МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Клімової Л.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.02.2019 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384, 20 грн.

Згідно постанови суду, водій ОСОБА_1 02.01.2019 о 15:20 год. в м. Миколаєві по пр. Богоявленському в районі будинку №272 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 державний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме бліда шкіра обличчя, тремтіння пальців рук, млява мова, млява реакція зіниці ока на світло. Водію було запропоновано пройти медичний огляд в медичному закладі в установленому законом порядку. Згідно висновку медичного огляду №3 від 02.01.2019 року водій перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9.а ПДР України.

Крім того, водій ОСОБА_1 10.01.2019 о 08:55 год. в м. Миколаєві по вул. Новозаводській біля будинку № 1-Б керував транспортним засобом ВАЗ 2101 державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння: неприродна блідість обличчя, сповільнення мови, звужені зіниці ока, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити через відсутність в його діях ознак правопорушення.

Вважає, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення, після об'єднання двох справ в одне провадження, вирішив визнати його винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення без вказівки за яким епізодом, чи 02.01.2019 року чи 10.01.2019 року.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та докази відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, вважаю, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, одним із правопорушень є відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, вказана норма являється бланкетною, яка відсилає до інших нормативних актів. В даному випадку відсилає до нормативних актів, якими встановлюються порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, серії БР №280622 від 10 січня 2018 року, який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 10.01.2019 о 08:55 год. в м. Миколаєві по вул. Новозаводській біля будинку № 1-Б ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння: неприродна блідість обличчя, сповільнення мови, звужені зіниці ока, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто, ОСОБА_3 обвинувачується у відмові, як особа, яка керувала транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп'яніння.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вини своєї по епізоду від 10.01.2019 року не визнав та заявив, що не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі.

Окрім того, пояснив, що із працівниками поліції їхав в медичний заклад, але по дорозі вони його вмовили не проходити огляд, оскільки в його біологічному середовищі ще є залишки від прийняття раніше медичних препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У зв'язку з такими діями вони повернулися до стоянки автомобіля, де і був складений протокол.

При огляді в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер поліцейських не вбачається щоб ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі, а лише стверджує, що не розуміє зазначених дій працівників поліції.

Також ОСОБА_1 зазначив, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських не відтворює послідовності всієї повноти спілкування і процесу складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення, а складений уривчасто та відображає лиш події у проміжках, згідно дати та часу, що зазначені на фрагментах відеозаписів.

При таких обставинах у апеляційного суду немає достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 10.01.2019 року, у зв'язку з чим провадження за вказаним епізодом в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду особа, притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 не заперечував проти факту керування ним 02 січня 2019 року о 15.20 год. автомобілем «ВАЗ 2101», під впливом лікарських препаратів. Але пояснив, що вживав лікарські препарати призначені йому лікарем та заперечує проти того, що в цих препаратах є наркотичні речовини.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №3 від 02.01.2019 року ОСОБА_1 перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, згідно акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів №3 від 02.01.2019 року, що знижують увагу та швидкість реакції, у ОСОБА_1 виявлено гостру інтоксикацію внаслідок вживання 1,4 бензодіазепінів. Щодо результату токсикологічного дослідження №10 від 08.01.2019 року у ОСОБА_1 виявлені 1,4 - бензодіазепіни.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП., - визначенні його виду та розміру, суд першої інстанції врахував положення ст. 13, 33, 36 КУпАП, характер вчинених ОСОБА_1 правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, та вірно вважав накласти стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та врахувавши судом першої інстанції фактичні обставини адміністративного провадження й докази, досліджені місцевим судом під час судового розгляду з точки зору їх достовірності, належності та допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, районний суд дійшов умотивованого висновку про їх безпідставність та доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення 02.01.2019 року, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова судді місцевого суду - зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2019 року, відносно ОСОБА_1 змінити.

По епізоду вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення від 10.02.2019 року - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судя Миколаївського

апеляційного суду Міняйло М.П.