ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/716/19Головуючий у першій інстанції Свитка С.Л.
Справа № 699/893/19 Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М.О.
Категорія ч. 1 ст. 183-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Харків, жительку с

АДРЕСА_1 , громадянку України,

непрацюючу,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрито,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №16 від 27.08.2019 року ОСОБА_1 не сплачувала вчасно та в повному обсязі аліменти на користь ОСОБА_2 , що стягуються з неї згідно судового наказу, виданого 17.04.2018 року Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 23 167,13грн., що перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців. Отже, своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183-1 КУпАП.

Постановою Корсунь-Шевченківського районного суду м. Черкаси від 27.09.2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, та звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27.09.2019 року та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що при розгляді справи судом першої інстанції не дотримано вимог ч.2 ст.7, ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, не вжито всіх заходів, передбачених законом для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, суд допустив порушення процесуальних норм закону та неправильно дав оцінку матеріальному праву.

Апелянт вказує, що не визнає себе винною у вчинені адміністративного правопорушення, оскільки суду не надано належних і допустимих доказів про її ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 . Також зазначає, що в її діях відсутній склад правопорушення, бо відсутня та недоведена об`єктивна і суб`єктивна сторони адміністративного правопорушення, а саме: її ставлення до наслідків, яке характеризується наявністю вини у формі умислу, не доведено її умисних дій на ухилення від сплати аліментів, оскільки за домовленістю із стягувачем, вони обоє утримували доньку, студентку Корсунь-Шевченківського педагогічного коледжу, яка проживає у м. Корсуні-Шевченківському і яка до обох батьків їздила і їздить як жити, так і за продуктами, про що скаржниця надала суду копії останніх чеків і квитанцій на купівлю їй речей тощо, про що донька могла б підтвердити у суді, але суд не побажав її допитати.

Крім того, вказує, виконавче провадження було відкрите 14.03.2019, про що вона дізналася лише серпні 2019 року, а тому вважає, що лише з цього часу потрібно було рахувати шестимісячний борг, який слугує підставою притягнення до адміністративної відповідальності, а такий строк відсутній, тому і з цих підстав у її діях відсутній склад правопорушення, вказаний у протоколі № 16 від 27.08.2019. Також, зазначає скаржниця, копію постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження чи будь-яких документів з виконавчої служби з цього питання вона не одержувала.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надіслала електронне повідомлення де вказала, що підтримує апеляційну скаргу та просила розгляд справи проводити без її участі.

Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення,чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечувала вину у вчиненні вказаного правопорушення. Однак, такі заперечення повністю спростовані, не узгоджуються із встановленими в суді першої інстанції обставинами та не підтверджені при апеляційному перегляді.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення №16, від 27.08.2019, який складений відповідно до вимог закону (а.с.2);

- даними довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 7174 від 02.09.2019 року (а.с.3);

- даними довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 7006 від 27.08.2019 року;

- даними копії судового наказу від 17.04.2018 року справа №699/296/18 (а.с.5);

- даними копії постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП № 58595596) від 14.03.2019 р. (а.с.7).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, судом першої інстанції встановлені цілком вірно.

Адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» №2234-VIII від 07.12.2017 року, що набрав законної сили 06.02.2018 року.

Отже, оскільки цей Закон встановлює адміністративну відповідальність, то він зворотної дії в часі не має й поширює свою дію лише на правовідносини, які виникли після набрання ним чинності, тобто після 06 лютого 2018 року.

З врахуванням диспозиції ст. 183-1 КУпАП така норма може бути застосована до особи, яка допустила бездіяльність - несплату аліментів за період після 06 лютого 2018 року і лише тоді, коли це призвело до заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП повністю доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності повністю доводять вину ОСОБА_1 ..

При перевірці справи в апеляційній інстанції не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

Доводи апелянта, викладені нею в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана постанова Корсунь-Шевченківского районного суду Черкаської області від 27.09.2019 стосовно ОСОБА_1 винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до достатнього вивчення обставин справи, що потягло за собою незаконне та необґрунтоване судове рішення, а тому дана постанова підлягає скасуванню, спростовуються зібраними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, і які в своїй сукупності та своєму взаємозв`язку повністю доводять вину ОСОБА_1.

Будь-які інші доводи апелянта, викладені нею в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б об`єктивно могли спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення та її винуватість, суду не надано.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

При цьому, також вважаю, що суддя місцевого суду обґрунтовано дійшов переконання про те, що враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність особи при накладенні адміністративного стягнення /притягнення до адміністративної відповідальності вперше, придбання речей та продуктів харчування/ таке правопорушення є малозначним, а тому обґрунтовано звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю, обмежившись при цьому усним зауваженням, а провадження у справі закрив.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. ст. 22, 252, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрито - залишити без змін.

Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко