КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/4198/2019 Суддя у І-й інст.: Стасенко Г.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 122-4, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за апеляційною скаргою захисника Чумака В.В. на постанову Бородянського районного суду Київської області від 09 жовтня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим: за ст. 122-4 КУпАП і до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень; за ст. 124 КУпАП, і до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень; за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 36 КУпАП визначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як встановив суд 1-ї інстанції, ОСОБА_1 28 серпня 2019 року близько 23-ї години, в смт. Немішаєве Бородянського району Київської області по вул. Медовій, 35 керуючи автомобілем "Citroen Berlingo", д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення з бетонним парканом, що призвело до пошкодження транспортного засобу з матеріальними збитками, після чого залишив місце ДТП, до якої причетний, та після зупинки від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням газоаналізатора "Alcotest Drager" та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5, 2.10 "а", 12.1 Правил дорожнього руху. За вказані дії ОСОБА_1 передбачена адміністративна відповідальність за ст.122-4, 124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову суду захисник Чумак В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

При цьому вказує, що на відтвореному відеозаписі з місця події немає автомобіля, яким керує Кравченко С.В., тобто на момент здійснення відеозапису останній не є водієм, а крім того поліцейські не зупиняли транспортний засіб під його керуванням, а під`їхали до його будинку, коли автомобіль знаходився в нерухомому стані.

Крім того вказує, що в протоколі відсутній підпис ОСОБА_1 , а також відомості про те, що він відмовився від підпису в присутності свідків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та захисника Чумака В.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУаАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наведених у постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР № 059075 та № 059063 від 28.08.2019 та схемою до місця ДТП, які ОСОБА_1 підписав без жодних зауважень, а в окремих власноручних поясненнях визнав, що під час руху та наїзду на камінь, його автомобіль відкинуло праворуч, у зв`язку з чим відбулося зіткнення з парканом домоволодіння, після чого він залишив місце події.

Отже, суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідивши усі обставини справи у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.ст.122-4, 124 КУпАП.

Що стосується висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд вважає його помилковим.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбаченна відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під.впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції'.

Суд 1-ї інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 підтверджена поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , рапортом інспектора СРПП № 4 Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області Іваненко К. та розпискою ОСОБА_4 про зберігання транспортного засобу.

При цьому, як пояснив ОСОБА_1 , 28 серпня 2019 року, близько 23-ї год. 05 хв. він на власному автомобілі "Citroen Berlingo" д.н.з. НОМЕР_1 рухався по вулиці Медовій в смт. Немішаєво Київської області та проїжджаючи біля будинку № 39, через погане дорожнє покриття правим колесом свого автомобіля наїхав на великий камінь, який лежав на дорозі. Від удару автомобіль відкинуло праворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення з парканом. Після цього він вийшов з автомобіля і став оглядати пошкодження свого автомобіля та паркану, і в цей час вийшов власник будинку, якому він пояснив, що через погане дорожнє покриття його викинуло в сторону і пообіцяв, що наступного дня приїде та відшкодує збитки. Після цього він поїхав додому, випив пива, проте біля опівночі до нього додому приїхали працівники поліції, які запитали чи то він потрапив нещодавно в ДТП, на що він повідомив про обставини події і що претензій з цього приводу до нього ніхто не має. Працівники поліції запросили його проїхати з ними на місце пригоди, де він розповів та вказав, як все трапилося. На місці події працівники поліції склали на нього адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП та вилучили посвідчення водія, а потім запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, на що він пояснив, що оскільки не є учасником дорожнього руху та за кермом не перебуває, то проходити огляд не буде. Після цього працівники поліції відвезли його додому. Про складання на нього протоколу за ст. 130 КУпАП він дізнався лише з судової повістки.

Допитаний в судовому засіданні під присягою свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 28.08.2019 близько 23-ї години 05 хв. він був вдома і коли почув удар та вийшов на вулицю, то побачив автомобіль, біля якого стояв ОСОБА_1 . Ніяких пошкоджень він не побачив. Хвилин через п`ять після того, як ОСОБА_1 поїхав, його син ОСОБА_3 сказав, що пошкоджено паркан на подвір`ї, і саме тому він викликав працівників поліції.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що після того, як почув удар, він вийшов на вулицю і побачив, що біля сусіднього будинку, який належить його батькові, стоїть автомобіль "Citroen", поруч стояв ОСОБА_1 та про щось розмовляє із батьком. Коли він став підходити до них, то ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля і поїхав, а він, помітивши, що пошкоджено паркан, розповів про це батькові, після цього той викликав працівників поліції.

Наведене свідчить про те, що працівники поліції не зупиняли автомобіль ОСОБА_1 після ДТП, а приїхали за ним до місця його проживання, звідки запросили проїхати з ними на місце ДТП у їхньому автомобілі, а отже на момент пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не був водієм транспортного засобу в розумінні ч.1 ст.130 КУпАП, а тому не міг бути суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

Вказане підтверджується відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що на момент пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, будь-який автомобіль відсутній.

Згідно п.6 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Таким чином, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, не можна вважати належними доказами вини ОСОБА_1 , оскільки вказані свідки є потерпілими від ДТП, а тому не могли бути залучені поліцейськими в якості свідків через об`єктивне існування сумнівів стосовно їх неупередженості.

Крім того, на противагу протоколам, складеним за ст.122-4 та чт.124 КУпАП, копії яких було вручено ОСОБА_1 одразу після їх складання під його підпис, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 059064, складений щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП, йому не вручався, оскільки на ньому відсутній його підпис.

На зазначені порушення суд першої інстанції належної уваги не звернув, а отже прийшов до хибного висновку про визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із постановленням нової постанови апеляційним судом, якою ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП і призначити йому покарання за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень; за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, з відповідним частковим задоволенням апеляційної скарги захисника Чумака В.В.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Чумака В.В. задовольнити частково.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 09 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП і призначити йому покарання за ст. 122-4 КУпАП штраф в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень; за ст. 124 КУпАП штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

На підставі ст. 36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточно адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко