Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/69/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Крімченко С. А.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2019 м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Волошиної Н.С., розглянувши в порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Сердюка О.Є., який діє в інтересах ОСОБА_4, на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.01.2019, стосовно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.01.2019 на ОСОБА_4 накладене адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КпАП України у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто у дохід держави судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

ОСОБА_4 визнаний винним у тому, що він 09.10.2018 о 12 год 52 хв на 30 км. автошляху М04 Знам'янка-Луганськ-Ізварине керував автомобілем ВАЗ 210430-20, номерний знак НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння. Огляд водія на стан наркотичного сп'яніння було проведено в КЗ «Олександрійський наркологічний диспансер», який знаходиться за адресою: м. Олександрія, провулок Банний,4. Стан наркотичного сп'яніння підтверджено висновком № 28 від 10.10.2018, складеним КЗ «Олександрійський наркологічний диспансер».

Своїми діями ОСОБА_4 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

У апеляційній скарзі захисник-адвокат Сердюк О.Є., який діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати постанову районного суду, а провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що розгляд справи проведено з порушенням чинного законодавства, внаслідок чого судом винесено незаконне та необґрунтоване рішення.

Розгляд справи відбувся під час хвороби та без участі ОСОБА_4, чим було порушено право особи на захист та на безпосередню участь у розгляді справи.

Так, 03.01.19 ОСОБА_4 було подано клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з тим, що він перебував на лікуванні в тавматологічному відділенні в наслідок отриманої травми ноги та не мав можливості прийняти участь в судовому засіданні яке призначене на 03.01.19 на 9 год. 00 хв.

У зв'язку з наведеним, він просив не позбавляти його права на доступ до правосуддя та розгляд справи відкласти і призначити на іншу дату, так як бажав прийняти участь у розгляді справи та особисто здійснювати захист своїх прав. Брав на себе зобов'язання з'явитись в наступне судове засідання та надати листок непрацездатності (який буде виданий після закінчення лікування) як доказ поважності неявки в судове засідання та заперечення по суті складеного відносно нього працівниками поліції протоколу, з яким він повністю не згодний, як і з висновком лікаря (фельдшера), який проводив огляд на стан сп'яніння, так як вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В якості доказу поважності причини неявки була надана довідка КМ ЛПЗ «Міська лікарня № 1 м. Олександрія» № 635 від 02.01.19 про те що ОСОБА_4 перебуває з 02.01.19 на лікарняному.

Але не зважаючи на наявність клопотання та поважності причин неявки в судове засідання справу було розглянуто та ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності, чим порушено його право на захист.

Також, матеріали справи містять висновок від 10.10.18 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння який проведений лікарем ОСОБА_5, згідно якого ОСОБА_4 перебував в стані наркотичного сп'яніння.

Але до даного висновку не долучено жодного документу який вказував би на те, яким саме чином та на підставі чого судовий експерт дійшов відповідних висновків.

Не відомо також, яка методика використовувалась лікарем під час визначення наявності стану та ступеня сп'яніння, а також наявності сертифікації та пробування медичного обладнання на якому було проведене відповідне дослідження.

Крім того, ОСОБА_4 не відстороняли від керування транспортним засобом, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейських з процедурою оформлення адміністративних матеріалів.

Отже, на думку апелянта, районний суд розглянув справу поверхово і формально, не допитавши в судовому засіданні лікаря-нарколога ОСОБА_5 для надання пояснень стосовно висновку від 10.10.2018, а саме з'ясування методики та наявності сертифікації та пробування медичного обладнання на якому було проведено відповідне дослідження, не зважаючи на те, що саме на цьому наполягала сторона захисту та було заявлено відповідне письмове клопотання.

Враховуючи наведені докази і аргументи, апелянт вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У судове засідання, яке неодноразово відкладалось за клопотанням захисника ОСОБА_4 - адвоката Сердюка О.Є., та призначене на 28.02.2019, ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи (зворотне поштове повідомлення (а.с. 68), не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Також, у судове засідання, призначене на 28.02.2019 не з'явився і захисник ОСОБА_4 - адвокат Сердюк О.Є., який в телефонному режимі повідомив, що просить апеляційний суд розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 та його захисник - адвокат Сердюк О.Є. були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання для участі у розгляді справи не з'явилися без поважних на те причин, а також з урахуванням того, що участь особи, яка подала скаргу та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є обов'язковою, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника та його захисника.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП районний суд всебічно, повно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, та правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп'яніння , чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 079985 від 10.10.2018, згідно якого 09.10.2018 о 12 год 52 хв на 30 км. автошляху М04 Знам'янка-Луганськ-Ізварено ОСОБА_4 керував автомобілем ВАЗ 210430-20, номерний знак НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння. Огляд водія на стан наркотичного сп'яніння було проведено в КЗ «Олександрійський наркологічний диспансер», який знаходиться за адресою: м. Олександрія, провулок Банний,4. Стан наркотичного сп'яніння підтверджено висновком № 28 від 10.10.2018, складеним КЗ «Олександрійський наркологічний диспансер» (а.с. 1); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.10.2018 (далі по тексту - Висновок), встановлено, що ОСОБА_4 на час проведення медичного огляду (09.10.2018 о 13 год 30 хв) перебував у стані наркотичного сп'яніння (а.с. 2); відеозаписом подій, які мали місце 09.10.2018, встановлено, що ОСОБА_4 було запропоновано пройти огляд в медичному закладі на стан наркотичного сп'яніння і він добровільно погодився. Після встановлення стану наркотичного сп'яніння та отримання 10.10.2018 висновку щодо результатів медичного огляду, в присутності ОСОБА_6 був складений протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України. ОСОБА_4 був роз'яснений зміст протоколу, з яким він погодився і підписав його, зауважень до протоколу не зазначив. Посвідчення водія на місці не вилучалося, так як на відео працівник поліції зазначає про відсутність їх в ОСОБА_6

Пунктом 2.9 «а» ПДР України передбачено заборону для водіїв керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 12 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Аналіз наведених вище норм ПДР України та Інструкції дає підстави вважати, що на водія транспортного засобу, у разі встановлення наявності у нього ознак наркотичного чи іншого сп'яніння, покладено обов'язок пройти відповідний огляд, виключно, у закладі охорони здоров'я.

Будь-яких порушень, допущених під час проведення медичного огляду ОСОБА_4 на визначення стану наркотичного сп'яніння як працівниками поліції, так і лікарем, який проводив відповідний огляд, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, адже керував транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ніяких порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, допущено не було.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника, з приводу того, що у діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Як вже зазначалося раніше, при встановленні у особи, яка керує транспортним засобом, ознак наркотичного сп'яніння, огляд на виявлення стану наркотичного сп'яніння проводиться виключно в закладах охорони здоров'я, оскільки для такого огляду необхідно проводити лабораторні дослідження (пункт 7 розділу III Інструкції).

Аналіз положень наведеної вище Інструкції дає підстави прийти до висновку, що огляд на визначення стану наркотичного сп'яніння поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, зокрема приладом «Драгер», є неможливим, оскільки вказаний прилад може використовуватись виключно для встановлення ознак алкогольного сп'яніння.

Таким чином, оскільки під час огляду ОСОБА_4 працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» в останнього не було виявлено ознак алкогольного сп'яніння, а тому працівники поліції, виявивши в ОСОБА_4 ознаки наркотичного сп'яніння, правомірно запропонували останньому пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров'я і за наслідками такого огляду у водія виявлено стан наркотичного сп'яніння.

Водночас, необхідно зауважити, що чинним законодавством, як КУпАП так і вимогами Інструкції, не передбачено обов'язку особи, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, долучати до матеріалів справи направлення водія на медичний огляд. При цьому, з урахуванням відомостей, які містяться у Висновку, є всі підстави вважати, що огляд ОСОБА_4 у закладі охорони здоров'я проводився на підставі відповідного направлення поліцейського (п. 5 Висновку). Вказані обставини (відсутність направлення) не спростовані в апеляційній скарзі належними та допустимими доказами, які мав змогу отримати адвокат, направивши до закладу охорони здоров'я, відповідний запит.

Що стосується доводів захисту з приводу не відсторонення водія від керування транспортним засобом, то вказані посилання були предметом дослідження суду першої інстанції та таким доводам надана належна аргументація.

Не знаходить апеляційний суд порушення права ОСОБА_4 на захист через розгляд справи за його відсутності, виходячи з такого.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Як встановлено матеріалами справи, судові засідання у даній справі призначались на 07.11, 19.12, 29.12.2018 та 03.01.2019. При цьому, судовий розгляд відкладався за клопотанням ОСОБА_4 через перебування на лікарняному (а.с. 19) та за клопотанням захисника - адвоката Сердюка О.Є. через необхідність ознайомлення із матеріалами справи (а.с. 24).

Про судове засідання, яке відбулось 03.01.2019 ОСОБА_4 та його захисник - адвокат Сердюк О.Є були завчасно повідомлені, про що свідчить їх розписки (а.с. 27, 28).

Водночас, у зазначене вище судове засідання з'явився захисник - адвокат Сердюк О.Є., у той час як ОСОБА_4 не з'явився, подавши клопотання про відкладення розгляду справи через перебування на лікарняному та надав довідку із травмпункту № 635 про те, що 02.01.2019 о 12 год 25 хв була надана допомога ОСОБА_4 (а.с. 30).

З огляду на те, що ОСОБА_4 та його захисник - адвокат Сердюк О.Є. належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що свідчить про забезпечення судом їх права бути присутніми при розгляді справи про адміністративне правопорушення, учасникам справи надано достатньо часу для ознайомлення з матеріалами, надання особистих пояснень, бути заслуханими судом, надати докази, що доводять невинуватість ОСОБА_4, участь у судовому засіданні захисника, апеляційний суд не вбачає обставин, які б порушували права ОСОБА_4 на захист, через розгляд справи за його відсутності.

Також, необхідно звернути увагу на те, що надана ОСОБА_4 довідка із травмпункту не містить жодної інформації з приводу знаходження останнього на лікуванні, а тому в суду першої інстанції на час розгляду справи були відсутні підстави для повторного відкладення розгляду справи.

З урахуванням наведеного, суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника - адвоката Сердюка О.Є., а тому постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.01.2019 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишає без змін.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - захисника-адвоката Сердюка О.Є. - залишити без задоволення, а постанову судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.01.2019 відносно ОСОБА_4 - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2