ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11.12.2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11.12.2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду, 10.11.2018 року, о 00.50 год. ОСОБА_3 по вул. Головній в с. Луковиця Глибоцького району Чернівецької області, керував автомобілем «Фольксваген Гольф» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння зіниць очей. Від проходження медичного огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

На цю постанову суду адвокат ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою звільнити ОСОБА_3 від адмінвідповідальності за малозначністю і обмежитись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

При цьому адвокат посилався на те, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні правопорушення, що саме по собі свідчить про його щире каяття. Також правопорушення було вчинено у вечірній час, коли рух автомобілів та пішоходів має невелику інтенсивність, особливо в сільській місцевості. З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що останній вимушений був сісти за кермо автомобіля, оскільки його товариш попросив відвідати його хвору матір, яка не відповідала на телефонні дзвінки. Однак, після зупинки працівниками поліції злякався, що тест на стан

ЄУНСС 715/2496/18 справа 33/822/18/19 головуючий у 1 інстанції Маковійчук Ю.В.

алкогольного спяніння покаже вживання алкоголю, а тому він відмовився від проходження цього тесту на місці зупинки транспортного засобу.

Також вказував, що ОСОБА_3 не перебував в сильному стані алкогольного спяніння, оскільки ще в обідній час випив приблизно 300 грамів вина, а термін вивітрювання вина становить 1,5 години для виведення 0,5 л неміцного вина. Вказані обставини, на думку апелянта, суттєво знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_4 правопорушення, але вони не були враховані судом першої інстанції.

Заслухавши ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_2, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження, вважаю, що в задоволенні апеляційних вимог адвоката необхідно відмовити.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах поданої апеляційної скарги.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №127688 від 10.11.2018 р. вбачається, що ОСОБА_3 10.11.2018 р. о 00.50 год. по вул. Головній в с.Луковиця Глибоцького району Чернівецької обалсті, керував автомобілем марки ОСОБА_5 д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння зіниць очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення зазначено: я керував вище вказаним транспортним засобом, але перед тим вживав 300 грам вина, від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на стан алкогольного спяніння та продувати алкотестер «Драгер» відмовляюсь при свідках, претензій не маю, вину визнаю. (а.с. 2)

Диспозицією ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння.

Аналіз вказаних доказів свідчить про правильність висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, що не оспорюється адвокатом в поданій апеляційній скарзі.

Стосовно малозначності вчиненого адміністративного правопорушення слід зазначити, що відповідно до статті 22 КпАП ця обставина може бути підставою для звільнення порушника від адміністративної відповідальності. При цьому в КпАП відсутні визначення поняття "малозначність правопорушення" та його ознаки. У кожному конкретному випадку орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, самостійно вирішує питання про визнання діяння малозначним.

Вчинене ОСОБА_3 правопорушення відноситься до найтяжчих правопорушень у сфері дорожнього руху, передбаченого діючим КУпАП і не може бути визнаним малозначним, а визнання останнім вини та усвідомлення своєї протиправної поведінки не може свідчити про малозначність вчиненого правопорушення та не є підставою для звільнення особи від відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.

З урахуванням досліджених по справі доказів, вважаю, що прийняте судом рішення є законним та вмотивованим, а тому підстав для скасування судового рішення та закриття провадження немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_2 відмовити, а постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11.12.2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст.130 ч.1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія.Згідно з оригіналом: суддя