Справа № 473/41/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

"21" січня 2019 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е., з участю секретаря Данилевич Т.О.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на трансорті про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

-за ч.1 ст.164 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

До Вознесенського міськрайонного суду надійшла справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, відносно громадянина ОСОБА_1.

Відповідно до тексту протоколу II номер 0003463 від 21 грудня 2018 року громадянин ОСОБА_1 21 грудня 2018 року о 09 год. 30 хв. в м. Вознесенську по вул. Київська, №148 проводив господарську діяльність, а саме перевозив пасажирів у легковому транспортному засобі облаштованому як таксі, марки «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, без державної реєстрації як субєкта господарювання та без оформленої ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», та ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, тобто порушення порядку провадження господарської діяльності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, не визнав, та пояснив, що пасажирів він не перевозив, їх взагалі не було в салоні автомобілю. Даний транспортний засіб йому не належить, власником автомобілю є ОСОБА_2, у якого він взяв автомобіль, та на якому вже була встановлена шашечка «таксі». Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складався у його відсутності, копія протоколу йому не вручалась.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст.252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Об'єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАп, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Об'єктивна сторона даного правопорушення, полягає в провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону. Відповідно до положень ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суд вважає, що вина громадянина ОСОБА_1 не може грунтуватися на досліджених в судовому засіданні доказах, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення II номер 0003463 від 21 грудня 2018 року. Протокол відносно ОСОБА_1 складений за провадження господарської діяльності, а саме перевезення пасажирів у легковому транспортному засобі облаштованому як таксі, без державної реєстрації як субєкта господарювання та без оформленої ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності.

З матеріалів доданих до протоколу, а саме копії свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником автомобілю «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_2. З наявної в матеріалах справи фотографії вказаного автомобілю з шашечкою «таксі» неможливо встановити час місце її здійснення.

З наведених вище мотивів та, враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, суд приходить до висновку, що представлені в протоколі адміністративного правопорушення та в матеріалах адміністративної справи докази, які б підтверджували вину громадянина ОСОБА_1, в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не достатніми та недопустимими, для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні не доведено, що в діях ОСОБА_1 вбачається провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме перевезення пасажирів. Крім фотографії вказаного автомобілю з шашечкою «таксі», яка є неналежним доказом, матеріали справи не містять жодних інших доказів які б свідчили про самостійність, регулярність (яка включає в себе здійснення перевезення пасажирів протягом року більше 4 разів), та тривалість діяльності правопорушника, отримання від такої діяльності прибутку. Жодних доказів, що під час складання протоколу був присутній пасажир та останній отримав плату за послугу не додано.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення II номер 0003463 від 21 грудня 2018 року відносно громадянина ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1

З наведених вище мотивів та, враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, суд приходить до висновку, що представлені в протоколі адміністративного правопорушення та в матеріалах адміністративної справи докази, які б підтверджували вину громадянина ОСОБА_1, в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не достатніми та недопустимими, для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

З урахуванням наведеного, висновок посадової особи Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, викладений в протоколі про адміністративне правопорушення II номер 0003463 від 21 грудня 2018 року /а.с. 1/, що громадянином ОСОБА_1 скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, в судовому засіданні не доведений, і даний висновок не ґрунтується на матеріалах справи про адміністративне правопорушення та законі.

Сукупність досліджених судом доказів та їх оцінка свідчать, що матеріали справи не містять достатніх даних того, що громадянин ОСОБА_1 проводив господарську діяльність, а саме перевозив пасажирів у легковому транспортному засобі облаштованому як таксі, без державної реєстрації як субєкта господарювання та без оформленої ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності.

При зазначених обставинах вина громадянина ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП не доведена, а тому справа підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247п.1, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду, на неї може бути внесений протест прокурором на протязі 10 днів з дня винесення постанови, у встановленому законом порядку.

Суддя О. Е. Дробинський