Справа № 616/773/19
Провадження № 3/616/234/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року смт.Великий Бурлук

Суддя Великобурлуцького районного суду Харківської області РИКОВ М.І. розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби Вільхуватка Харківського прикордонного загону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області, громадянина України, одруженого, освіта середня-спеціальна, військовослужбовця інспектора прикордонної служби 3-ої категорії техніка віпс «Чугунівка» відділу прикордонної служби «Вільхуватка», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст.17218 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 180384 від 13.09.2019 р., інспектор прикордонної служби 3-ої категорії технік віпс «Чугунівка» відділу прикордонної служби «Вільхуватка» ОСОБА_2 О ОСОБА_3 П. 13 вересня 2019 року о 05 год. 00 хв. допустив порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони держаного кордону України, які вчинені в умовах особливого періоду, а саме: перебуваючи в прикордонному наряді черговий інформаційно-телекомунікаційних систем пункту пропуску «Чугунівка» порушив правила несення прикордонної служби, а саме: під час перевірки офіцерами відділу внутрішньої та власної безпеки було встановлено, що ОСОБА_4 залишив місце несення служби та відпочивав в приміщенні митниці в порушення графіку несення служби та технологічної схеми пункту пропуску «Чугунівка», затвердженої наказом начальника Харківського прикордонного загону від 07.04.2016 року № 484-АГ, чим порушив вимоги абзацу 6 п.п. 11, п.2, розділу другого та п.п.19, п.5 розділу другого «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» від 19.10.2015 № 1261, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину не визнав, пояснивши суду, що 13.09.2019 року він весь час перебував в прикордонному наряді - черговий інформаційно-телекомунікаційних систем пункту пропуску «Чугунівка», правила несення прикордонної служби не порушував, своє робоче місце не покидав. О 05 год. 00 хв. ранку він пішов до свого робочого місця, де знаходиться комп`ютер, для підготовки статистичних даних, в приміщенні митниці не відпочивав.

У відповідності до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допитавши в судовому засіданні особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно приписів Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ст.61). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви відносно доведеності вини особи тлумачаться на його користь (стаття 62).

Відповідно до ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, диспозиція ч.2 ст.172-18 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 статті 172-18 КУпАП, яке поставлено у вину ОСОБА_4 , характеризується протиправними, винними діями, спрямованими на порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано лише відомості про суть адміністративного правопорушення у зіставленні з наявними ознаками правопорушення, передбаченого у диспозиції ч.2 ст.172-18 КУпАП, а також відсутні дані щодо наявності умислу (вини) останнього на вчинення порушення правил несення прикордонної служби та не взяті до уваги його пояснення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З врахуванням наведеного, протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 180384 від 13.09.2019 р. відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.172-18 КУпАП не може бути належним доказом, в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки він містить суперечливі дані, які протирічать поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Обставини, викладені у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 з кваліфікацією його дій за ч.2 ст.172-18 КУпАП є сумнівною, оскільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які доводять провину вказаної особи у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення (покази свідків відсутні, не додана інформація з засобів відеоспостереження електронні файли на флеш накопичувачі, інші письмові докази).

З урахуванням вказаних обставин провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 172-18, 247, 221,283-284,287,291,294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області за ч.2 ст.172-18 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд.

Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області М.І.РИКОВ