Справа №591/2629/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Янголь Є. В.
Номер провадження 33/816/236/19 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. , з участю захисника Ященка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 В ОСОБА_2 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2019 року, якою

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2019 року ОСОБА_3 визнаний винним і підданий адміністративному стягненню за те, що він 21.04.2019 о 03:04 год. в м. Суми по вул. Прокоф`єва, 2, керував автомобілем BMW д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», на місці зупинки в присутності двох свідків відмовився категорично та виявив бажання пройти огляд в СОНД, де також відмовився пройти освідування, що підтверджується висновком СОНД №1362 від 21.04.2019, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, захисник особи, що притягається до відповідальності адвокат Ященко В.В. подав апеляційну скаргу в якій порушує питання про скасування постанови суду та закриття провадження у вказаній справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що постанова є незаконною, була винесена судом з порушенням законодавства.

Вказує, що ОСОБА_3 від проходження огляду в Сумському обласному наркологічному диспансері не відмовлявся, як це зазначено у висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, а лише відмовився від продуття трубки газоаналізатора, та просив надати йому можливість здати біосередовище для виявлення стану сп`яніння, у відповідь на що йому необґрунтовано відмовили. Захисник вважає вказану обставину грубим порушенням, оскільки законодавством не передбачено безальтернативність застосування газоаналізатора для визначення стану сп`яніння.

До того ж, зауважує, що всупереч положенням п.8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 за №1103, а також розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України, №1395 від 07.11.2015, протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я був складений не в присутності свідків, що підтверджується відеозаписом, на якому зафіксовано правопорушення.

Зазначає, що працівниками поліції було зупинено двох осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в якості свідків, та при цьому зауважує, що з відеозапису вбачається, як вказаним свідкам інспектор поліції показав висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_3 та пояснення свідків, які були присутні, коли ОСОБА_3 відмовився від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не даючи при цьому вказані документи свідкам для ознайомлення. На його думку, пояснення цих свідків вже були написані до пред`явлення їм вищевказаних документів. До того ж, вказує, що хоч в матеріалах справи і відсутній відеозапис, на якому було б зафіксовано сам факт складення протоколу, однак вбачається, що в момент ознайомлення ОСОБА_3 з його змістом свідки відсутні, що є свідченням того, що протокол було складено за їх відсутністності.

До того ж, захисник ставить під сумнів, чи можна вважати свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свідками, оскільки вони були відсутні під час зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_3 , не бачили ознак сп`яніння у водія, не бачили факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі, а також їм нічого не відомо про спосіб відмови водія від проходження медичного огляду.

Окрім того зазначає, що оскільки матеріали справи не містять направлення ОСОБА_3 на огляд до медичного закладу, то відповідно до вимог законодавства, такий огляд можна вважати недійсним, оскільки відсутність направлення тягне за собою відсутність правових підстав для проведення медичного огляду взагалі.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Висновки судді про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються зібраними у справі в передбаченому законом порядку доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ №154383 від 21.04.2019 (а.с.1); актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на місці зупинки (а.с.2), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння СОНД №1362 від 21.04.2019, згідно якого ОСОБА_3 від медичного огляду відмовився (а.с.3) письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с.4-7), диском з відеозаписом, на якому зафіксоване правопорушення (а.с.11).

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 складений із дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП, відповідно до п.9 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 з наступними змінами та містить в собі всі необхідні відомості, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як доказ у справі про адміністративне правопорушення.

Факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом не заперечувався в суді першої інстанції та не оспорюється в апеляційній скарзі.

Так, з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_3 виявляв ознаки алкогольного сп`яніння, від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки відмовився з мотивів того, що не впевнений в його результаті, що і послугувало підставою для його направлення на огляд до медичного закладу.

Положеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», передбачена альтернативність проведення огляду на стан сп`яніння, зокрема, як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

При цьому, суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апеляційної скарги в частині відсутності факту відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, оскільки висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, складений у СОНД за №1362 від 21.04.2019 має всі необхідні дані: дату та час складання, номер реєстрації, підпис лікаря, який проводив огляд, а наявний на зазначеному документі кутовий штамп містить повну назву медичного закладу, де проводився огляд, а тому недовіряти правильності викладених в ньому даних немає підстав.

До того ж, зі змісту вказаного висновку вбачається, що ОСОБА_3 своїм підписом власноруч засвідчив, що він ознайомлений з результатами огляду та, при цьому, будь-яких заперечень щодо неправомірності його проведення чи недостовірності викладених у висновку даних не зазначив ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні безпосереднього у висновку. Таким чином, на думку апеляційного суду, ОСОБА_3 погодився з результатом медичного огляду у закладі охорони здоров`я за викладених у висновку та протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Відповідно до п.6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України, №1395 від 07.11.2015, у разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження такого огляду та зазначає в ньому ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, для засвідчення факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі у якості свідків були залучені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Після ознайомлення з висновком щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння відносно ОСОБА_3 , та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , які були присутні під час відмови пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, в присутності ОСОБА_3 , свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Що стосується доводів апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з істотними порушеннями вимог процесуального закону, оскільки він складався після скоєння правопорушення і без присутності вказаних свідків, то їх слід визнати непереконливими, оскільки згідно матеріалів справи протокол складено у відповідності до вимог ст.256 КУпАП та в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які своїми підписами засвідчили правильність викладених у ньому даних.

Вимогами «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735 та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 за № 1103, чітко визначено, що поліцейський повинен забезпечити доставку особи, стосовно якої має проводитись огляд на стан сп`яніння до найближчого закладу охорони здоров`я.

Так, на прохання ОСОБА_3 , після його відмови пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора, що і стало підставою його направлення на огляд до медичного закладу, працівники поліції доставили його до Сумського обласного наркологічного диспансеру для проходження огляду на стан сп`яніння, а отже, в повній мірі дотримались вказаних вимог законодавства. При цьому апеляційний суд вважає правильними висновки судді першої інстанції про те, що відсутність в матеріалах справи самої форми направлення водія на огляд до медичного закладу за вищеописаних обставин не є істотним порушенням законодавства. До того ж, відсутність такого направлення не спростовує винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наведені вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку, та відповідно відсутні будь-які сумніви щодо їх достовірності.

Крім того, в суді апеляційної інстанції захиснику особи, що притягається до відповідальності адвокату Ященку В.В. була забезпечена можливість надати свої пояснення по справі, взяти участь у дослідженні та поданні нових доказів на спростування обставин, встановлених в оскаржуваній постанові, однак жодного доказу, який би спростовував винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ним надано не було.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2019 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Ященка В.В. без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.

.