Справа № 557/770/18 Головуючий у 1 інстанції: Жураковський А.І.
Провадження № 33/811/399/18 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 06 листопада 2018 рокупро притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 11.09.2018 року о 08 год. 33 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 300км, керував транспортним засобом «Volkswagen Crafter», д.н.з. НОМЕР_1, що підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим повторно протягом року вчинив порушення (26.06.2018 року постанова ЕАА №458100), чим порушив вимоги п. 31.3.б ПДР.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 06 листопада 2018 року.

В обґрунтування свої апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що суддею першої інстанції не дотримано вимог КУпАП, розглянуто у його відсутності, а отже не враховано особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність.

ОСОБА_2 не погоджується із прийнятим рішенням та звертає увагу, що є приватним підприємцем та автомобіль є основним джерелом для існування його сімї.

Розгляд поданої апеляційної скарги відбувся у відсутності ОСОБА_2, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою, що не позбавляє апеляційний суд можливості розгляду справи у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Висновки судді першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи, яким суддя дав належну і ретельну оцінку.

Суддя першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП всебічно, повно та обєктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і дійшов правильного, законного та обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п.31.3.б) Правил дорожнього руху та відповідно вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_2 засвідчена, зокрема, відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення від 11 вересня 2018 року серії БД №407244 (а.с.1), про керування ним 11 вересня 2018 року о 08 год. 33 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 300км, транспортним засобом «Volkswagen Crafter», д.н.з. НОМЕР_1, що підлягає обовязковому технічному контролю, який своєчасно його не пройшов.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26 червня 2018 року серії ЕАА№458100 (а.с.2) та картки обліку адміністративного правопорушення (а.с.3) ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП у виді 340 грн. штрафу, що є підтвердженням повторності вчиненого ним протягом року будь-якого з порушень, передбачених частинами першою-третьою статті 121 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, суддя першої інстанції, дослідивши матеріали справи, прийняв законне та обґрунтоване рішення і в повному обсязі виконав вимоги ст.245 КУпАП.

При накладені адміністративного стягнення суддею місцевого суду відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан.

Частиною четвертою статті 121 КУпАП передбачено санкцію лише у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або найбільш суворий з адміністративних стягнень - адміністративний арешт на строк від п'яти до десяти діб.

Урахувавши наведені обставини, суддя першої інстанції призначив ОСОБА_2 мінімальне адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 4 ст. 121 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці, яке за своїм видом і мірою є справедливим,відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на повторність вчинення ОСОБА_2 правопорушення, а саме останній для себе не зробив відповідних висновків, на шлях виправлення не став та вчинив протягом року аналогічне правопорушення, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції обґрунтовано призначив адміністративне стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, які, зокрема, також долучив ОСОБА_2 як в обґрунтування необхідності використання в підприємницькій діяльності автомобіля, видами підприємницької діяльності останнього є перероблення молока, виробництво масла та сиру, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Таким чином, як вбачається з вказаних даних, основною та безпосередньою діяльністю ОСОБА_2 не є перевезення й використання автомобілів, відтак апеляційний суд не вбачає, що позбавлення прав на керування транспортними засобами позбавить останнього єдиного джерела на існування, та окрім цього, таке позбавлення права носить лише тимчасовий характер задля виховання особи-правопорушника.

З огляду на наведене, апеляційний суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності чи застосування до нього більш мякого адміністративного стягнення, можливість заміни якого не передбачено чинним КУпАП.

Апеляційний суд не вбачає підставою для скасування оскаржуваної постанови судді й те, що розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_2, адже порушене його право на участь у судовому розгляді відновлене шляхом подачі апеляційної скарги та участі в перегляді справи в суді апеляційної інстанції.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді першої інстанції є необґрунтованими, рішеня, на переконання апеляційного суду, є законним та обґрунтованим, а отже підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 06 листопада 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М.Урдюк