Номер провадження: 33/813/93/19
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 520/12549/18

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участю секретаря - Драганової Ю.С.,

особи, які прийняли участь у судовому засіданні:

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

- захисник - адвокат Марков Олександр Сергійович,

- прокурор - Войтов Руслан Григорович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ОСОБА_2КУпАП,

встановив:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 17.10.2018 р. ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн., на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп..

Згідно з постановою суду вина ОСОБА_2 підтверджується: витягом з наказу Голови НПУ від 07.11.2015 р. № 116 о/с, згідно якого ОСОБА_2 призначено з 07.11.2015 р. поліцейським роти № 2 батальйону № 3 УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції; інформацією щодо послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_2; письмовою відповіддю Національного агентства з питань запобігання корупції від 04.07.2018 року; попередженням про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та пов'язаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфліктів інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю, та іншими зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення в сукупності, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення. Судом першої інстанції встановлено, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову Київського районного суду м. Одеси від 17.10.2018 р. скасувати. Ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КУпАП.

Апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою. Висновки суду не відповідають обставинам справи. Вказує на те, що з 01.01.2018 р. по 05.04.2018 р. він численні рази намагався подати електронну декларацію але не зміг цього зробити через неполадки на сайті НАЗК.

У судовому засіданні ОСОБА_2, його захисник Марков О.С. підтримали викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

Прокурор у судовому засіданні вважав необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення. Постанову суду першої інстанції залишити без змін. Посилався на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Вказував, що у ОСОБА_2 було достатньо часу, щоб подати декларацію. Декларацію не було подано вчасно з вини ОСОБА_2.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника Маркова О.С. та прокурора, вивчивши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Приписами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 57/2018 від 13.09.2018 року ОСОБА_2, перебуваючи на службі в Національній поліції України, на посаді поліцейського роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, являючись суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, згідно з п. п. «з» п. 1 ч. 21 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, 05.04.2018 р., тобто після закінчення терміну подачі такої декларації - 01.04.2018 р..

НАЗК встановлено послідовність дій, які вчинив ОСОБА_2. 21.01.2018 р. він увійшов до розділу «особистого кабінету» Реєстру «Мої документи» та здійснив дії «переглянуто». 05.04.2018 р. здійснив подання документу (декларації), яку підписано ЕЦП, документ подано.

Датою виявлення правопорушення є дата складення протоколу. Часом вчинення адміністративного правопорушення є 05.04.2018 р..

Диспозиція частини 1 статті 172-6 КУпАП передбачає несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. У сенсі положень даної норми права з суб'єктивної сторони дане адміністративне правопорушення передбачає наявність умисної форми вини. Відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, настає за умови, що суб'єкт усвідомлював протиправний характер своїх дій і мав прямий умисел, спрямований на ухилення від своєчасного подання декларації НАЗК, керуючись особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення такого діяння через необережність не охоплюється санкцією частини 1 статті 172-6 КУпАП і виключає притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» вих.№223-943/0/4-17 від 22.05.2017 р. під поважними причинами розуміється неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо. Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов'язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 6 жовтня 2010 (справа №1-27/2010).

Матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_2 умислу (прямого чи непрямого) та відповідного корисливого або іншого особистого інтересу, чи інтересу третіх осіб, на несвоєчасне подання щорічної декларації.

ОСОБА_2 щорічну декларацію подано 05 квітня 2018 року, згідно його доводів несвоєчасне подання декларації обумовлено поважними причинами.

Так, станом на 21.01.2018 р., коли він входив на сайт НАЗК у ОСОБА_2 не було відомостей про нарахований і виплачений йому дохід, оскільки відповідно до наданої довідки Департаменту національної поліції від 04.02.2019 р. інформація про доходи надійшла до управління 23.01.2018 р. і була доведена до поліцейських, починаючи з 25.01.2018 р.. Відповідно до наявних у справі скріншотів ОСОБА_2, починаючи з 12.03.2018 р. по 04.04.2018 р. намагався увійти на сайт НАЗК, але у доступі до сайту було відмовлено (а. с. 75 - 106). Після чого ОСОБА_2 04.04.2018 р. отримав ЕЦП через ПАТ КБ «ПриватБанк» (а. с. 125 - 127), а 05.04.2018 р. ним було подано декларацію.

Про намагання ОСОБА_2 вчасно подати декларацію свідчить його звернення до акредитованого центру сертифікатів ключів ДФС України щодо дії ЕЦП (а. с. 122 - 123).

Таким чином, надані ОСОБА_2 докази в сукупності спростовують висновок про наявність в його діях умислу на несвоєчасне подання декларації.

Обов'язку суб'єкта декларування своєчасно подати декларацію кореспондує обов'язок держави в особі уповноважених нею органів забезпечити суб'єкту декларування безперешкодне подання декларації до 1 квітня за минулий рік.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_2 мав достатньо часу (з 1 січня 2018 року до 1 квітня 2018 року) для подання декларації, не є підставою для відмови в задоволенні скарги, так як кінцевою датою подання декларації за минулий рік є 1 квітня поточного року, дії щодо подання декларації ОСОБА_2 почав вчиняти вчасно, але не здійснив це з незалежних від нього вищевказаних причин.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, як то недоведеність умислу, наявні. Дане має наслідком скасування на стадії апеляційного розгляду справи постанови про притягнення до адміністративної відповідальності із закриттям провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 247, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеській апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 176-2 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі закрити за підставою, передбаченою п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративної відповідальності.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін