Справа №554/9156/19
Провадження №3/489/1926/19
ПОСТАНОВА

іменем України

27 листопада 2019 року м.Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Кирильчук О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., захисника Гречаної Є.Й., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дня народження, уродженця м.Миколаєва, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу серія ДПР18 №304302, 04.10.2019р. о 06 год. 21 хв. в м.Полтава, вул. Соборності,38, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «SKODA FABIA» державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проведено на місці за допомогою приладу алкотестер Драгер №2308 у присутності двох свідків, проба позитивна- 1,1%. Перебуває в стані алкогольного сп`яніння, такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України,за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини, викладені в протоколі серії ДПР18 №304302 від 04.10.2019 р., не підтвердив, заперечував, що перебував в стані алкогольного сп`яніння під час керування вказаним транспортним засобом. Факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу, в присутності двох свідків, результат якого виявився позитивним, підтвердив, однак був не згоден із результатом, але до медичного закладу співробітника поліції його не направили.

Захисник зазначила, що водій ОСОБА_1 був не згоден із результатами огляду на стан сп`яніння, однак в порушення нормативних документів його не було направлено на освідування до медичного закладу.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що 04.10.2019р. на запрошення працівників поліції, в його присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Огляд проводився за допомогою технічного приладу Драгер, результат продуття якого перевищував норму. Свідок не пам`ятає, чи пропонували водію пройти огляд в медзакладі, при ньому він стояв мовчки.

Свідок ОСОБА_3 надав аналогічні показам свідка ОСОБА_2 пояснення і також зазначив, що не пам`ятає, чи пропонували водію пройти огляд в медзакладі, однак коли свідків запросили бути присутніми на місці події, то співробітник поліції повідомив, що водію пропонували пройти на місці зупинки огляд або у медичному закладі, а водій обрав проходження огляду на місці.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За змістом частин 2 і 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч.1,3 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 за № 1408/27853 (надалі-Інструкція) водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), (надалі - Порядок).

Відповідно до абзацу першого п.6,п.7 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З дослідженого судом відеозапису з нагрудного відеореєстратора не вбачається, що після огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер співробітники поліції з`ясовували, чи згоден він із результатом, свідки також зазначили, що не пам`ятають, чи пропонувалось водію пройти огляд в медзакладі, в їх письмових поясненнях такі обставини також не відображені.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер(Schmautzer)проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що не спростовано пояснення водія про його незгоду із результатами огляду, а також ту обставину, що перед проходженням огляду йому було одразу запропоновано альтернативні варіанти такого огляду і не з`ясовувалась думка щодо незгоди з результатами, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено з порушенням ч.3 ст.266 КУпАП та п.6 Порядку, а тому результати не є належними та допустимими доказами по справі.

Керуючись ст.ст.221, 247 п.1 ч.1, 278, 283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя