щербані Полтавського району, під керуванням водія ОСОБА_1 ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, в якому була пошкоджена права сторона та лобове скло. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, вийшовши з водійського місця, пересів на пасажирське, кинув ключі під сидіння та почав вести себе агресивно і стверджував, що він не керував автомобілем, погрожував поліції розправою.

Поліцейськими ОСОБА_1 були роз`яснені права та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці в установленому законом порядку в присутності свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 категорично відмовився. В подальшому водієві ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до Полтавського обласного наркологічного диспансеру для проведення огляду на стан сп`яніння, з чим водій погодився, але у Полтавському обласному наркологічному диспансері відмовився у присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_6 від проходження медичного огляду, що підтверджується висновком Полтавського обласного наркологічного диспансера від 28.04.2017.

Одночасно свідок ОСОБА_7 повідомив, що у салоні автомобіля, яким керував ОСОБА_1 було дві особи в стані сильного алкогольного сп`яніння.

Аналогічні показання надав суду інспектор Полтавського РВП Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області старший сержант поліції Столяр В.І. .

Свідок ОСОБА_3 у суді підтвердив, що в нічний час доби 28.04.2017 у с. Щербані Полтавського району був зупинений та запрошений поліцією, як свідок вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 . Вказав, що безпосередньо бачив, що з водійського місця вийшов ОСОБА_1 перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння та пересів на пасажирське сидіння, почав вести себе агресивно та стверджував, що він не керував автомобілем, погрожував поліції розправою. Поліцейськими водію ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки і запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але останній відмовився. Від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 також відмовився, що було зафіксовано поліцією в присутності його та другого свідка - водія іншого транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_9 , який є товаришем ОСОБА_1 , знає його більше десяти років і є його сусідом був допитаний судом першої інстанції за клопотанням останнього, пояснив, що він керував автомобілем на час затримання поліцією, а разом з ним в салоні автомобіля в стані сильного алкогольного сп`яніння перебували ОСОБА_1 та третій товариш на ім`я ОСОБА_10 . Побачивши поліцейських, дуже перелякався та одразу переліз на заднє сидіння, де спав товариш ОСОБА_10 .

Судом першої інстанції зазначені показання свідка правильно відкинуті та були розцінені, як спосіб ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки ОСОБА_9 і ОСОБА_1 перебувають у дружніх стосунках на протязі десяти років.

Водночас слід зазначити, що показання свідка ОСОБА_9 в повному обсязі спростовуються показаннями, як працівників поліції, які затримали ОСОБА_1 на місці вчинення правопорушення так і показаннями свідка- ОСОБА_3 . Будь-які підстави ставити під сумнів, показаннями працівників поліції та свідка ОСОБА_3 у апеляційного суду відсутні, оскільки дані докази взаємоузгоджуються між собою.

Також, суд апеляційної інстанції, аналізуючи показання поліцейських враховує і те, що сам ОСОБА_1 стверджував, що підстави оговорювати його поліцейськими відсутні.

Отже, з огляду на наведене вище доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом за обставин встановлених судом, є неспроможними.

Правопорушення поліцейськими не фіксувалось за допомогою відеозйомки ( бодікамерою ), оскільки, як повідомили в судовому засіданні поліцейські, патрульний відділ при Полтавському РВП створений лише в 2017 році та технічними засобами - бодікамерами на час вчинення правопорушення ОСОБА_1 патрульні забезпечені не були.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП і застосував йому стягнення, передбачене санкцією цієї статті, оскільки останній повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП , що підтверджується постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.05.2017,якою ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.19) .

З огляду на викладені вище належні, допустимі, достовірні докази, які є взаємоузгодженими між собою і доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП за обставин встановлених суддею суду першої інстанції, доводи ОСОБА_1 про невинуватість, є необґрунтованими.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Литовченка Р.В., подану в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2017 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду О.М. Корсун