ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/462/19

провадження № 3/0285/269/19

06 березня 2019 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Нагорнюк Ю.В., за участю прокурора Мельник І.В. та особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки смт. Першотравевськ, Баранівського району, Житомирської області, громадянки України, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1, непрацюючої, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення (КУпАП), -

встановив:

До суду надійшов протокол № 52 від 30.01.2019 складений начальником сектору управління захисту економіки в Житомирській області ДЗЕ Національної поліції України Муравським Н.М. з якого вбачається, що ОСОБА_1, перебуваючи у період з 07.11.2017 по 24.01.2018 на посаді головного державного інспектора сектору моніторінгу доходів та обліково-звітних систем Новоград-Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області та будучи, відповідно до п.п. "з" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, порушила вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", а саме: несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 пояснила, що дійсно подала декларацію несвоєчасно, лише 03.04.2018 року, у зв'язку з некоректною роботою сайту НАЗК.

Прокурор підтримала складений протокол.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши сторони, суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону "Про запобігання корупції" № 1700-VII, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до частини 1 ст. 4 Закону № 1700-VII, Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону № 1700-VII, до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 2 ст. 49 Закону № 1700-VII, державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 50 Закону № 1700-VII, у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб'єкт декларування, та спеціально уповноважені суб'єкти у сфері протидії корупції.

Крім того, згідно з п. 12, 12-1, ч. 1 ст. 12 Закону № 1700-VII, Національне агентство наділено правом ініціювати проведення службового розслідування, вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких порушень, а також складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції національного агентства, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

З огляду на наведене, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема щодо достовірності й повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Зазначена позиція відображена у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 (справа № 814/886/17).

Статтею 8 Закону України «Про Національну поліцію України» визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251, 254-256 КУпАП, органи Національної поліції України вправі збирати докази і складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-6 КУпАП, однак повноваження щодо перевірки та встановлення факту несвоєчасного подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, а також повідомлень про суттєві зміни у майновому стані, відносяться до виключної компетенції НАЗК і серед повноважень органів Національної поліції України (ст.23 Закону «Про Національну поліцію України) відсутні.

З урахуванням поняття «суб'єкт декларування» зазначений у ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції, даний порядок визначає суб'єктів, що наділені правом перевірки змін у майновому стані суб'єктів декларування, а також порядок перевірки та дії, у разі встановлення факту неподання або несвоєчасного подання відповідних змін суб'єктом декларування. Національна поліція України до суб'єктів, які наділені правом перевірки декларацій, не відноситься.

Водночас, матеріали адміністративної справи не містять даних про повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо виявлення фактів, які мають ознаки правопорушення пов'язаного з корупцією відносно ОСОБА_1, при чому вказані докази також не надані прокурором під час судового засідання.

Частинами 1 та 2 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 245, 252 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, п. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту «про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку»; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищевикладене протокол не може розглядатись суддею без усунення порушень, допущених при його складенні, оскільки неповнота передбачених законом даних унеможливлює надання належної правової оцінки викладеним у протоколі обставинам.

За наслідками таких встановлених недоліків у судді немає можливості повно, всебічно та об'єктивно розглянути дану справу, а тому матеріали адміністративної справи слід повернути на доопрацювання для усунення недоліків та виконання вимог закону.

Керуючись ст.ст. 256, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення № 285/462/19 (30285/269/19) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП повернути Управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Нагорнюк