Справа № 748/2433/19 Головуючий у 1 інстанції Меженнікова С. П.
Провадження № 33/4823/390/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі судді судової палати у кримінальних справах Баглая І.П., з участю особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2019 року.

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп..

Місцевим судом ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він, 14 вересня 2019 року, в 10 год. 58 хв., на 113 км автодороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, у с. Красилівка, керував транспортним засобом «МІТSUВІSНІ LANSER», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, на підставі постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 26 вересня 2018 року (виконавче провадження № 56501730).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову районного суду скасувати та закрити провадження по справі. Зазначає, що в місцевому суді він дійсно визнав свою вину у заборгованості по сплаті аліментів, яку частково погасив та продовжував сплачувати. Про наявність постанови Державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 26 вересня 2018 року йому взагалі нічого не було відомо, оскільки зазначена постанова на його адресу не направлялась в порушення ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження». Після судового засідання 07 жовтня 2019 року він звернувся з заявою про надання інформації щодо направлення йому постанов про тимчасові обмеження і отримав лист Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Чернігова від 08 жовтня 2019 року з підтвердженням того, що зазначена постанова на його адресу державним виконавцем не направлялась. Зазначає, що він весь час після відкриття виконавчого провадження сплачував аліменти та надавав державному виконавцю квитанції про перерахування коштів на виконання рішення суду про стягнення аліментів з нього, однак, державним виконавцем йому жодного разу не повідомлялось про наявність обмежень відносно нього та не вручались постанови. Після судового засідання він сплатив заборгованість по аліментах та надав підтвердження сплати державному виконавцю. 09 жовтня 2019 року головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Чернігова було винесено постанову про скасування тимчасового обмеження його у праві керування транспортними засобами.

Із матеріалів справи, пояснень ОСОБА_1 , доводів апеляційної скарги вбачається, що вона підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення їх у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд першої інстанції, здійснюючи судовий розгляд справи, повинен був перевірити чи відповідає протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 , вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, не встановив обставини які, у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягають обов`язковому встановленню.

В апеляційній скарзі та у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 наголошував на тому, що про наявність постанови Державного виконавця йому взагалі нічого не було відомо. Це підтверджується листом Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Чернігова від 08 жовтня 2019 року.

Таким чином у ОСОБА_1 не було умислу на скоєння інкримінованого правопорушення, а тому в його діях відсутній склад правопорушення.

З урахуванням зазначеного, оскаржувана постанова суду першої інстанції не може бути визнана законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу задовольнити, постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяІ. П. Баглай