Справа № 364/1117/19
Провадження № 3/364/264/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2019 р. суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л. А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов 18.09.2019 р. від Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (далі Володарське ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області) з протоколом про адміністративне правопорушення від 09.09.2019 р. серії БР № 019105 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно із відомостями зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 09.09.2019 р. близько 15:54 год. по вул. Жовтнева в с. Клинове Володарського району Київської області керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21114», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, а саме: мав запах з порожнини рота та почервоніння обличчя; огляд проводився у медичному закладі Комунальне некомерційне підприємство Володарської районної ради «Володарська районна лікарня» (далі КНПВРР «Володарська лікарня»), чим, як зазначено в протоколі, порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (з подальшими змінами) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Судове засідання, призначене на 02.10.2019 р., відкладалося через неявку особи, щодо якої складно зазначений протокол, на 17.10.2019 р., 01.11.2019 р., 13.11.2019 р. та 28.11.2019 р., одночасно судом вживалися заходи з метою встановлення зареєстрованого місця проживання та фактичного перебування названої особи.

У судове засідання 28.11.2019 р. ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений його захисником Романішіним Є.В. (ордер № НОМЕР_2 ), що підтверджено матеріалами справи, а відтак не є перешкодою для розгляду справи згідно з частиною першою статті 268 КУпАП.

Названим захисником суду було надано копії медичних документів на підтвердження поважності причин неявки ОСОБА_1 через його перебування на стаціонарному лікуванні з 04.10.2019 р. до 01.11.2019 р. з діагнозом закритої травми грудної клітини, перелам ребр, правої стегнової кістки, забій і розрив лівої легені, розрив лівого купола діафрагми тощо; надалі виконані були ряд операцій; на тепер обмежений у фізичному навантаженні протягом місяця.

У судовому засіданні 28.11.2019 р. захисник Добровольського Ю.В. щодо обставин, зазначених у протоколі про адміністративні правопорушення, заперечив його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, вказавши, що названого дня ОСОБА_1 перебував у АДРЕСА_2 , відвідуючи своїх двох дітей, які проживають з його колишньою дружиною, будучи на той час тверезим. Також захисником було звернуто увагу суду на суперечності, що містяться в поданому до суду адміністративному матеріалі.

У судовому засіданні поліцейський СРПП № 3 Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП у Київській області Ручка Є.П. не заперечив наявність згаданих суперечностей, надавши щодо окремих з них пояснення. Також повідомив, що вони прибули за викликом у с. Клинове, автомобіль, названий в протоколі, стояв закритим, в сам ОСОБА_1 знаходився на відстані десь 100 м від автомобіля, він був затриманий чоловіком ОСОБА_2 , яка викликала поліцію через керування певною особою автомобілем в стані сп`яніння, створення ним загрози дітям; надалі ОСОБА_1 був доставлений до лікарні для огляду на стан сп`яніння, при цьому лікаря очікували близько години.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , надав суду показання про те, що названого дня він перебував у смт Володарка біля магазину «Наш край», працівники поліції запросили його бути понятим через відмову особи, яка перебувала в стані сп`яніння, від підпису протоколу про адміністративне правопорушення, свідком обставин, які зазначені в протоколі, він не був.

Інші свідки, в тому числі ОСОБА_4 , яка викликала поліцію через перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння під час керування автомобілем, не з`явилися. При цьому в телефонному режимі ОСОБА_4 повідомила про неможливість її прибуття до суду через необхідність догляду за півторамісячною дитиною, а також вказала на причини неможливості явки свідка ОСОБА_5 .

Клопотань про повторний виклик свідків не заявлялося.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 р. у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, не з`явився.

Заслухавши пояснення захисника особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а також уповноваженої особи, яка склала цей протокол, та свідка, дослідивши викладені в цьому протоколі відомості та оцінивши наявні в справі матеріали, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, виходить з такого.

За визначенням частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний насамперед з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 251 КУпАП).

При цьому частина друга статті 251 КУпАП покладає обов`язок щодо збирання доказів саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП, у даному випадку на працівника поліції, яким складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 р. у справі № 204/2352/16-а). При цьому за сталою судовою практикою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду письмові пояснення свідків не є належними доказами правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки такі свідки у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх письмові покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення (зокрема, постанова Верховного Суду від 27.06.2019 р. у справі № 560/751/17).

З огляду на наведене суд не буре до уваги як неналежні докази письмові пояснення свідків, додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, у стані алкогольного сп`яніння.

За порушення зазначеної заборони частиною першою статті 130 КУпАП передбачено притягнення особи (водія) до адміністративної відповідальності.

При цьому ознакою об`єктивної сторони названого адміністративного правопорушення окрім іншого є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, об`єктивна сторона складається із сукупності ознак, а саме: керування транспортним засобом особою та відмова від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.

За приписами статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, а в разі незгоди водія на проведення такого огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або ж в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 17.12.2008 р. № 1103 (з подальшими змінами) затвердив Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, за яким огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС (пункт 2 названого Порядку). Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 3). При цьому згідно з пунктом 7 названого Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Разом з тим, як вбачається з доданого до протоколу висновку КНПВРР «Володарська лікарня» від 09.09.02019 р. № 45 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану, зокрема, алкогольного сп`яніння, огляд ОСОБА_1 проводився о 19 год. 10 хв., тобто більш як через дві години після його виявлення з ознаками алкогольного сп`яніння, відтак цей висновок не може вважатися допустим доказом через невідповідність огляду вимогам закону.

Крім того, в рапорті про виклик на лінію «102» 09.09.2019 р., зареєстрований за № 1969, зазначено про те, що надійшло повідомлення, що по вулиці їздить автомобіль, водій якого перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Проте в графі «Результат відпрацювання» вказано, що виїздом на місце події інформація про нетверезого водія не підтвердилась, особа, на яку вказує Заявниця, знаходиться за адресою місця проживання, а авто на подвір`ї власника.

Таким чином, обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , спростовані матеріалами, доданими до цього протоколу.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися, зокрема, на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62 Конституції України).

Доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість доведено поза розумним сумнівом. При цьому розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності (пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»).

З огляду на усе наведене та дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до висновку, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП не доведено передбаченими законом належними і допустимими доказами.

За таких обставин суд вважає, що провадження у цій справі слід закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки матеріалами справи не доведено належними і допустимими доказами його винуватість у вчиненні цього правопорушення.

Керуючись частиною першою статті 130 КУпАП та статтями 7, 9, 245-247, 251, 252, 256, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 287-289, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Після набрання постановою законної сили начальнику Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області тимчасово вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 22.04.1995 р., видане на ім`яОСОБА_1 , повернути власникові.

Копії цієї постанови суду направити начальнику Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області до відома та виконання, а також ОСОБА_1 та прокурору до відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя Л. А. Макаренко