Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 33/4809/391/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р.І.
Категорія - ст. 124 КУпАП Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2019 року, суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та в його інтересах захисника-адвоката Іващенка О.П., потерпілої ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 вересня 2019 року, якою стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 31.08.2019 року, о 10 год. 44 хв., керуючи автомобілем «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2 , перед здійсненням розвороту на перехресті вул. Вокзальної та вул. Академіка Корольова в м. Кропивницькому, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє ліве положення та не надав переваги в русі попутним транспортним засобам, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота», державний номер НОМЕР_3 , який рухався позаду в попутному напрямку по крайній лівій полосі смуги руху на яку при здійсненні розвороту виїхав ОСОБА_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. Свої вимоги обґрунтував тим, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 270053, який було складено на нього працівником поліції, не відповідає дійсності та обставинам справи, вимогам ст. 124 КУпАП, ст. 256, 266 КпАП України. Так в схемі місця ДТП не зафіксовано місце зіткнення автомобілів відносно краю проїзної частини та не зафіксовані частини від автомобілів, які мали залишитись на місці зіткнення, на яке в подальшому посилається працівник поліції в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому вважає, що схема місця ДТП складена з порушенням «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Відповідно до схеми та відсутності замірів, не можна з`ясувати, де було місце зіткнення, на зустрічній смузі, чи на смузі руху автомобілів, таким чином маються сумніви у визначенні місця зіткнення працівниками поліції автомобілів.

Жодних доказів (фото, відео або висновків експерта), крім сумнівних та таких, що не відповідають та протирічать слідовій інформації свідчень водія ОСОБА_2 , які викликають сумніви у їх правдивості, у працівників поліції не має. Натомість він ОСОБА_1 , у протоколі вказав, що вину свою не визнає та в поясненні зазначив, що на його автомобілі горів покажчик лівого повороту і він здійснював розворот з крайньої лівої смуги, оскільки справа від нього перебували маршрутні транспортні засоби. Крім того, працівниками поліції не був опитаний пасажир ОСОБА_3 , який знаходився в його автомобілі і якого видно на відео після ДТП, але працівниками поліції із незрозумілих причин свідок опитаний не був.

Вказав, що дійсно, 31 серпня 2019 року 10 год. 44 хв. в м. Кропивницький по вул. Вокзальна, 74, керував автомобілем Volkswagen Golf, державний номер НОМЕР_2 . Під`їжджаючи до регульованого перехрестя вул. Вокзальна та вул. Академіка Корольова, завчасно увімкнув лівий поворот, завчасно зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, а справа від нього перебували маршрутні транспортні засоби і коли загорілося зелене світло світлофора, повільно виїхав на перехрестя з увімкненим лівим поворотом та тримався ближче до середини проїзної частини. Переконавшись у дзеркало заднього виду, що на перехресті його ніхто не обганяє і він нікому перешкод не створює та у зустрічному напрямку транспорт відсутній, почав здійснювати розворот на перехресті. В цей момент водій автомобіля TOYOTA RAV4 державний номер НОМЕР_3 ігноруючи вимоги ПДР України, рухаючись по центру дороги, хоча їй ніхто не заважав рухатися ближче до правого краю проїзної частини, оскільки транспорту справа не було, замість того щоб зменшити швидкість та здійснити об`їзд його автомобіля з права, здійснюючи обгін на перехресті та виїхавши на смугу зустрічного руху, допустила зіткнення, хоча згідно Правил дорожнього руху України на перехресті заборонено здійснювати обгін. Вважає, що працівниками поліції було вчинено ряд суб`єктивних, упереджених та не об`єктивних дій спрямованих на встановлення виключно його вини. Також вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 270053, на підставі якого порушено справу та розглянуто судом - не відповідає фактичним обставинам події та не відповідає вимогам Закону. Вказав, що у поданому ним запереченні на протокол з додатками, зазначалося, що на схемі місця ДТП відсутні заміри стосовно місце зіткнення транспортних засобів відносно краю проїзної частини і представником адвокатом Іващенко О.П. було заявлено клопотання про повернення адміністративної справи на доопрацювання для встановлення фактичних розмірів місця зіткнення автомобілів, для повного та всебічного розгляду справи, але судом першої інстанції клопотання було проігноровано. Також до матеріалів судової справи було долучено пояснення пасажира ОСОБА_3 , який підтвердив здійснення повороту з лівої смуги, а з правого боку перебував маршрутний автобус, але заявлене клопотання та пояснення ОСОБА_3 , судом були проігноровані. Крім того суддею зазначено, що під час оформлення ДТП, він не висловлював будь-яких зауважень стосовно складеної схеми ДТП, але він зазначив, що не є спеціалістом і як потрібно складати схеми не знав, а тому вважав, що працівники поліції компетентні у оформленні схем. Зазначив, що розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, та порушив вимоги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 за №14.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Іващенка О.П., які просили задовольнити апеляційну скаргу, потерпілу ОСОБА_2 , яка просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції дослідивши матеріали справи та всі зібрані докази у їх сукупності правильно встановив дійсні фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУПАП.

Так, згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 31.08.2019 року, керуючи автомобілем «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2 , виїхав зі сторони магазину «АТБ», біля будинку № 74, на вул. Вокзальну в м. Кропивницькому та, увімкнувши лівий покажчик повороту, зайняв крайнє ліве положення на проїзній частині та зупинився на світлофорі, щоб в подальшому зробити розворот на перехресті. Після того, як увімкнувся дозволяючий рух сигнал світлофора, пропустив транспортні засоби, що рухались в зустрічному напрямку та почав здійснювати розворот і в цей момент відчув удар в свій автомобіль. Як виявилось автомобіль Тойота», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався позаду в попутному напрямку не надав йому переваги в русі і виїхавши на смугу зустрічного руху допустив зіткнення з його автомобілем.

Проте незважаючи на не визнання вини, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції вина ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку і, зокрема:

- показаннями наданими у судовому засіданні суду першої та апеляційної станції потерпілої ОСОБА_2 , яка показала, що 31.08.2019 року рухалась на автомобілі Тойота» державний номер НОМЕР_3 , по вул. Вокзальній в м. Кропивницькому в крайній лівій полосі смуги руху, оскільки права сторона була зайнята іншими транспортними засобами. Під`їжджаючи до перехрестя вул. Вокзальної та вул. Академіка Корольова побачила, що увімкнувся дозволяючий рух сигнал світлофора у зв`язку з чим вона продовжила рух далі не змінюючи напрямку руху. В цей час автомобіль «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який стояв в попутному напрямку правіше, на середині полоси руху, не надавши їй переваги в русі, почав різко здійснювати поворот ліворуч, в результаті чого її автомобіль зіткнувся з автомобілем «Фольксваген» державний номер НОМЕР_2 та автомобілі отримали механічні пошкодження;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №270053 від 31.08.2019 року;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_4 ( а.с.5);

- відеозаписами обставин правопорушення, оглянутими і дослідженими у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції, з яких вбачається, що у вказані в протоколі час та місці автомобіль «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , виїхавши зі сторони магазину «АТБ», біля будинку № 74, на вул. Вокзальну, де відсутня дорожня розмітка, увімкнув лівий покажчик повороту та зайнявши середину смуги руху зупинився на забороняючий сигнал світлофора. Після того як увімкнувся зелений сигнал світлофора ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 10.4 ПДР України, не зайнявши відповідне крайнє положення та не надавши переваги в русі автомобілю Тойота», державний номер НОМЕР_3 , який рухався позаду в попутному напрямку в крайній лівій полосі смуги руху, різко почав здійснювати розворот на перехресті, в результаті чого транспортні засоби зіткнулися та отримали механічні пошкодження;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не висловив будь-яких зауважень, з якої вбачається, що автомобіль Тойота», державний номер НОМЕР_3 , після зіткнення перебував на відстані 9,3 метра від краю зустрічної смуги руху, при ширині всієї проїзної частини на вул. Вокзальній 18,6 м, а тому враховуючи, що при зіткненні автомобіль Тойота», державний номер НОМЕР_3 , ще й відкинуло вліво, можна зробити висновок, що останній рухався в крайній лівій, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження;

Також вина ОСОБА_1 підтверджується механізмом та локалізацією отриманих ушкоджень автомобілями.

При цьому апеляційний суд враховує, що при складанні схеми ДТП та у вимірюваннях приймали участь, як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 , які схему підписали власноручно та будь-яких зауважень до неї не надали.

На переконання апеляційного суду вищевказані зібрані по справі докази є належними і допустимими взаємоузгоджуються між собою та повністю відповідають дійсним встановленим обставинам справи. Сумніви у їх належності та достовірності у апеляційного суду відсутні.

Суд першої інстанції у постанові дійшов правильного висновку, що доводи ОСОБА_1 та пояснення свідка ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 перед розворотом зайняв відповідне крайнє ліве положення та надав перевагу всім необхідним в даному випадку транспортним засобам, повністю спростовуються поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , наданими в судовому засіданні, письмовими матеріалами справи та відеозаписами обставин правопорушення та схемою дорожньої транспортної пригоди.

Крім того, доводи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі з приводу того, що винним у дорожньо-транспортній пригоді є ОСОБА_2 , а не він є необґрунтованими та безпідставним та повністю спростовуються вищевказаними зібраними по справі доказами, які є належними і допустимими взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції.

Так як встановленому у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 10.4 ПДР України, не зайнявши відповідне крайнє положення та не надавши переваги в русі автомобілю Тойота», державний номер НОМЕР_3 , який рухався позаду в попутному напрямку в крайній лівій полосі смуги руху, різко почав здійснювати розворот на перехресті, в результаті чого транспортні засоби зіткнулися та отримали механічні пошкодження, дане повністю підтверджується дослідженими відеозаписами та іншими вищевказаними зібраними по справі доказами. Не спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення і показання свідка ОСОБА_3 . При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що зазначені показання не узгоджуються із іншими зібраними по справі доказами. Крім того, як підтвердив у судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 він на протязі чотирьох років є другом ОСОБА_1 , а тому даний свідок крім вище зазначеного є заінтересованою собою у вирішенні справи на користь ОСОБА_1 .

Доводи викладені в апеляційній скарзі з приводу того, що в схема дорожньо-транспортної пригоди складена співробітниками поліції з порушенням інструкцій є необґрунтованими та безпідставними. Так, як вбачається із матеріалів провадження схема ДТП була складена співробітниками поліції на місці пригоди за участю ОСОБА_1 , які як підтвердили у судовому засіданні безпосередньо приймали участь у її складанні та приймали участь у вимірюваннях та після її складанні власноручно підписали її, при цьому будь-яких зауважень до схеми не надали, у тому числі щодо того, що на схемі не зафіксовано місце зіткнення відносно краю проїзної частини, як вбачається зі схеми вона складена із дотриманням інструкцій та нормативних актів України та в ній зазначено місце ДТП та розміри проїзної частини у тому числі краї.

Крім того, доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 з приводу того, що суд першої інстанції значно відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду та порушив вимоги п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 є необґрунтованими та безпідставними. На переконання апеляційного суду суд першої інстанції розглянув справу повно, всебічно та неупереджено, із дотриманням вимог КУпАП, та при цьому не порушив вимоги вищевказаної Постанови Пленуму Верховного суду України.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дослідивши зібрані докази по справі, із дотриманням вимог ст.245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини у справі, надав всім зібраним по справі доказам правильну юридичну оцінку, та дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність і діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення, суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 33 КУпАП та призначив останньому справедливе стягнення, яке є достатнім для його виправлення, а також є необхідним для запобігання вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень.

Беручи до уваги вищевикладене апеляційний суд доходить висновку, що порушень КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та при розгляді справи у суді першої інстанції, які потягнули скасування по суті правильного прийнятого рішення та вплинули б на правильність його прийняття не допущено, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу протилежного задоволенню не підлягають. Суд апеляційної інстанції розцінює вказані доводи як спосіб захисту зі сторони останнього з метою уникнення відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.

Підстави для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження по справі відсутні.

Отже враховуючи викладене апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, мотивованою та обґрунтованою підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційна скарга захисника Калінкіна Д.С. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

Апеляційного суду В.М. Онуфрієв