П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2019 Справа №607/26514/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря Созанської Т.І.

захисника особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Громадянин ОСОБА_2 15 грудня 2018 року о 00 год. 00 хв. в м. Тернополі по вул. Микулинецька, керував транспортним засобом марки «BMW 520I» номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, нечітка мова. Від проходження огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest 6820» ARHJ № 0251 (повірка дійсна до 03.10.2019 року) та огляду в ОСОБА_3, відмовився в присутності двох свідків. Таким чином своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 заперечив провину свого підзахисного у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснив, що працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначили в ньому ознаки спяніння: хитка хода, нечітка мова, що не є ознаками алкогольного спяніння відповідно до вимог закону, а саме п. 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв, транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р №1413/27858 (далі Інструкції). Крім того, свідки зазначені в протоколі, в присутності яких поліцейські жодних ознак алкогольного спяніння ОСОБА_2 визначених законом не назвали, знаходилися за 3-4 метри від ОСОБА_2, в темну пору доби, у неосвітленому місці, не могли обєктивно чути від ОСОБА_2 різкий запах алкоголю з порожнини рота, а інших ознак не могли бачити, оскільки патрульний поліцейський не вжив жодних заходів відносно того, щоб свідки особисто переконалися в наявності у ОСОБА_2 ознак алкогольного спяніння, у звязку із чим останньому слід було проходити огляд на стан спяніння. Безумовно, з відеозаписів не вбачається, що у ОСОБА_2 присутній запах алкоголю з ротової порожнини. Тому, просить суд адміністративну справу відносно його підзахисного за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Окремо в судовому засіданні, яке відбулося 31 січня 2019 року, попередній захисник ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням від про витребування з УПП в Тернопільській області рапортів працівників поліції про подію та номер реєстрації відповідних відомостей в ЖЄО, яке Судом було відхилене з підстав недоцільності та з метою недопущення затягування строків розгляду справи.

Відповідно до п. 3 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкції), направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Згідно п. 6 розділу IX Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 розділу IX Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з матеріалів відеофіксації вчиненого правопорушення, переглянутих в судовому засіданні, ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на визнання стану алкогольного спяніння, у встановленому порядку, в присутності двох свідків. При цьому, поліцейським були встановлені ознаки алкогольного спяніння, які були оголошені ОСОБА_2 в присутності двох свідків.

Що ж стосується клопотання захисника адвоката ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскількипрацівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначили в ньому ознаки спяніння: хитка хода, нечітка мова, що не є ознаками алкогольного спяніння відповідно до вимог закону, а саме п. 4 Інструкції, то Суд наголошує, що згідно вимог даної Інструкції, ознаками алкогольного спяніння є, зокрема: порушення координації рухів, порушення мови, що за своїм змістом та розумінням є тотожними хиткій ході та нечіткій вимові.

Суд відзначає, що правосуддя має за мету не просто отримання конкретного результату. Рішення суду має бути справедливим. Шукаючи рівну міру справедливості, суд має керуватися принципом пропорційності, який, зокрема передбачає баланс інтересів суспільства та людини, людини та держави; відповідність засобів досягнення мети та самої мети тощо.

Summum jus, summa injuria «занадто точне виконання норм права породжує найвищу несправедливість».

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є лише одним з доказів в розумінні ч. 1 ст. 251 КУпАП, і неточності протоколу не спростовують змісту інших наявних у справі доказів, що підтверджують наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрема матеріалами відеофіксації вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, котрі суд за визначенням вважає основним доказом протиправної поведінки особи, яка притягується до відповідальності.

Наразі неточності у змісті одного з доказів, не можуть бути підставою уникнення особи відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, провина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 206646 від 15 грудня 2018 року; матеріалами відеофіксації вчиненого ОСОБА_2 правопорушення; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 15 грудня 2018 року; свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор Alcotest 6820 № ARHJ-0251, чинне до 03.10.2019 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №627613 від 15 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, вважаю, що ОСОБА_2 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі (600) шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 384 грн. 20 коп.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяОСОБА_6