Номер провадження 3/521/710/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Непорада О.М., за участю секретаря Дорич А.А., прокурора Голуб І.О., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіцера автомобільної служби ВЧ НОМЕР_1 , одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси з Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшов протокол та додані до нього матеріали відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу №613 від 06.09.2018 року, 16 листопада 2016 року ОСОБА_1 відповідно до наказу командувача Сухопутних військ Збройних сил України № 631 призначено на посаду командира військової частини НОМЕР_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Згідно функціональних обов`язків командира військової частини НОМЕР_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_1 є прямим начальником усього особового складу військової частини.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
Також, на підставі ст. ст. 11, 16, 58, 59, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, полковник ОСОБА_1 як військовослужбовець, який обіймає посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, свято і непорушно додержуватися їх, вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно - правових актів, встановлювати у довіреному йому військовому підрозділі такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне їх виконання, є прямим начальником для всього особового складу, має право встановлювати розпорядок дня та вимагати підтримання внутрішнього порядку, особисто керувати кадровою роботою, має право віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого їх виконувати.
Водночас, полковник ОСОБА_1 , у тому числі під час тимчасового виконання обов`язків командира військової частини, має право застосовувати дисциплінарні стягнення та заохочення, погоджувати преміювання особового складу, у тому числі приймати участь та/або вирішувати питання прийняття на роботу та звільнення з роботи, надавати вказівки, доручення та контролювати їх виконання.
Таким чином, на підставі п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», полковник ОСОБА_1 є військовою посадовою особою Збройних Сил України, тобто суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного закону.
Окрім того, встановлено, що у військові частині НОМЕР_2 з 06 грудня 2016 року проходить військову службу сержант ОСОБА_2 , яка наказом командира частини НОМЕР_2 № 271 призначено на посаду начальника клубу військової частини та зараховано до особового складу та є дружиною ОСОБА_1 .
Згідного журналу вихідної кореспонденції військової частини НОМЕР_2 будь - яких повідомлень чи доповідей про реальній конфлікт інтересів у ОСОБА_1 , через наявність у нього у прямому підпорядкуванні дружини - начальника клубу військової частини НОМЕР_2 сержант ОСОБА_2 до вище поставленого керівництва не надходило.
Таким чином, з 06 грудня 2016 року, тобто з моменту призначення на посаду начальника клубу військової частини НОМЕР_2 , сержант ОСОБА_2 є безпосередньо підпорядкована командиру військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , своєму чоловіку.
Надалі, полковник ОСОБА_1 , на порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» починаючи з 06 грудня 2016 по 21 серпня 2017, перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_2 , в умовах реального конфлікту інтересів, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що виявлялися у наказах:
щодо зарахування до списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 та встановлення виплат надбавок та грошових премій молодшому сержанту ОСОБА_2 ;
наказ командира ВЧ НОМЕР_2 № 271 від 06.12.201б року «По стройовій частині»;
щодо присвоєння звання -сержант ОСОБА_2 ;
наказ командира ВЧ НОМЕР_2 № 390 від 09.12.2017 «З адміністративно - господарської діяльності»;
щодо виплат матеріальної допомоги на оздоровлення сержанту ОСОБА_2 ;
наказ командира ВЧ НОМЕР_2 № 47 від 28.02.2017 «По стройовій частині»;
щодо відпустки та сержанта ОСОБА_2 ;
наказ командира ВЧ НОМЕР_2 № 47 від 28.03.2017 «По стройовій частині»;
Таким чином, на порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст. ст. 11, 16, 58, 59, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, полковник ОСОБА_1 перебуваючи у м. Одеса, будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України - командиром військової частини НОМЕР_2 , маючи у підпорядкуванні близьку особу - дружину, начальника клубу військової частини НОМЕР_2 сержанта ОСОБА_2 , 06.12.2016, 09.12.2016, 28.02.2017 та 28.03.2017, приймав рішення, що виразилися у формі наказів, в умовах реального конфлікту інтересів
За викладених вище обставин дії полковника ОСОБА_1 кваліфіковані як - прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Викладене на думку поліцейського, який склав вищевказаний протокол, підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом № 613 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 06.09.2018 року; наказом Командувача Сухопутних військ Збройних сил України 16 листопада 2016 № 631 «По особовому складу»; наказом командира військової частини № НОМЕР_3 ОСОБА_1 від 06 грудня 2016 № 271 «по стройовій частині»; поясненнями ОСОБА_1 про обставини правопорушення та інші зібраними матеріалами, які додані до протоколу; декларацією особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; функціональними обов`язками командира військової частини НОМЕР_2 ; наказ командира ВЧ НОМЕР_2 № 47 від 28.02.2017 «По стройовій частині»; наказом командира ВЧ НОМЕР_2 № 47 від 28.02.2017 «По стройовій частині»; наказом командира ВЧ НОМЕР_2 № 47 від 28.03.2017 «По стройовій частині»; наказом командира ВЧ НОМЕР_2 № 271 від 06.12.2016 року «По стройовій частині»;
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчине ні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнав та пояснив, що умислу на вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення він не мав. Крім того, просив суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку зі сплином строків притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор надав пояснення про те, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та залишив на розсуд суду питання щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку зі сплином строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Зі змісту статей 7, 254, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.3 ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Відповідно до п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, 24.07.2018 року листом заступника військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України Брильова М. надані документи, запитувані Управлінням захистом економіки в Одеській області, що може свідчити про збір доказів щодо виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією ОСОБА_1 .Тобто, строки накладення адміністративного стягнення закінчились ще 24.10.2018 року.

На підставі викладеного суддя приходить до висновку, що є всі правові підстави для прийняття рішення в порядку вимог ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, висновком науково-консультативної ради при ВАСУ передбачено, що під час закриття провадження у справах про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вина особи не встановляється.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідно закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення без встановлення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 24, 38, п.7 ст.247, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десятиденного строку з дня винесення постанови.

Суддя: О.М. Непорада