Справа № 535/35/19
Провадження № 3/535/14/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року суддя Котелевського районного суду Полтавської області Цвітайло П.В., з участю секретаря Дрижирук Л.М., адвоката ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Котелевського відділення поліції Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, раніше зі слів до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 29 грудня 2018 року о 22 годині 30 хвилин в сел. Котельва по 1-му пров. Ковпака керував автомобілем «Шкода Актавія» державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, в стані алкогольного спяніння, не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

За таких обставин ОСОБА_2 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відкритому судовому засіданні ОСОБА_2 вину в скоєнні вище вказаного адміністративного правопорушення то визнавав частково то не визнавав взагалі. Пояснивши суду, що дійсно 29 грудня 2018 року у вечірній час їздив на автомобілі. Приїхавши до свого товариша ОСОБА_4 поспілкувався з ним. Потім на вулиці стояв поряд з автомобілем, як раптом приїхали працівники поліції і склали протокол. Від проходження огляду на стан спяніння дійсно відмовлявся, оскільки не було причин для проходження. При цьому ОСОБА_2, в більшості висловлював свої субєктивні міркування та припущення з приводу складання відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення працівниками поліції, а також розповідав про обставини, які ніякого правового значення по розгляду даного адміністративного матеріалу взагалі не мають.

Адвокат ОСОБА_1 зазначив, що докази надані працівниками поліції є недопустимими, вважає, що провадження по адміністративній справі необхідно закрити.

Винність обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні вище зазначеного адміністративного правопорушення при обставинах, викладених вище в постанові, стверджена безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 348438 від 29.12.2018 року; письмовими поясненнями ОСОБА_5, ОСОБА_6, які чітко зазначили про відмову водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, що викладені на окремих аркушах в справі, що є процесуальним джерелом доказів.

У відкритому судовому засіданні також допитані свідки ОСОБА_3, котра під час судового розгляду пояснила суду, що вище вказаний автомобіль зареєстрований на неї. 29.12.2018 року її колишній чоловік ОСОБА_2 був у нетверезому стані, за що працівники поліції, і склали на нього адмінпротокол. Зазначивши суду, що працівники полиції пропонували ОСОБА_2, пройти огляд на стан спяніння, але він відмовився; свідок ОСОБА_7, котрий під час судового розгляду пояснив суду, що дійсно в той день (29.12.2018 року) до нього заїхав ОСОБА_2, з яким вони випили трішки вина. Коли приїхала поліція то машина стояла біля двору Працівники поліції почали складати адмінпротокол на ОСОБА_2, який перебував поряд з машиною; свідок ОСОБА_8, котрий під час судового розгляду пояснив суду, що він є діючим працівником поліції і 29.12.2018 року дійсно складав адмінпротокол відносно ОСОБА_2, який був в нетверезому стані і відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. При цьому надав флешкарту з відеозаписами відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння та керування транспортним засобом, які були зафіксовані буді-камерою поліцейського. Під час перегляду в суді відповідного відеозапису були присутні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його адвоката ОСОБА_1 На відео чітко зафіксовано момент відмови ОСОБА_2 в присутності свідків від проходження огляду на стан спяніння та керування ним автомобілем ОСОБА_9».

Суд системно дослідивши матеріали справи, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, переглянувши відеозапис, приходить до переконання, що в діях ОСОБА_2, вбачається вина в скоєнні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Виходячи із змісту вимог ст. 1 Указу Президента України № 1121 від 20 листопада 2007 року «Про невідкладні заходи із забезпечення безпеки дорожнього руху» передбачено, що з метою збереження життя і здоров'я громадян, необхідне: посилення адміністративної відповідальності учасників дорожнього руху; створення правового механізму невідворотності стягнення за порушення правил дорожнього руху.

Суд під час судового розгляду даного адміністративного протоколу виходив з того, що працівники поліції, які складали відповідний протокол, в силу своєї компетентності та службових обовязків відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема Закону України «Про Національну поліцію» Правил дорожнього руху України, несуть відповідальність за свої дії перед законом, доказів про те, що вони допустили порушення і були за це притягнуті до відповідного виду відповідальності, на момент розгляду даного протоколу про адміністративне правопорушення, у суду не має. Відомостей про те що дії працівників поліції оскаржені до вище стоячого керівництва та суду в порядку КАС України, також не має, зауваження на дії працівників поліції в протоколі відсутні. Зазначені обставини фактично закріпили презумпцію законності дій працівників поліції.

Вирішуючи даний матеріал про вчинення адміністративного правопорушення по суті, суд враховує всі обставини і оцінює всі отримані докази з точки зору справедливості, добросовісності індивідуалізації та неприпустимості загроз виникненню аварійності, яка може загрожувати безпеці, здоровю та життю людей повязаної з керуванням транспортними засобами в стані алкогольного спяніння.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_2 поза розумним сумнівом у порушенні пункт 2.5 Правил дорожнього руху, а саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, і вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за встановлених вище у постанові обставин.

Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об'єктивної істини у провадженні по розгляду адміністративного протоколу, є узгодженими між собою, і не викликають у суду жодних сумнівів для належної правової оцінки дій ОСОБА_2 та визнання доведеності його винуватості, а тому суд кладе їх в основу постанови про накладання адміністративного стягнення.

Разом з цим, суд зазначає, що підстав, для закриття провадження і визнання доказів не допустими, як на тому зазначав захисник адвокат ОСОБА_1 не вбачається.

Процесуальну позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, стосовно того, що він не керував автомобілем, а лише стояв поряд, і намагається себе виставити, як жертву вище вказаних подій, суд оцінює як намагання уникнути відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, а також як обраний спосіб захисту.

Такі, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, в більшості носили його субєктивні міркування та припущення, які фактично нічим обєктивно не підтверджувалися, а його розповідь була взагалі не переконлива та не обгрунтована.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу відповідно до санкції відповідної частини та статті КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке адміністративне стягнення на думку суду, буде співмірним та домірним вчиненому ОСОБА_2 адміністративному правопорушенню необхідне і достатнє для його виправлення, а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню ним нових правопорушень і в повній мірі відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір та порядок сплати якого встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 33, 401, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. (десять тисяч двісті грн. 00 коп.), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Розяснити ОСОБА_2, що згідно з ч. 1 с. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, та з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з ОСОБА_2 подвійний розмір штрафу в сумі 20400,00 грн. (двадцять тисяч чотириста грн. 00 коп.), на підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Копію постанови направити до Котелевського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, для виконання стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Термін позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів згідно ст. 321 КУпАП обчислюється з дня винесення постанови про позбавлення цього права. В разі ухилення від здачі документа, строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя П.В. Цвітайло