П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2019 Справа №607/26781/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, директора ПП «КРЕАТОР-БУД», проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 2 ст. 188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення №19-01-084/015 від 17.12.2018р., ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора приватного підприємства «КРЕАТОР-БУД» в період з 01.03.2017 року по грудень 2018 року вчинив адміністративне правопорушення за ознаками частини 2 статті 188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,саме:відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Згідно Звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2017 рік, складеного підприємством за формою №10-ПІ (річна):

*середньооблікова чисельність штатних працівників підприємства у 2017 році - 547 працівників;

*кількість осіб з інвалідністю-штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» - 22 працівники;

*середньооблікова кількість штатних працівників у 2017 році, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 23 працівники.

Згідно кадрових документів приватного підприємства «КРЕАТОР-БУД», наданих підприємством:

*середньооблікова чисельність штатних працівників підприємства у 2017 році - 547 працівників;

*кількість осіб з інвалідністю-штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» - 22 працівники;

-середньооблікова кількість штатних працівників у 2017 році, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 20 працівників.

При цьому, частиною п'ятою статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

В порушення вимог частини 1 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» директором приватного підприємства «КРЕАТОР-БУД» як посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, не забезпечено виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у встановленому розмірі за 2017 рік.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та надав письмові та усні пояснення, зазначивши, що в ході проведення перевірки ПП «Креатор-Буд» з 06.12.2018 по 19.12.2018 року інспектором праці Управління Держпраці у Тернопільській області ОСОБА_2 було виявлено порушення в частині дотримання нормативу з працевлаштування осіб з інвалідністю на підприємстві у 2017 році. Працівниками відділу кадрів ПП «Креатор-Буд» були надані матеріали щодо середньооблікової кількості штатних працівників, яким встановлена інвалідність у кількості всього 20-ти осіб, замість 22-х фактично працевлаштованих на підприємстві. Відповідні помилкові дані були внесені в акт перевірки. Після проведення перевірки працівниками відділу кадрів було додатково переглянуто та доопрацьовано подані матеріали, в ході чого було виявлено помилку щодо поданої кількості штатних працівників облікового складу, яким встановлено інвалідність та з'ясовано, що внаслідок недбалого ставлення до виконання службових обов'язків під час проведення перевірки не були надані матеріали щодо двох працівників з інвалідністю - ОСОБА_3 (прийнятий на роботу 24.10.2014 року, наказ №550-К) та Біля ОСОБА_4 (прийнятий на роботу 11.10.2016 року, наказ №280-К). За неналежне виконання посадових обов'язків у відповідності отриманих щодо виявлених порушень та помилок пояснень пояснень відповідальних працівників, інспекторів з кадрів ПП «Креатор-Буд» - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

У звязку з наведеним, вважає, що склад адміністративного проступку в його діях відсутній через відсутність його вини, як посадової особи підприємства за вчинення дій, передбачених ч.2 ст. 188-1 КУпАП (невиконання посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів), адже фактична середньооблікова кількість працівників з інвалідністю у 2017 році становить 22 особи, що підтверджується відповідними документами, копії яких надав в судовому засіданні та відповідає нормативу робочих місць у розмірі 4% середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік у відповідності до ст. 19 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».

Відповідно до положень ст. 19 Закону України від 21.03.1991 №875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі - Закон №875), для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до ст. 18 Закону №875 забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Відповідно до Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007р. №70 звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

При цьому, частиною 3 статті 18 Закону «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» чітко визначені обов'язки підприємства, що використовує найману працю виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» та Закону України «Про охорону праці» забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення на підприємство, до установ, організацій або до державної служби зайнятості. Інвалідам, які не мають змоги працювати на підприємствах, в установах, організаціях, державна служба зайнятості сприяє у працевлаштуванні. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Відповідальність за ч. 2 ст. 188-1 КУпАП настає при невиконанні посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин, враховуючи наведене, суд, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-1 КУпАП, оскільки немає вини останнього у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, враховуючи те, що останнім фактично виконано норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, що підтверджується поданими до суду копіями наказів та інших документів, а за помилку у формі звітності відповідальні працівники понесли дисциплінарне стягнення, а тому адміністративну справу відносно нього слід закрити.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 188-1, 247, 251, 252, 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_7