Справа № 456/2662/19 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 33/811/1061/19 Доповідач в 2-й інстанції: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 вересня 2019 року, -

з участю правопорушника ОСОБА_1 ,

захисника правопорушника - адвоката Жолновича І.В.,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 384,20 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, 27 червня 2019 року о 14 год. 42 хв., на а/д Київ - Чоп, 610 км, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Мазда 3» номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою, прийнятою безпідставно з грубим порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням матеріальних норм, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи.

Наголошує, що правопорушення із зазначеною в протоколі формою об`єктивної сторони може мати місце лише у випадках, якщо особа відмовилася від проходження огляду з використанням технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу і в подальшому, у закладі охорони здоров`я. Разом з тим, він відмовився від проходження вищезазначеного огляду лише на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу «ДРАГЕР», а проходження такого огляду у медичному закладі було його ініціативою.

Вважає, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів його вини.

Акцентує, що в порушення вимог ст. 254 КУпАП копія протоколу про адміністративне правопорушення йому вручена не була.

Також зазначає, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суперечить обставинам справи, не відповідають дійсності та оформлені з порушенням встановлених правил, а відтак, вважає їх недопустимими доказами.

Просить скасувати постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 вересня 2019 року та закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та виступ його захисника - адвоката Жолновича І.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зміст постанови місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та протокол про адміністративне правопорушення, вважаю, що як інспектором поліції при складанні протоколу так і суддею під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді І інстанції, вищезазначені вимоги закону дотримані не були, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Як вбачається, з матеріалів справи, суд І інстанції, як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП зазначає протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №198472 від 27 червня 2019 року та письмові пояснення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2

Апеляційний суд вважає, що місцевий суд, обмежившись виключно вищенаведеним, залишив поза увагою обставини, які слід було дослідити та врахувати для постановлення законного рішення.

Так, діючим законодавством чітко визначено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте, суд І інстанції не перевірив відповідність проведення такої відносно ОСОБА_1 вимогам, передбаченим ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

За змістом п.7 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 як в суді першої так і апеляційної інстанції визнав факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці в присутності двох свідків, разом з тим, заперечив відмову від проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я. Зазначив, що бажав його пройти в медичному закладі в м. Стрию, про що повідомив поліцейського, однак останній, не виконав імперативні приписи п.7 Інструкції та ч.3 ст. 266 КУпАП і не запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Відтак, апеляційним судом встановлено порушення працівником поліції порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд, передбачене п.4 розділу I Інструкції, з метою виявлення стану сп`яніння, що також свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження такого.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є неналежним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки зазначені в ньому відомості щодо відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не відповідають дійсності і спростовуються матеріалами справи та поясненнями останнього, які є послідовними, логічними і в апеляційного суду відсутні підстави вважати їх сумнівними та неправдивими.

Також, апеляційний суд вважає неналежними доказами та не бере до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (а.с. 4, 5), оскільки такі відібрані шляхом заповнення заздалегідь надрукованих бланків, а відтак, на думку апеляційного суду, зазначена в них інформація не є об`єктивною.

Отже, на думку апеляційного суду, приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та накладення стягнення на ОСОБА_1 , місцевий суд допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суть, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав на них.

Виходячи з наведеного, висновок суду І інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому постанова судді підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 вересня 2019 рок, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.