Справа №579/2405/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Моргун О. В.
Номер провадження 33/816/114/19 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, та його захисника Лопаткіна О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 29 січня 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, працюючий в Дарницькому ДЕПО в м. Київ, мешкає в АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 29.01.2019 року водій ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 11.12.2018 року о 00 годин 10 хвилин в м. Кролевець по вул. Героїв України, він керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить оскаржувану ним постанову скасувати та закрити провадження справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання ОСОБА_3 оскаржувана ним постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм чинного законодавства, висновки якої не відповідають обставинам справи.

У своїх доводах вказує на неможливість, з моменту зупинки ( 00 год. 10 хв.) до складання протоколу про адміністративне правопорушення (00 год. 28 хв.), в установленому законом порядку провести огляд на стан сп'яніння.

Стверджує, що матеріали справи не містять належних даних, що він був водієм в розумінні вимог п. 1.10 ПДР України та рухався на транспортному засобі.

Вказує на відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення наступної інформації: який саме огляд він мав пройти та з якою метою даний огляд проводився; про використання спеціальних технічних приладів; чи пропонувались вони йому; чи погоджувався він на їх використання; який цифровий покажчик проміле алкоголю виявлено в його крові.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наступних обставин: наявності в поліцейського під час складення протоколу сертифікату відповідності на газоаналізатор та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; наявність дозволу МОЗ та Держспоживстандарту, повідомлення йому про порядок застосування газоаналізатора; заповнення формуляру направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння; пропонування йому медичний заклад для проведення огляду. Не спростовано також, що огляд щодо виявлення стану сп'яніння проведено не лікарем закладу охорони здоров'я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Для проведення лабораторних досліджень використовувалась вимірювальна техніка та обладнання, не дозволені МОЗ, не підтверджені сертифікатом відповідності та свідоцтвом про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Також стверджує, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено акт огляду, до якого вносяться результати огляду на стан сп'яніння. Матеріли справи не містять спростувань викладених ним фактів щодо не дотримання вимог ст. 266 КУпАП, а також те, що вказаний в протоколі прилад Драгер не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандарт, калібровка проведена понад встановленого шестимісячного строку до застосування його до правопорушника. Огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проведений не в присутності двох свідків, а особи, які зазначені в протоколі не є свідками керування ним транспортного засобу та проходження огляду на стан сп'яніння.

Крім того, на переконання ОСОБА_3, протокол про адміністративне правопорушення складено працівниками невідомої організації, які не мають права на його складання, а огляд на стан сп'яніння проведено особою, яка має спеціальне звання. Матеріли справи взагалі не місять будь-яких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення таким доказом не являється.

У порушення вимог Інструкції оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 року, в протоколі про адміністративне правопорушення йому не було роз'яснено права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59 Конституції України та не вказано чи притягувався він раніше до адміністративної відповідальності. Стверджує, що відсутність факту керування ним транспортним засобом підтверджується тим, що вказаний в протоколі транспортний засіб не затримувався на строк до вирішення даної справи.

Вказує на фабрикування органами поліції відносно нього матеріалів з метою притягнення до адміністративної відповідальності, на вимогу поліцейського ним був підписаний частий бланк протоколу.

Також посилається на те, що з аналогічним порушеннями чинного законодавства, Управлінням патрульної поліції в м. Харкові у червні 2017 року було сфабриковано протокол, який є дзеркальним відображенням даної справи, що підтверджується постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.06.2017 року по справі №641/3872/17, яка на його думку має преюдиційне значення.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, та його захисника Лопаткіна О.В. які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону судом дотримані.

Як убачається з матеріалів справи суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об'єктивно оцінив добуті докази, з'ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Зокрема вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 289938 від 11.12.2018 року, складеного уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається те, що 11.12.2018 року о 00 годин 10 хвилин в м. Кролевець по вул. Героїв України, ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимог п. 2.9 А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. В графі пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення, ОСОБА_3 власноручно було зазначено, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, що завірив власним підписом (а.с. 2);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.12.2018 року Кролевецької ЦРЛ, складеного на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, яка керувала транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №295 від 11.12.2018 року, встановлено перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння. Даний висновком підписаний черговим лікарем ОСОБА_5, яка проводила огляд ОСОБА_3 (а.с. 3);

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №295 від 11.12.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_3 відмовився від проведення обстеження на вміст етилового спирту у видиханні повітря з допомогою Алконту, а також шляхом дослідження біологічного середовища. Перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння було встановлено за його зовнішніми ознаками, а саме: поведінка особи - замкнута; млявий, загальмований; мовна здатність - змазаність мови; дихання - прискорене; зіниці - розширені, реакція млява; хода - хитка, хитання при поворотах, нестійкий у позі Ромберга; тремтіння пальців рук; зі слів обстежуваного вживав алкоголь; запах алкоголю з порожнини рота (а.с. 31).

У суді першої інстанції свідок ОСОБА_6 пояснив, що 11.12.2018 року о 00 год. 10 хв. в м. Кролевець по вул. Героїв України був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_3 Під час перевірки документів, у водія були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. ОСОБА_3 погодився пройти огляд на стан сп'яніння в Кролевецькій ЦРЛ, за наслідкам проведеного огляду лікарем було складено висновок.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції був допитаний також лікар Кролевецької ЦРЛ ОСОБА_5, який пояснив, що в 11.12.2018 року в нічний час працівникам поліції для проходження огляду на стан сп'яніння, був направлений ОСОБА_3 Проте, на її пропозицію пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру він відмовився, від нього було чути запах алкоголю з порожнини рота, сам ОСОБА_3 підтвердив факт вживання алкогольних напоїв. За зовнішніми ознаками ОСОБА_3 нею було складено висновок про те, що він на час проведення огляду перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Апеляційний суд зазначає, що допит зазначених свідків був проведений в порядку задоволення клопотання самого ОСОБА_3, і підстав вважати покази зазначених свідків неправдивими чи наданими з метою оговорити особу ОСОБА_3 не вбачається. Тому суд першої інстанції цілком обґрунтовано поклав такі показання свідків в основу свого рішення на підтвердження винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також, в ході вивчення матеріалів справи, апеляційним судом було досліджено і додане до матеріалів відео з нагрудних камер поліцейських (а.с. 8), яке вже виступало предметом дослідження суду першої інстанції, та з якого було встановлено факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом 11.12.2018 року в стані алкогольного сп'яніння. Зокрема, на запитання співробітника поліції чи керував він транспортним засобом, ОСОБА_3 відповів ствердно. У розмові ОСОБА_3 факт вживання алкогольних напоїв та перебування в стані сп'яніння не заперечувався. Від проходження огляду на стан сп'яніння спочатку відмовлявся, а потім погодився проїхати до медичного закладу.

При цьому, жодних спростувань обставинам, які наявні на відео з нагрудних камер поліцейських ОСОБА_3 ні до суду першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не навів.

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння, є вірним та беззаперечним.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що огляд на стан сп'яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення відбулось протягом 19 хвилин, жодним чином не спростовує висновки суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 о 00 год. 10 хв. підтвердив допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 та не заперечував сам ОСОБА_3 під час розмови із співробітниками патрульної поліції, а проведення огляду в медичній установі встановлено наявними в справі письмовими доказами, а також лікарем Кролевецької ЦРЛ ОСОБА_5, яка безпосередньо і проводила огляд на стан сп'яніння ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо відсутності в матеріалах справи належних даних, що він був водієм в розумінні вимог п. 1.10 ПДР України, є безпідставними з огляду на те, що як уже зазначалось, факт керування особою, яка притягується до адміністративної відповідальності 11.12.2018 року о 00 год. 10 хв. в м. Кролевець по вул. Героїв України транспортним засобом підтвердив допитаний в суді першої інстанції в якості свідка співробітник патрульної поліції ОСОБА_6 Крім того, згідно з відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_3 не заперечував проти керування ним транспортним засобом.

Щодо доводів ОСОБА_3 про відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення інформації з приводу того, який саме огляд мав він пройти, про використання технічних засобів, чи вони йому пропонувались, наявності його згоди на проведення такого огляду, результати проведеного тестування, то їх слід відхилити, оскільки ОСОБА_3 притягується до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.9 а) ПДР України - керування в стані алкогольного сп'яніння, а не за відмову від його проходження, як помилкового зазначає апелянт. Факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння підтвердив сам ОСОБА_3 під час складення протоколу.

Апеляційний суд не вбачає також порушення ст. 266 КУпАП при проведенні огляду ОСОБА_3 на стан сп'яніння, та відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині, враховуючи те, що він в добровільному порядку погодився пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі. Жодні спеціальні технічні засоби при проведені ОСОБА_3 огляду лікарем в медичному закладі не застосовувались, стан сп'яніння встановлено за зовнішніми ознаками, а тому доводи апелянта щодо відсутності дозвільних документів на використанні газоаналізатора є безпідставними.

На виконання запиту суду, головним лікарем надано копію акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №295 від 11.12.2018 року, складеного в результаті проведеного огляду на стан сп'яніння ОСОБА_3, який був предметом дослідження судом першої інстанції.

Що стосується тверджень захисника Лопаткіна О.В. в ході апеляційного розгляду, що висновок результатів медичного огляду про алкогольне сп'яніння ОСОБА_3 є безпідставним, оскільки із самого акту медичного огляду від 11.12.2018 року вбачається, що жодних аналізів ( біологічного середовища) у нього не брали, а продувати Драгер він відмовився, то зазначаю наступне.

Так, відповідно до п.7 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння, проведення лабораторних досліджень є обов'язковим лише на визначення наркотичного сп'яніння. У нашому ж випадку, як вже зазначалася вище, лікар встановив стан алкогольного сп'яніння на підставі інших даних, які зазначені в акті медичного огляду, зокрема мовна здатність, вегето-судинні реакції, дихання, пульс, тиск, хода у позі Ремберга, запах алкоголю з рота, і крім того, сам ОСОБА_3 при медичного огляду, повідомив лікаря, що вживав алкоголь.

Складений відносно ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення від 11.12.2018 року серії БД №389938 не містить відомостей з приводу приладу Драгер, оскільки, як уже зазначалося, спеціальні технічні засоби при проведенні огляду на стан сп'яніння особи, яка притягується до адміністративної відповідності не застосовувались. Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, в присутності двох свідків проводиться огляд на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, однак такий огляд ОСОБА_3 не проводився. Під час зупинки транспортного засобу, свідки співробітниками поліції взагалі не залучались.

Доводи ОСОБА_3 про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього не уповноваженою на те особою належить відхилити, оскільки згідно з положеннями п. 1) ч. 1 ст. 255 КУпАП протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справи. Вказаний протокол відносно ОСОБА_3 було складено співробітником СРПП Кролевецького ВП ГУНП старшим сержантом поліції ОСОБА_6, який відповідно до наданих т.в.о. начальника Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області, здійснював патрулювання 11.12.2018 року в м. Кролевець та є уповноваженою особою на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів ОСОБА_3 про те, що всупереч вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року, співробітниками поліції йому не були роз'яснені права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59 Конституцією України, необхідно зазначити наступне. З пункту 1 розділу 1 вказаної Інструкцією слідує, що її норми не застосовуються при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У той же час процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Ствердження ОСОБА_3, що ним на вимогу співробітників поліції було підписано пустий бланк протоколу, є безпідставними, оскільки такі показання спростовуються, зокрема наявним в даному протоколі, окрім підпису ще й записом в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення, в якій він власноручно зазначив, що в стані алкогольного сп'яніння керував автомобілем.

Також апеляційний суд не бере до уваги твердження ОСОБА_3 про преюдиційність висновків викладених в постанові Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.06.2017 року по справі №641/3872/17, оскільки дана постанови була винесена не відносно ОСОБА_3 та не за фактом вчинення адміністративного правопорушення 11.12.2018 року передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Висновки викладені в даній постанові жодним чином, не встановлюють факту фабрикування співробітниками поліції відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до положень ст. 266 КУпАП, в разі виявлення факту керування транспортними засобам в стані алкогольного сп'яніння, такі особи відсторонюються від керування транспортними засобами. Проте норми КУпАП не містять вимог про затримання транспортних засобів, за наслідками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відсутність в матеріалах справи даних про затримання вказаного в протоколі автомобіля не спростовує висновки суду про передання ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вмотивованим та законним і не вбачає підстав для його скасування, як того просить ОСОБА_3, а тому, повинно бути залишено без зміни, а вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 29 січня 2019 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.