ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/8024/18 Головуючий в 1 інст.: Гнатюк О.М.
Провадження № 33/807/163/19 Доповідач в 2 інст.: Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 березня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю: секретаря судового засідання Волошина С.С., представника Запорізької митниці ДФС Герега К.М., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та її захисника - адвоката Колесник С.Г., справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працююча директором ТОВ «ТРАНСКЛАД», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, що становить 1219529 (один мільйон двісті дев'ятнадцять тисяч п'ятсот двадцять дев'ять) гривень 60 копійок з конфіскацією бурштину загальною масою нетто 1210826,50 г на користь держави.

На підставі ст.ст. 519, 520 МК України стягнуто з ОСОБА_3 на користь Запорізької митниці ДФС понесені митним органом витрати в сумі 4430,71 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

В С Т А Н О В И В :

Постановою суду першої інстанції встановлено, що 10.08.2018 року на митному посту «Запоріжжя-Центральний» Запорізької митниці ДФС директором ТОВ «ТРАНСКЛАД» ОСОБА_3 до митного оформлення було подано електронну митну декларацію у режимі «ЕК 10 АА» та надано документи:

- контракт № 20-06 від 20.06.2018, укладений між ТОВ «ТРАНСКЛАД» (69006, Україна, м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1А, ) в особі директора ОСОБА_3 та «Vrovition Іndustries LP» (272 Bath Street, Glasgow Scotland, G2 4JR, Велика Британія) в особі директора ОСОБА_6;

- додаткову угоду № 1 від 09.08.2018 до контракту № 20-06 від 20.06.2018;

- інвойс № 006 від 09.08.2018;

- пакувальний лист № 006 від 09.08.2018;

- міжнародну товарно-транспортну накладну CMR № 300729 від 10.08.2018 на товар: «Паливні гранули (пелети) пресовані, гранульовані, циліндричної форми різного розміру з тирси хвойних порід дерева: Дерев'яні паливні гранули, Виробник - немає даних, Країна походження - UA» - у кількості 21 060 кг, вартістю 1 895,40 Євро, який знаходився у вантажному автомобілі НОМЕР_1/НОМЕР_2.

Електронній митній декларації було присвоєно № UA112080/2018/019598 від 10.08.2018.

10.08.2018 Запорізькою митницею ДФС було прийнято рішення про проведення митного огляду товару, заявленого до митного оформлення з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і даних транспортних засобів, зазначених у товаросупровідних документах.

З 13.08.2018 по 17.08.2018 Запорізькою митницею ДФС було здійснено повний митний огляд, в ході якого встановлено, що товари запаковані у 702 поліпропіленові мішки, які знаходяться на 26 дерев'яних палетах, обгорнутих поліетиленовою плівкою, вага одного мішка з товаром у середньому становить 30 кг (+-0,1 кг), що відповідає відомостям, заявленим у митній декларації, товаросупровідних документах.

В результаті розпакування та розкриття усіх мішків встановлено, що товар являє собою гранули (пелети) переважно сірого кольору, пресовані, циліндричної форми різного розміру з тирси дерев. Підчас розпакування та розкриття усіх поліпропіленових мішків було вявлено 64 мішки, в яких знаходиться каміння дрібної та середньої фракції, прозоре, напівпрозоре тьмяне, колір від блідо-жовтого до коричневого, з яких: 18 мішків - каміння дрібної фраї без домішок гранул (пелет) та 46 мішків - дерев'яні пелети (гранули) з домішкою каміння дрібної та середньої фракції. Після відсортування каміння від гранул (пелет) було здійснено пакування та зважування. Загальна вага виявленого каміння (дрібної та середньої фракції, прозоре, напівпрозоре та тьмяне, колір від блідо-жовтого коричневого) складає 1 217,6 кг (одна тисяча двісті сімнадцять кілограмів шістсот грам).

За результатами огляду складено акт № UA112080/2018/019598 від 17.08.2018.

Таким чином, 10.08.2018 року директором ТОВ «ТРАНСКЛАД» ОСОБА_3 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а саме шляхом подання до органу доходів і зборів (Запорізька митниця ДФС) як підстави для переміщення товарів документів (CMR № 300729 від 10.08.2018, інвойс № 006 від 09.08.2018, пакувальний лист № 006 від 09.08.2018, контракт № 20-06 від 20.06.2018, додаткову угоду № 1 від 09.08.2018 до контракту № 20-06 від 20.06.2018), що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, а також з використанням засобів та способів, що утруднювало виявлення таких товарів.

17.08.2018 року Запорізькою митницею ДФС у відношенні директора ТОВ «ТРАНСКЛАД» ОСОБА_3 складено протокол про порушення митних правил № 0305/11200/18 за ознаками, передбаченими ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 268 КУпАП та ч.4 ст.526 МК України, маючи клопотання про відкладення слухання справи через поважність причини відсутності її та адвоката в судовому засіданні, і можливого перенесення справи на 2 дні за закінченням лікування, провів розгляд справи та постановив судове рішення у відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

У зв'язку з наведеним, відсутність вмотивованого висновку у оскаржуваній, постанові суду щодо розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, свідчить про спрощений та поспішний підхід до судового розгляду справи, не відповідає вимогам закону та в ній простежується недотримання судом права особи на доступ до правосуддя.

Не оспорюючи факту виявлення працівниками митниці в задекларованому нею товару «Паливні гранули (пелети) пресовані, гранульовані, циліндричної форми різного розміру з тирси хвойних порід дерева: Дерев'яні паливні гранули» бурштину, вона стверджувала, що не вчиняла будь-яких дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та не має жодного відношення до вказаного каміння. Як воно опинилось у відвантаженому товарі їй не відомо. Із всіх документів, на які послався суд, і які начебто містять неправдиві відомості, нею було підписано лише оригінал контракту № 20-06 від 20.06.2018р.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями водія ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_8, які кожен окремо пояснили, що оформленням, підписанням документів на вказаний товар займався безпосередньо ОСОБА_6, він же безпосередньо займався і завантаженням його до автомобіля, який упродовж 3-х днів з 10 по 13 серпня 2018 року, знаходився на території митного посту без присутності водія та неопечатаним вантажем, а потім протягом 3-х діб оглядався працівниками митниці. Цю обставину також підтвердив в своїх поясненнях і сам ОСОБА_6

Окремої уваги заслуговує висновок почеркознавчої експертизи № 192 від 25.10.2018, згідно з яким підписи в контракті № 20-06 від 20.06.2018 та додатковій угоді № 1 від 09.08.2018 до контракту № 20-06 від 20.06.2018, виконані, ймовірно, директором ОСОБА_3

Тобто доказ, який покладений в основу її провини, містить певні сумніви щодо його об'єктивності, а тому мав би бути оціненим критично, хоч би з позиції того, що жодних вільних та експериментальних зразків від неї, під час проведення митної перевірки, отримано не було, а посилання в доповідній записці на ім'я голови суду про те, що вона ухилилася від явки до митниці, нічим не підтверджені.

Також, на думку апелянта, суд мав критично оцінити і висновки проведеної Управлінням товарознавчої інженерно-технічної та криміналістичної експертизи Департаменту податкових та митних експертиз ДФС ідентифікаційної та товарознавчої експертизи. Згідно висновку №114 від 11.09.2018 в результаті проведених досліджень предмети, вилучені за протоколом про порушення митних правил №0305/11200/18 від 17.08.2018, ідентифіковано як дорогоцінне каміння органогенного утворення - бурштин (різновиду сукциніт) в стані сировини. Загальна маса нетто наданого на експертизу бурштину становить 1 210 826,50 г. Вартість бурштину, вилученого за протоколом про порушення митних правил № 0305/11200/1 від 17.08.2018 становить 1 219 529,60 грн.

Зокрема, порядок проведення експертиз в справах про порушення митних правил врегульовано Наказом Міністерства фінансів України від 02.12.2016 року № 1058 "Про затвердження порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів ДФС із СЛЕД ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз)...".

Відповідно до п. 6 розділу 5 Порядку при проведенні експертизи з метою визначення вартості товару у справі про порушення митних правил, експерт за потреби проводить огляд товару за місцем його зберігання.

Крім цього, згідно вимог Національного стандарту №1 загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440, одним із етапів проведення оцінки майна є його ідентифікація. Тобто проведення товарознавчої експертизи здійснюється лише за умови огляду товарів.

Як вбачається з висновку ідентифікаційної та товарознавчої експертизи від 11.09.2011 року, вона проводилась у м. Києві. Відповідно до вступної частини експертного висновку на дослідження експерту із Запорізької митниці були направлені проби (зразки), які відібрані під час повного митного огляду 23.08.2018 року. Описова частина висновку містить відомості, що досліджено увесь вилучений товар, загальна маса нетто становить 1 210 826,50 г.

Апелянт зазначає, що в провадженні слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області Дмитренко К.В. знаходиться кримінальне провадження за ч.1 ст.366 КК України, в межах якого накладено арешт на вилучене драгоцінне каміння, тому питання, яким чином арештоване майно опинилося в іншому місті з метою проведення експертизи залишається відкритим.

Тобто на станом 23 серпня 2018 року, маса вилученого працівниками митниці товару вже була меншою, ніж на час виявлення правопорушення, а тому експерт об'єктивно не мав змоги дослідити його первісний об'єм.

Крім того, відповідно абз. 7 стор. 5 висновку визначено, що «Враховуючи значний об'єм партії наданого на дослідження бурштину в стані сировини, відсутність документів, які містили б інформацію про походження та якість бурштину, а також те, що бурштин не розсортовано, для визначення вартості наданих на експертизу зразків застосовується знижка у розмірі 20%.», тобто ідентифікації кожного камінця та його маса експертом не встановлена.

Проте, якщо проаналізувати інформацію сайтів мережі Інтернет, з яких експерт отримав відомості щодо ринкової вартості бурштину, то саме розмір каміння визначає його вартість.

Вказані обставини свідчать про те, що висновок № 114 від 11.09.2018 як доказ її провини є сумнівним, а тому, на думку апелянта, перешкоджає дійти обґрунтованого висновку про правильність оцінки вартості предметів порушення митних правил, а відтак визначити суму штрафу відповідно до санкції ч.1 ст. 483 МК України.

Крім того, адвокатом Колесник С.Г. в інтересах апелянта подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Виходячи зі змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови адвокат Колесник С.Г. посилається на те, що при розгляді справи вона та ОСОБА_3 участі не брали, про час та місце її розгляду належним чином не повідомлялись, постанову суду захисник отримала 05.02.2019 року в канцелярії суду.

Заявлене захисником Колесник С.Г. клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні правопорушник та її захисник участі не брали, зі змістом постанови захисник ознайомився лише 5 лютого 2019 року, що підтверджується заявою про видачу копії постанови (а.с. 58).

У зв'язку з наведеним, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, її захисника - адвоката Колесник С.Г., які підтримали подану апеляційну скаргу, представника Запорізької митниці ДФС - Герегу К.М., яка рішення суду першої інстанції вважала законним, обґрунтованим, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В апеляційному суді ОСОБА_3 заперечувала, що вона подала електронну декларацію. З її слів, невідома особа підписала декларацію її електронним ключем.

Проте такі доводи ОСОБА_3 щодо непричетності до підписання декларації спростовуються її письмовими поясненнями від 17.08.2018, 12.08.2018.

Відповідно до пояснень від 17.08.2018 ОСОБА_3, будучи повідомленою про право не давати проти себе показання згідно зі ст. 63 Конституції України, зазначила, що вона є директором ТОВ «Трансклад» і 10.08.2018 року саме вона подала декларацію до митного оформлення на пост Центральний Запорізької митниці. Разом із декларацію вона подала наступні документи: інвойс № 006 від 09.08.2018, пакувальний лист № 0026 від 09.08.2018, CMR (міжнародна товарно-транспортна накладна) 300729 від 10.08.2018, контракт № 20-06 від 20.06.2018, дод. [додаткова угода] № 1 від 09.08.2018 (т.1 а.с. 241).

В поясненнях від 12.09.2018р. ОСОБА_3, також будучи повідомленою про право на давати проти себе показання, вказала, що за поставкою від 10.08.2018 саме вона як декларант від ТОВ «Трансклад» заявила декларацію на відвантаження пелет в гранулах із деревини (т. 1 а.с. 245).

Апеляційний суд з огляду на наведене вважає, що позиція ОСОБА_3 щодо причетності до вчиненого правопорушення не є стабільною та незмінною.

Так, в поясненнях від 28.08.2018 ОСОБА_3 зазначала, що вона не ставила свої підписи на пакувальному листі № 0026 від 09.08.2018, інвойсі № 006 від 09.08.2018; контракт № 20-06 від 20.06.2018 р. вона не підписувала. Хоча вона не знає, хто уклав договір на перевезення товару, підтвердила, що оригінали документів, на підставі яких була заявлена митна декларація, знаходяться в офісі підприємства за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1А (т. 1 а.с. 242-243).

В інших, раніше наведених поясненнях від 12.09.2018 ОСОБА_3 визнала, що саме вона підписала контракт № 20-06 від 20.06.2018 (т. 1 а.с. 245).

В той же час, відповідно до висновків почеркознавчої експертизи № 192 від 25.10.2018 підписи в контракті № 20-06 від 20.06.2018 та додатковій угоді № 1 від 09.08.2018 до контракту № 20-06 від 20.06.2018, виконані, ймовірно, директором ОСОБА_3 (т.1 а.с. 210-215).

Згідно із дослідної частини висновку експерта вирішити питання в категоричній формі не вдалося через відсутність вільних та експериментальних зразків підпису.

Відповідно до доповідної записки головного державного інспектора Запорізької митниці ДФС Катрич К.Ю. (т. 1 а.с. 201), ОСОБА_3 25.09.2018, 27.09.2018 була запрошена до митниці для надання зразків, необхідних для проведення експертизи, в наступному зазначеній особі була направлена повістка про виклик, що також підтверджується змістом повістки та реєстром поштових відправлень (т.1 а.с. 199-200), однак ОСОБА_3 до митного органу не прибула.

Як з цього приводу представник Запорізької митниці ДФС Герега К.М., в судовому засіданні апеляційного суду зазначила, що необхідність призначення почеркознавчої експертизи була зумовлена саме такою нестабільною позицією ОСОБА_11 Її неодноразово викликали до митниці для надання зразків почерку, як шляхом надсилання повісток, так і дзвінками на телефон підприємства та її особистий мобільний телефон, але вона для цього не з'явилась. Оскільки в розпорядженні митниці були документи, підписані ОСОБА_3 за іншими поставками, в яких вона не спростовувала свого підпису, а також її пояснення в цій справі, копія її паспорт, було вирішено у відповідності до ст. 515 МК призначити проведення вказаної експерти та надати для дослідження зазначені документи.

Отже, відсутність категоричної відповіді почеркознавчої експертизи є наслідком ухилення ОСОБА_3 від процесуальних дій, необхідних для вирішення справи, що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги.

З урахуванням зазначених висновків почеркознавчої експертизи та мінливої позиції ОСОБА_3 щодо вчиненого правопорушення, апеляційний суд не має сумнівів, що підписи в контракті № 20-06 від 20.06.2018 та додатковій угоді № 1 від 09.08.2018 виконані саме директором ТОВ «Трансклад» ОСОБА_3

Відповідно до позиції сторони захисту в апеляційному суді, захист не заперечував, що було вчинено порушення митних правил, однак вважає, що порушення вчинено не ОСОБА_3, а іншою особою - ОСОБА_12

За ч. 2 ст. 459 МК суб'єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Пункт 43 ч. 1 ст. 4 МК визначає, що посадові особи підприємств - це керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов'язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 5.6 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансклад» виконавчим органом товариства є Директор (Керівник), який здійснює поточне управління діяльністю товариства, розв'язує усі питання діяльності, крім тих, що становлять виняткову компетенцію Вищого органу товариства, а також має право без доручення виконувати усі дії від імені товариства (т.1 а.с. 121-134, т.2 а.с. 1-26).

За протоколом № 4 Загальних зборів учасників ТОВ «Трансклад» від 06.02.2014 та наказом № 2/2014-к від цієї дати ОСОБА_3 призначено на посаду директора товариства (т. 1 а.с. 120, а.с. 246, 247).

Оскільки порушення митних правил вчинено посадовою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансклад» - її директором ОСОБА_3, яка також була декларантом, саме ОСОБА_3 є суб'єктом адміністративної відповідальності за порушення митних правил в даній справі.

Наявність в діях ОСОБА_6 складу порушення митних правил чи кримінального правопорушення, на що посилається сторона захисту, не свідчать про помилковість рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, адже, виходячи із системного аналізу положень ст.ст. 486, 488, 494, 508, 522 МК та аналогічних норм КУпАП (ст. ст. 254, 279), розгляд справи про порушення митних правил здійснюється щодо особи, відносно якої складено протокол про порушення митних правил, та в межах цього протоколу.

В апеляційній скарзі викладено незгоду щодо порядку проведення і результатів проведеної експертизи № 114 від 11.09.2014.

За результатами розгляду доводів апеляційної скарги в цій частині було встановлено наступне.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0305/11200/18 від 17.08.2018 та акту проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, проведеного 13.08.2018, в ході повного митного огляду було виявлено 64 мішки, в яких знаходиться каміння дрібної та середньої фракції, прозоре, напівпрозоре та тьмяне, колір від блідо-жовтого до коричневого. Після відсортування каміння від гранул (пелет) здійснено пакування та зважування. Загальна вага каміння склала 1217 кг 600 грам (т. 1 а.с. 2-3, а.с. 16).

В межах кримінального провадження слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області Дмитренко К.В. було відібрано зразки з п'яти мішків по 100 грамів з кожного, тобто всього відібрано 500 грамів (т.1 а.с. 30-32).

Згідно з постановою про призначення експертизи, постановою про взяття проб і зразків у справі про порушення митних правил, а також протоколом про одержання цих проб і зразків, для проведення експертизи було відібрано увесь об'єм каміння, що становив 1217 кг 100 грамів, який залишився після відібрання зразків слідчим у межах кримінального провадження (а.с. 55-57).

Відповідно до супровідної документації, реєстру відправлень та маркувальних етикеток на дослідження експерту було відправлено зазначене каміння у кількості 1217 кг 100 грамів у 43 мішках (а.с. 53-54, 58-75).

Згідно з вступною частиною висновку експерта № 114 від 11.09.2014 на дослідження надійшло саме зазначений обсяг каміння, масою 1217 кг 100 грамів.

В ході експертного дослідження всі зразки було розсортовано на наступні фракції: до 2 г/шт.; 2-5 г/шт.; 5-10 г/шт.; 10-20 г/шт., із визначенням загальної маси кожної фракції (т. 1 а.с. 88).

В результаті встановлено точну масу нетто зразків без маси мішків, маркувальних етикеток та бирок, а також значної кількості пилу та бруду, яка становила 1 210 826,50 грамів.

Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги щодо об'єму зразків, які були предметом експертного дослідження.

Є безпідставним посилання апеляційної скарги на положення п. 6 розділу 5 Порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз), Нормативів взяття проб (зразків) товарів для проведення дослідження (експертизи), форм акта про взяття проб (зразків) товарів та висновку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1058 від 02.12.2016, та Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003, в контексті не здійснення експертом ідентифікації товару, оскільки відповідного до висновків експерта предмети, вилучені за протоколом про порушення митних правил № 0305/11200/18 від 17.08.2018, ідентифіковані як дорогоцінне каміння органогенного утворення - бурштин (різновиду сукциніт) в стані сировини.

Оскільки вилучені предмети є бурштином у стані сировини, експертом обґрунтовано із розрахунку середньої вартості бурштину в стані сировини щодо кожної фракції встановлено загальну вартість бурштину, що не суперечить твердженням апеляційної скарги про те, що саме розмір каміння визначає його вартість, та відповідає доданій до апеляційної скарги інформації з мережі Інтернет про те, що бурштин в стані сировини оцінюється за вартістю його ваги за кожною фракцією (т. 2 а.с. 62-63, 67-68), а не кожного окремого каміння, як наполягає апелянт.

У зв'язку з наведеним відсутні підстави вважати, що судом першої інстанції постанова прийнята без урахування всіх фактичних обставин справи, які мають значення для її правильного вирішення, або без належної та об'єктивної оцінки доказів, про що стверджується в апеляційній скарзі.

Апеляційним судом перевірені доводи апелянта про те, що судовий розгляд відбувся без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та її захисника.

Так, направлені судом на адресу проживання ОСОБА_3 повістки з викликом в судові засідання на 12.12.2018, 17.01.2019 були повернуті до суду за закінченням терміну зберігання (т.2 а.с. 30, 33).

В той же час захисник ОСОБА_3 - адвокат Колесник С.Г. звернулася до суду із заявою, в якій, зазначаючи, що їй відомо про дату і час розгляду справи, просила відкласти розгляд справи до видужання ОСОБА_3 (т.2 а.с. 34).

24.01.2019 адвокат Колесник С.Г. ознайомилася з матеріалами справи (т.2 а.с.38).

Відповідно до клопотання ОСОБА_3 від 28.01.2019. їй було відомо про розгляд справи 29.01.2019, який вона просила відкласти на іншу дату, у зв'язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні її та захисника (т.2 а.с.39).

Оскільки, як зазначено вище, судові засідання неодноразово відкладалися, а лікарняні, які ОСОБА_3 зобов'язалася надати, не були надані суду першої інстанції, суд станом на час розгляду справи - 29.01.2019 року зробив обґрунтований висновок про ухилення особи від участі в розгляді справи про порушення митних правил задля затягування строків розгляду з метою уникнення адміністративної відповідальності, тому доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, свідчить про спрощений підхід до судового розгляду, не відповідає вимогами закону та порушує права особи на доступ до правосуддя, є безпідставними.

Крім того права ОСОБА_3 було поновлено при апеляційному перегляді - вона не була обмежена у правах, передбачених ст. 498 МК, ст. 268 КУпАП, а саме була присутньою в апеляційному суді, надавала пояснення та заперечення, користувалася допомогою особи, яка надає правову допомогу на професійній основі, - адвоката Колсеник С.Г., а тому права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не є порушеними.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 486, 489, 527-529 МК України, ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 та її захиснику - адвокату Колесник С.Г. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2019 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/8024/18