ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/100/19 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1, захисника Янчишина В.Й.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 29 січня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 29 січня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 03 листопада 2018 року о 05 год. 30 хв. в м.Тернополі по вул.Пушкіна,5, керував транспортним засобом марки "Opel Astra", д.н.з.НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest» 6810 ARBF 0443 (провірка дійсна до 06.12.2018 року) та огляду в КУТОР ТОНД водій категорично відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на те, що суд неповно та необ'єктивно розглянув справу про адміністративне правопорушення, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а наявні матеріали справи не підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вказує, що всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.2015 року №1413/27858, працівники поліції не оформили направлення на огляд водія транспортного засобу, а огляд у медичному закладі проводився у відсутності свідків.

Посилається на недотримання медичними працівниками порядку огляду на стан сп'яніння у медичному закладі, а саме, невиконання лікарем його вимог про відібрання зразків крові.

Зазначає, що Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.2015 року №1413/27858 не передбачено можливості застосування технічних засобів вимірювання, зокрема газоаналізатора Драгер Алкотест 6810, під час медичного огляду водія на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі, тому вважає незаконною відмову лікаря у проведенні його огляду шляхом відібрання біологічного матеріалу - зразків крові.

Стверджує, що в матеріалах справи відсутня належним чином оформлена та зафіксована його відмова від проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі, а у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ні сертифікат якості, ні свідоцтво про повірку технічного засобу, за допомогою якого йому було запропоновано пройти огляд.

Крім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що судом здійснено розгляд справи без його участі, а копію вказаної постанови отримав через свого захисника Янчишина В.Й. лише 07 лютого 2019 року, що позбавило його можливості оскаржити її у встановлений законом строк.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1, адвоката Янчишина В.Й., які підтримали подану апеляцію, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 03 листопада 2018 року №206717 інспектором роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4 зафіксовано факт керування 03.11.2018 року о 08 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул.Пушкіна,5 водієм ОСОБА_5 транспортним засобом марки "Opel Astra", д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці та факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння на місці за допомогою технічного приладу газоаналізатора "Drager Alcotest 6810" ARBF-0443 (повірка дійсна до 06.12.2018 року) у присутності двох свідків та у приміщенні медичного закладу КУТОР ТОНД (відмова №358).

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254,256 КУпАП, тому є належними доказом по справі.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які вказали, що 03.11.2018 року були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Драгер Алкотест" та виявив бажання пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі КУТОР ТОНД підтверджується відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що в медичному закладі лікар неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер», однак ОСОБА_1 умисно уникав від проходження огляду, зокрема, посилаючись на відсутність сертифікату на такий прилад, бажанням здати кров для проходження такого огляду тощо.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п.2.5. вказаних Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп'яніння, його дії та ознаки сп'яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також щодо порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп'яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Посилання апелянта на порушення процедури направлення його на проходження огляду у медичному закладі у зв'язку із відсутністю в матеріалах справи такого направлення є безпідставними, оскільки працівники поліції у відповідності із вимогами розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року №1452/735 забезпечили його доставку у медичний заклад протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, проте ОСОБА_1 у медичному закладі відмовився від проходження такого огляду.

Доводи апелянта про те, що огляд у медичному закладі КУТОР ТОНД проводився за відсутності двох свідків є необґрунтованими, оскільки такий огляд не проводився у зв'язку із відмовою правопорушника.

Безпідставними є твердження апелянта про недотримання порядку огляду на стан сп'яніння в медичному закладі, а саме невиконання лікарем його вимог про відібрання зразків крові, оскільки відповідно до п.п. 7, 14 розділу ІІІ вищевказаної Інструкції від 09 листопада 2015 року №1452/735 дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю у закладах охорони здоров'я обов'язково проводиться лише: якщо водій як учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, чи для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, ознак яких у ОСОБА_1 на момент приїзду у медичний заклад виявлено не було.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.2015 року №1413/27858 не передбачено можливості застосування технічних засобів вимірювання, зокрема газоаналізатора Драгер Алкотест 6810, під час медичного огляду водія на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п.9 вказаної Інструкції в закладах охорони здоров'я використовуються вимірювальна техніка та обладнання, дозволені МОЗ, із відповідним сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу.

Крім цього, із відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що медичні працівники намагалися ознайомити ОСОБА_1 із сертифікатом відповідності на газоаналізатор та свідоцтвом про його повірку, однак останній категорично відмовився.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Усі інші доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не є підставою для скасування постанови суду та закриття провадження у справі.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадженні у справі - відсутні.

Оскільки розгляд справи 29 січня 2019 року відбувся у відсутності ОСОБА_1 і копію оскаржуваної постанови суду він отримав через свого захисника Янчишина В.Й. лише 07 лютого 2019 року, тому відповідно до ст.289 КУпАП строк на її оскарження ним не порушено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 29 січня 2019 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис