ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4309/19 Номер провадження 33/814/915/19Головуючий у 1-й інстанції Савченко А. Г. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожая О.І., при секретарі: Радько О.М., за участі: представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Токар О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20 червня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої директором ТОВ «Фесенко та інші кафе «Морозиво»,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП і піддано її адміністративному стягненню у виді штрафу одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір 384,20 грн. на користь держави.

Згідно з постановою судді, 10 травня 2019 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «Фесенко та інші кафе «Морозиво» допустила порушення порядку провадження господарської діяльності здійснення господарської діяльності за відсутності документів дозвільного характеру, а саме: експлуатацію витяжки з примусовим вентилятором за адресою: м. Полтава, вул. Героїв АТО, 120 за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел ТОВ «Фесенко та інші кафе «Морозиво», що зафіксовано в Акті перевірки №07-01-04/397 від 6 травня 2019 року, що є порушенням п. 30 додатку до Закону України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», ст. ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 20.06.2019 року скасувати, а провадження по справі закрити зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що відповідальність за викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, передбачена ст.78 КУпАП, що утворює окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений спеціальною нормою, а саме ст.78 КУпАП, яка і регулює даний вид діяльності.

Також, ОСОБА_1 подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 20.06.2019 року, вказавши, що строк на оскарження нею був пропущений з поважних причин, оскільки вона при розгляді справи не була присутньою, а про постанову дізналася лише 20.08.2019 року.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, вважаю за необхідне зазначити наступне.

За змістом ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржене особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення нього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, вона розглянута 06.06.2019 року без участі ОСОБА_1 , яка не була належим чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи ( а.с. 21). Оскільки про судове рішення, яке може бути оскаржено в апеляційному порядку стало відомо поза межами строку па апеляційне оскарження і при подачі апеляції заявлено клопотання про поновлення цього строку - таке клопотання підлягає до задоволення.

ОСОБА_1 на судове засідання призначене в апеляційній інстанції 04.10.2019 року не з`явилася, надала заяву у якій прохала розгляд проводити без її участі, в присутності її адвоката Токар О.А.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Токар О.А., підтримала подану апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та прохала її задовольнити, а тому вважаю можливим закінчити розгляд справу у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, заслухавши представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Токар О.А. вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд зазначені вимоги закону не виконав, крім того, суд першої інстанції при розгляді матеріалів справи недостатньо ретельно перевірив всі обставини вчинення правопорушення притягуваною особою.

Приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, як на докази винуватості особи, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення № 003628 від 10.05.2019 року, який ОСОБА_1 підписала, актом, складеним за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 07-01-04/397.

Разом з тим, порівнюючи наявні матеріали справи з доводами апелянта, апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності через відсутність у матеріалах справи достатніх і переконливих доказів, які б підтверджували наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Так, ч.1 ст.164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

З матеріалів справи вбачається, що директор ТОВ «Фесенко та інші кафе «Морозиво» ОСОБА_1 допустила порушення порядку провадження господарської діяльності за відсутності документів дозвільного характеру, а саме: експлуатацію витяжки з примусовим вентилятором за адресою: м. Полтава, вул. Героїв АТО, 120 за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел ТОВ «Фесенко та інші кафе «Морозиво», що зафіксовано в Акті перевірки №07-01-04/397 від 6 травня 2019 року, що є порушенням п. 30 додатку до Закону України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», ст. ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Доводи ОСОБА_1 про те, що її звинувачено у порушенні ч.1ст.164КУпАП, а не ст.78 КУпАП та вона вважає, що у її діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП, в зв`язку з чим відсутні законні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за цією статтею, є обґрунтованими та слушними, оскільки є очевидним, що викладена в протоколі суть адміністративного правопорушення підпадає під ознаки іншого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 78 КУпАП, а саме викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, інші порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря або перевищення технологічних нормативів допустимого викиду забруднюючих речовин та нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел під час експлуатації технологічного устаткування, споруд і об`єктів.

Відповідно до п. 14 ч. 1ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII, ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як виробництво особливо небезпечних хімічних речовин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, поводження з небезпечними відходами.

З положень ст. 164 КУпАП вбачається, що відповідальність за цією нормою настає зокрема, у разі провадження господарської діяльності без одержання дозволу, якщо його одержання передбачене законом, тобто норма ч. 1 ст.164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у своїй диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тобто в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує одержання дозволу на проведення певного виду господарської діяльності.

В протоколі про адміністративне правопорушення № 003628 від 10.05.2019 року є посилання на порушення Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарський діяльності», до якого внесено дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами за Законом України «Про охорону атмосферного повітря».

Разом з тим, перелічений вище Протокол складено Державним інспектором за відсутності будь-яких фактичних даних, що підтверджують наявність у його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП.

Зокрема, Державною екологічною інспекцією Центрального округу до суду першої інстанції не було надано належних та допустимих доказів того, що ТОВ «Фесенко та інші кафе «Морозиво» ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність, яка потребує дозволу на провадження даного виду господарської діяльності.

Крім того, ОСОБА_1 обґрунтовано в апеляційній скарзі вказує, що відповідальність за викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, передбачена ст.78 КУпАП, що утворює окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений спеціальною нормою, а саме ст.78 КУпАП, яка і регулює даний вид діяльності, а попри це, за Протоколом її звинувачено у порушенні ч.1 ст.164 КУпАП, а не ст.78 КУпАП.

Слід звернути увагу, що відповідно до ст. 242-1 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема статтею 78 (крім порушень санітарних норм).

Отже розгляд таких матеріалів віднесений саме до компетенції цього органу.

Також як встановлено, під час апеляційного перегляду справи, Інспектором з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу ОСОБА_2 Вікторією Олександрівною по результатам проведеної 06 травня 2019 року перевірки було складено протокол про адміністративне правопорушення № 003627 від 06 травня 2019 року відносно мене про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 78 ч. 1 КпАП України, а 10 травня 20019 року цим же інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення № 003628, фабула якого аналогічна протоколу № № 003627, але різна кваліфікація дій по КпАП України.

По результатам розгляду протоколу № 003627 на підставі постанови державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу Монастирської Вікторії Олександрівни від 10.05.2019 року № 192/2/4-24 мене ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 78 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 136 грн. Штраф по постанові інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу ОСОБА_3 вже сплачено, що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» від 14.05.2019 року.

Таким чином, вважаю, що притягнення директора ТОВ «Фесенко та інші кафе «Морозиво» ОСОБА_1 двічі за одне й те саме правопорушення порушує права, передбачені ст. 61 Конституції України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Поміж тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_4 ОСОБА_5 та інші кафе «Морозиво» здійснює господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснює господарську діяльність з порушенням умов ліцензування, а також без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, одержання якого передбачене законом, тобто відсутнє посилання на норму закону та обґрунтування щодо відсутності дозволу, іншого документа дозвільного характеру, який ТОВ « ОСОБА_5 та інші кафе «Морозиво» зобов`язано одержати для здійснення господарської діяльності, що є безумовною ознакою вчинення саме адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а отже судом першої інстанції прийняте помилкове рішення щодо наявності в діях директора ТОВ «Фесенко та інші кафе «Морозиво» ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 164 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що надані матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому, відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.2 ч.8 ст.294КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, а провадження по справі - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні порушення,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20.06.2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20.06.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.164 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Захожай О.І.