Справа № 633/435/18
провадження № 3/633/1/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року смт. Печеніги

Печенізький районний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Смирнова В.А.

за участю секретаря судових засідань - Ріпа І.В.

прокурора - Рент-Яциченко М.В.

розглянувши у судовому засіданні матеріали, що надійшли з Національної поліції України Департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Харківській області, відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1, заступника голови Печенізької районної ради Харківської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

До Печенізького районного суду Харківської області з Департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Харківській області Національної поліції України надійшов протокол відносно ОСОБА_2 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.172-6 КУпАП.

Згідно Протоколу №557 про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією від 26 листопада 2018 року, ОСОБА_2, обіймаючи посаду заступника голови Печенізької районної ради Харківської області та будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, як суб'єкт декларування, повинна виконувати функції держави або місцевого самоврядування та згідно підпункту а) пункту 2 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого періоду декларування (до 01.04.2018), а саме 02.04.2018, опублікувала на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2017 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП, не визнала та повідомила, що мала намір подати вказані відомості у встановлений строк. Однак, несвоєчасна подача нею декларації була обумовлена відсутністю технічної можливості в отриманні доступу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто у неї відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення. Враховуючи вищезазначені обставини, ОСОБА_2 просила суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1ст.172-6 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні прокурор просив суд притягнути ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями статті 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст.172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неподання або несвоєчасне подання без поважних причин декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, передбаченої ЗУ «Про запобігання корупції» особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення.

З врахуванням положень ст.1 Закону №1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що несвоєчасна подача декларації ОСОБА_2 була обумовлена відсутністю технічної можливості в отриманні доступу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, для доступу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування необхідний електронний цифровий підпис.

22 березня 2018 року на ім'я ОСОБА_2 було випущено електронно-цифровий підпис від Акредитованого центру сертифікації ключів Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк».

29 березня 2018 року ОСОБА_2 було направлено запит на електронну адресу Національного агентства з питань запобігання корупції з проханням змінити ЕЦП.

30 березня 2018 року ОСОБА_2 отримала відповідь від Національного агентства з питань запобігання корупції з посиланням для зміни ЕЦП. Після переходу за посиланням була відправлена заявка на зміну ЕЦП. В цей час ОСОБА_2 не мала змоги отримати доступ до Реєстру та відповідно вчасно подати Декларацію.

Відразу, після зміни ЕЦП, нею було подано декларацію.

Відповідно до вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи зазначені у п.1 п/п «а» п.2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається агентством.

Відповідно до п.1ч.9 ст.11 Закону України «Про запобігання корупції» до повноважень Національного агентства належить забезпечення ведення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 р. № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 р. за № 959/29089, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі-Порядок).

Згідно пункту 1 розділу II Порядку, до Реєстру включаються такі електронні документи: декларації, що подаються відповідно до статті 45 Закону; повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону; виправлені декларації, що подаються відповідно до частини четвертої статті 45 Закону.

Відповідно до пункту 2 цього розділу Порядку суб'єкти декларування подають до Реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форм.

Суб'єкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному кабінеті після реєстрації в Реєстрі.

Згідно Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 р. № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 р. за № 959/29089, подання суб'єктом декларування електронних документів до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з використанням програмних засобів Реєстру здійснюється лише після реєстрації в Реєстрі.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010 про корупційні правопорушення та введення в дію антикорупційних законів) суд звернув увагу на те, що у ратифікованих Україною конвенціях, які є частиною національного законодавства, корупційна діяльність безпосередньо пов'язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов'язків.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року зазначив: «суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності».

Конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто, за наявності останніх відповідальність виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції тощо.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення.

З врахуванням положень ст.1 Закону №1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання декларації.

Матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_2, мала об'єктивну можливість, вчасно, у передбачені законом строки подати декларацію та фактично подавши електронну декларацію 02.04.2018 року, мала умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідувала будь-який корупційний інтерес.

Декларація була подана із запізненням на 1 день, яке було спричинене не умислом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а відсутністю технічної можливості в отриманні доступу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В діянні ОСОБА_2 відсутні ознаки суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки у неї були відсутні мотиви вчинити порушення закону, вона не бажала його порушити, поза її волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 умислу на вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях особи умислу на порушення вимог фінансового контролю. Крім цього, відсутні відомості про наявність в діях особи корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Таким чином, оскільки в діях ОСОБА_2 вбачається несвоєчасне подання декларації, але з причин, що не залежали від її волі, тому суд приходить до висновку про відсутність в діях останньої суб'єктивної сторони, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_2 відсутня суб'єктивна сторона, а відповідно і склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов'язковому закриттю, у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.245, 247, 251, 252, 268 ,283, 284, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1, заступника голови Печенізької районної ради Харківської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з моменту її постановлення через Печенізький районний суд Харківської області.

.

Суддя: В.А. Смирнов