Справа № 474/38/19
Провадження № 3/474/38/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.03.19 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Фасій В. В.

при секретарі судового засідання - Багрін Н.А.

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли з Ананьївського відділення поліції Подільського відділу поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) громадянина України, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,-

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

14.01.2019 року до Врадіївського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 014430 від 14.12.2018 року, складений поліцейським СРПП № 1 Ананьївського відділу поліції ГУНП в Одеській області сержантом поліції ОСОБА_3, в якому зазначено, що 13.12.2018 року, о 20 год. 22 хв., водій ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_2, в с. Новоолександрівка, Ананьївського районну, Одеської області, в стані алкогольного спяніння, про що свідчить висновок Ананьївської ЦРЛ №91 від 14.12.2019 р., чим порушив вимоги п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1, якому роз'яснені судом положення ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах вказаних у протоколі, не визнав повністю. Пояснив, що дійсно у вечірній час 13.12.2018 року він керував автомобілем НОМЕР_2, в с. Новоолександрівка, Ананьївського районну, Одеської області, не врахувавши дорожню обстановку, виїхав за межі проїзної частини дороги вліво по ходу рухута здійснив зіткнення з парканом домоволодіння гр. ОСОБА_4 Коли він знаходився біля автомобіля, підїхали працівники поліції, які склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, потім запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння в лікарні, на що він погодився. Перебуваючи у Ананьївській ЦРЛ, черговим лікарем йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння від якого він відмовився так як працівники поліції йому погрожували. А тому просив суд закрити провадження у справі в звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Також ОСОБА_1, зазначив, що права передбачені ст. 268 КУпАП йому зрозумілі, ознайомлюватися з матеріалами справи, залучати до участі у справі, перекладача, долучати докази, викликати свідків, посадову особу яка склала протокол він не бажає.

Після відкладення судового розгляду на 09 год., 12.03.2019 року, ОСОБА_1, звернувся з заявою (вх. № 1066 від 27.02.2019 року) про закінчення розгляду справи у його відсутність, вину не визнає, проводити технічну фіксацію судового засідання, ознайомлюватися з матеріалами справи, долучати до справи докази викликати свідків, посадову особу, яка склала протокол не бажає.

Захисник ОСОБА_2, просив суд закрити провадження у справі в звязку з відсутністю у діях ОСОБА_1, складу адміністративного правопорушення так як працівник поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення при викладенні його суті, послався на пункт нормативно правового акту що передбачає відповідальність за керування т/з в стані алкогольного спяніння, а саме п. 2.9А ПДР України, що суперечить самому висновку Ананьївської ЦРЛ №91 від 14.12.2019 р., в якому зазначено про відмову його підзахисного від обстеження.

Відповідно до довідки Ананьївського відділення поліції ГУНП в Одеській області, що згідно наявних облікових даних «Адмінпрактика» - гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на обліку не перебуває.

При прийнятті рішення, суд керується:

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, відповідно до якої водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Натомість п. 2.5 цих правил встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного спяніння.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено відповідальність особи, яка керує транспортним засобом як за керування в стані алкогольного спяніння, так і за її відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено висновок Ананьївської ЦРЛ, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння від 14.12.2018 р., згідно якого ОСОБА_1, від обстеження відмовився.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №014430 від 14.12.2018 року, зазначено склад правопорушення - п. 2.9 «А» ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, відповідно до п. п. 5, 6 розд. ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі -у разі проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану спяніння). У разі ж відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05;п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «ОСОБА_3 проти України» від 15.10.2010 р., заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява №29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

За ч. 2 ст. 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист драв людини і основоположних свобод.

Тобто, вимоги Закону залишилися поза увагою співробітника поліції при складанні даного протоколу.

Наведене свідчить, що протокол складено без додержання вимог статті 256 КУпАП. У такому вигляді він не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень частини 3 статті 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1

З наведених мотивів та, враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 251 КУпАП, провадження по справі відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130КУпАП з мотивів, наведених в даній постанові.

Керуючись ст.ст. 221, п.1 ч.1 247, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у звязку з відсутнітю в його діях складу адімінстративного правопорушення.

Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. В. Фасій