Номер провадження 33/816/489/19 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/16214/19 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 31.10.2019, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Тумки В. А.,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, оскільки він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, зазначене у протоколі місце його складання не відповідає дійсності, працівники поліції незаконно проникли на територію належної йому садиби, де і склали протокол, внаслідок чого цей документ є недопустимим доказом, суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідків, постанова не оголошена після закінчення розгляду справи.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 31.10.2019 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн із позбавленням права керування т/з строком 1 рік. Стягнуто на користь держави 384,20 грн судового збору.

Згідно постанови судді, 07.10.2019 о 22:30 в Сумському районі, с. В. Піщане, вул. Шевченка водій ОСОБА_4 керував т/з ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі СОНД категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Вислухавши доводи захисника Тумки В. А., який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. Провадження здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП), а його завданнями є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 169435 від 07.10.2019, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що водій ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, факт вчинення ОСОБА_4 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, об`єктивно підтверджується, крім зазначеного вище протоколу, іншими доказами у справі, а саме:

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , згідно яких 07.10.2019 близько 23:10 у їх присутності ОСОБА_4 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з і в медичному закладі;

- відеозаписами з патрульного поліцейського автомобіля та персонального мобільного відеореєстратора працівника поліції, з яких убачається як екіпажом патрульної поліції виявлений автомобіль ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався з увімкненим лівим покажчиком повороту. Потім був увімкнений проблисковий маячок червоного кольору і вказаний т/з на деякий час прийняв у право, однак згодом відновив руху, а працівники поліції переслідували його до моменту зупинки біля будинку. Водієм т/з виявився ОСОБА_7 , під час спілкування з яким виникла підозра, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому запропоновано пройти відповідний огляд на місці та у закладі охорони здоров`я, на що він категорично відмовився. Також водію роз`яснені права згідно ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП

Відповідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Досліджуючи під час розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, оскільки ці пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими в судах першої та апеляційної інстанціях доказами в справі, враховуючи, що ці свідки, будучи повідомленими в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не спростували перед судом у будь-який спосіб викладені ними у письмових поясненнях обставини.

Вказана правова позиція не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази, що узагальнені та уточнені ЄСПЛ в своєму рішенні у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom, заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п. п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідків, які не були присутніми та допитаними у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у цьому конкретному випадку, на переконання апеляційного суду, мали місце достатні урівноважуючі фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона захисту через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.

Зокрема, вказані письмові пояснення свідків не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за вчинення правопорушення, вони не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти цим доказам.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що у протоколі місцем його складання зазначено с. В. Піщане Сумського району, хоча фактично події відбувалися у с. Шевченкове Сумського району, то вони не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що працівники патрульної поліції рухалися за т/з під керуванням ОСОБА_4 по вул. Шевченка в с. В. Піщане Сумського району, після чого останній повернув у ліво та продовжував рух менше однієї хвилини до зупинки, а тому були підстави вважати, що місцем складання протоколу є саме с. В. Піщане, оскільки за такий короткий проміжок часу малоймовірно було опинитися із одного населеного пункту в іншому, враховуючи при цьому обставини зупинки т/з, що автоматично не створює ситуацію, за якої протокол є недійсним, а докази у справі недопустимими. При вирішенні цього питання необхідно виходити та враховувати істотність порушення прав і свобод водія ОСОБА_8 у конкретному випадку, що має важливе значення, так як не усі порушення процесуального закону, допущені під час оформлення процесуальних документів та збирання доказів сторонами є підставою для визнання цих документів і доказів недопустимими чи недостовірними.

Є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції незаконно проникли на територію належної йому садиби, оскільки ОСОБА_4 ухилявся від зупинки т/з на вимогу поліцейських та фактично намагався втекти від них, а останні у свою чергу його переслідували, тому згідно ЗУ «Про національну поліції» мали право проникнути на територію володіння особи.

Пояснення свідка ОСОБА_9 відносно того, що працівники поліції знаходились на належній ОСОБА_4 території не заслуговують на увагу, так як не спростовують зазначених вище обставин.

Апеляційний суд не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги відносно того, що суддя не викликав свідків, оскільки справа розглянута на підставі наявних доказів, достатніх для прийняття відповідного процесуального рішення.

Незважаючи на відсутність ОСОБА_4 в судовому засіданні його права та законні інтереси не порушені ніяким чином, оскільки його інтереси під час розгляду справи представляв професійний захисник адвокат Тумка В. А.

Та обставина, що повний текст постанови не був оголошений 31.10.2019 не суперечить вимогам ст. 285 КУпАП і не може бути підставою скасування постанови судді, оскільки дотримані загальні засади судочинства, у тому числі принцип гласності і відкритості судового засідання.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні відносно ОСОБА_4 протоколу дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього, цей протокол розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв`язку разом з дослідженими в суді апеляційної інстанції доказами є достатніми для доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 31.10.2019 відносно ОСОБА_10 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.