ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2019 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Комнацький О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

У провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_2 заявив клопотання про повернення матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП до управління патрульної поліції в Житомирській області на доопрацювання з метою повного, всебічного, обєктивного розслідування та встановлення ступеню вини кожного з учасників дорожньо-транспортної пригоди, встановлення дійсної обстановки дорожньо-транспортної пригоди, отримання достовірних вихідних даних, при цьому в обґрунтування клопотання також послався на висновок експертного дослідження №04 від 21.01.2019, згідно з яким, з технічної точки зору невідповідність дій водія автомобіля Audi-80, реєстраційний номер НОМЕР_1, вимогам п. 8.7.е) правил дорожнього руху (навіть у випадку виїзду на перехрестя на заборонений сигнал світлофору, що заперечує сторона захисту) створили небезпечну дорожню обстановку для водія автомобіля Mercedes-Benz CLS 250 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2, дії якого, у свою чергу, не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР, що з технічної точки зору також знаходиться у причинному звязку із виникненням наведеної дорожньо-транспортної пригоди.

Представник потерпілого ОСОБА_3 (до зміни прізвища Міщук) ОСОБА_4 заперечив проти повернення справи на доопрацювання, посилаючись на те, що вказаний висновок експертного дослідження не може бути доказом у справі, оскільки експерт не попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, вихідні дані взяті стороною захисту довільно, а потрібно, щоб було проведено експертизу з дотриманням передбачених для цього законом вимог.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що матеріали справи підлягають поверненню для належного оформлення з таких підстав.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно п.16.8. Правил дорожнього руху України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Згідно п. 16.5 Правил на регульованому перехресті у разі ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 2) забезпечення доведеності вини; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, для дотримання принципу змагальності під час притягнення особи до відповідальності притаманним є чітке відмежування функції розслідування справи та збирання доказів від функції її розгляду і вирішення, з чого випливає, що суд за своєю ініціативою, за відсутності відповідного клопотання сторони, не може збирати та витребовувати докази.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 11.06.2004 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» , згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом. З метою забезпечення виконання цих вимог закону у справах про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 124 КУпАП, у випадках, коли до адміністративної відповідальності притягаються дві або й більше осіб, внаслідок спільних дій яких сталася дорожньо-транспортна подія, суди повинні практикувати розгляд справ щодо них в одному провадженні.

Верховний Суд України у Постанові Пленуму № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних

представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Однак, у порушення вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.7 Правил дорожнього руху. Даний пункт визначає, що світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні. На рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів може встановлюватися табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору.

В той же час пункт 8.7. Правил дорожнього руху містить 12 підпунктів, жоден з яких у протоколі не зазначений.

Окрім того, на адресу суду надійшов лист управління патрульної поліції в Житомирській області №Л-794/41/28/01-2018 від 10.12.2018 про повернення на доопрацювання вищевказаної адміністративної справи у звязку з необхідністю проведення додаткової перевірки по матеріалам дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.09.2018 в м. Житомирі на перехресті вулиць ОСОБА_5 та Покровської (а. с. 51).

Як вбачається із доповідної записки старшого інспектора ВР та ОМ ДТП УПП в Житомирській області ОСОБА_6, на перехресті водій автомобіля Mercedes-Benz CLS 250 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 більш вірогідно розпочав рух на заборонений сигнал світлофора (а. с. 21-22).

В судовому засіданні були опитані особа, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілий, свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які відповідно були учасниками та очевидцями дорожньо-транспортної пригоди, які дали пояснення, що суперечать один одному в частині дорожньої обстановки та обставин пригоди, в тому числі і щодо сигналу світлофора, обставин виїзду на перехрестя та дій водіїв транспортних засобів під час ДТП.

Як вбачається з висновку експертного дослідження №04 від 21.01.2019, проведеного за ініціативи сторони захисту, з технічної точки зору, невідповідність дій водія автомобіля Audi-80, реєстраційний номер НОМЕР_1, вимогам п. 8.7.е) Правил дорожнього руху (за заявленими вихідними даними, про які зазначено у протоколі, однак які заперечує ОСОБА_1 та частина свідків та які підлягають перевірці, - виїзду на перехрестя ОСОБА_1 на заборонений сигнал світлофору), створили небезпечну дорожню обстановку для водія автомобіля Mercedes-Benz CLS 250 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2, дії якого, у свою чергу, не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР, що з технічної точки зору також знаходиться у причинному звязку із виникненням наведеної дорожньо-транспортної пригоди.

Однак, дане дослідження, як слушно зазначено представником потерпілого, не може бути покладено в основу прийняття рішення виправдання ОСОБА_1, як і визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки вихідні дані, зазначені у ньому, не ґрунтуються на всіх матеріалах справи, а питання, які вирішувались під час проведення дослідження, підлягають вирішенню на підставах та в порядку, визначеному Законом України «Про судову експертизу» та «Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» шляхом проведення відповідної експертизи.

Враховуючи, що суд розглядає справу в межах протоколу, виходячи з обовязковості дотримання принципів судочинства, необхідності зясування ступеня вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлення обставин, які обтяжують чи помякшують її вину, з урахуванням дій іншого учасника ДТП та встановлення, чи відповідають дії учасників ДТП Правилам дорожнього руху, що неможливо визначити без спеціальних знань, а отже вимагають проведення відповідної експертизи на підставі вихідних даних, отриманих від потерпілого, особи, що притягається до відповідальності, свідків як під час їх опитування, так і перевірки їх достовірності на місці ДТП. Оскільки таких вихідних даних матеріали справи не містять, а у судовому засіданні неможливо отримати і перевірити їх достовірність на місці дорожньо-транспортної пригоди, сторонами не заявлено клопотань про призначення експертизи з зазначенням питань, які слід поставити на розвязання експерту, визначенням вихідних даних для проведення експертизи, а суд самостійно не вправі порушувати принцип змагальності та перебирати на себе функцію сторони обвинувачення або захисту, з урахуванням наявності інших недоліків, допущених при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, а також визнання управлінням патрульної поліції в Житомирській області необхідності проведення додаткової перевірки по матеріалам дорожньо-транспортної пригоди та у звязку з цим необхідності повернення на доопрацювання адміністративної справи, про що воно зазначило у своєму листі від 10.12.2018, виходячи також із системного аналізу наведеного, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог Закону, недотриманням особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративні правопорушення згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязку щодо збирання доказів, що перешкоджає всебічному, обєктивному і повному зясуванню всіх обставин, які мають значення для вирішення справи під час судового розгляду.

Враховуючи наведене, матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягають поверненню на доопрацювання для належного оформлення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 256 КУпАП,-

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 повернути до Управління патрульної поліції в Житомирській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя