Номер провадження: 33/813/1043/19
Номер справи місцевого суду: 523/7230/19
Головуючий у першій інстанції Лупенко А. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

за участю: ОСОБА_1 та її адвоката Бірюкова А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 27 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №152811, ОСОБА_1 17 квітня 2019 року о 20.25 год. керуючи автомобілем марки «DACIA» д/н НОМЕР_1 , по вул. Вапняна, 87/9 в м. Одесі не врахувала дорожню обстановку та не вибрала безпечну швидкість та безпечну дистанцію, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN», д/н НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення ОСОБА_1 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП (а. с. 1).

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 27 червня 2019 року ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк вісім місяців (а. с. 7).

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, 22 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що суд першої інстанції призначив їй занадто суворе покарання, не співмірне її особі та скоєному адміністративному правопорушенню, тому просить змінити постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 27 червня 2019 року та призначити покарання у вигляді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що причиною дорожньо-транспортної пригоди також було, те що в другого учасника ДТП на транспортному засобі не працювали задні ліхтарі «стопи», проте співробітники поліції не зазначили ці дані в протоколі. Також апелянт зазначила, що на її утримані знаходиться малолітня дитина ОСОБА_2 2014 року народження, тому право керування транспортними засобами потрібно для догляду за дитиною.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 27 червня 2019 року, мотивуючи тим, що справа була розглянута за її відсутності, про місце та час розгляду справи вона не сповіщалась, участі в розгляді справи не приймала, тому не мала можливості оскаржити постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення (а. с. 10-11).

Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що постанова Суворовського районного суду м. Одеси від 27 червня 2019 року, була винесена за відсутності ОСОБА_1 .. Згідно розписки, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 17 липня 2019 року ознайомилась з матеріалами справи та зробила відповідні фотокопії (а. с. 9).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Згідно ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, вважаю за можливе визнати причини пропуску строку поважними та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 27 червня 2019 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її адвоката Бірюкова А.М., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція ст. 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. п. 13.1 ПДР. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 13.1 ПДР, який зазначений в протоколі працівником поліції.

Відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що факт порушення ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №152811 від 17.04.2019р., схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а. с. 1-4).

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з цим, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції призначив ОСОБА_1 не співмірне особі правопорушника та вчиненому адміністративному правопорушенню та те, що адміністративне стягнення у вигляді у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк вісім місяців є занадто суворим.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 27 червня 2019 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк вісім місяців, що є суворим видом стягнення, згідно санкції ст. 124 КУпАП.

Суд першої інстанції своє рішення в частині накладення даного виду стягнення вмотивовує, тим що було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, те що ОСОБА_1 вперше скоїла адміністративне правопорушення та притягується до адміністративної відповідальності, та що це буде відповідати меті виправленню й попередженню нових правопорушень, поваги до правил співжиття й запобіганню вчиненню нових правопорушень (а. с. 7). Однак, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки вважає, що безпідставно було накладено найсуворіший вид стягнення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визначені ст. 34 КУпАП, до яких зокрема відноситься: щире розкаяння винного; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає необхідним врахувати обставини щодо ОСОБА_1 , що мають значення для правильного вирішення справи, а саме те, що вона вперше притягується до адміністративної відповідальності, не мала умислу порушувати Правила дорожнього руху, а також те, що на її утриманні знаходиться малолітня дитина ОСОБА_2 2014 року народження, тому право керування транспортними засобами потрібно для догляду за дитиною.

При цьому, обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, такими, що обтяжують відповідальність, апеляційним судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

На підставі вищевикладеного, враховуючи дані про особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, керуючись вимогами статей 33, 34 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку, що для виховання ОСОБА_1 і попередження нею, так і іншими особами нових правопорушень буде справедливим і достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу.

При таких обставинах, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а визначене в постанові Суворовського районного суду м. Одеси від 27 червня 2019 року адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк вісім місяців, необхідно змінити на менш суворе, а саме на штраф у розмірі 340 гривень.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 27 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 27 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП змінити, в частині накладання на неї адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на вісім місяців.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М.Драгомерецький