Житомирський апеляційний суд
Справа №286/3943/18 Головуючий у 1-й інст. Скітневська О. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Овруцького районного суду Житомирської областівід 20 грудня 2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1 працюючого ТОВ «АНД груп» торговим представником, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Постановою Овруцького районного суду Житомирської областівід 20 грудня 2018 року Скоростеецького визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 копійок в дохід держави.

Згідно постанови суду, 13 жовтня 2018 року о 02 годині 35 хвилин ОСОБА_2 по вулиці Героїв Майдану,45 м.Овруч Житомирської області керував автомобілем «PEUGEUT PARS» д.н.зн. НОМЕР_2, мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає ситуації, проходити медичне освідування на вимогу працівника поліції з метою визначення ступеню алкогольного сп'яніння відмовився у присутності свідків, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що постанова суду є незаконною у зв'язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні докази, що б свідчили про проведення поліцією огляду на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів чи про мою відмову від проходження такого огляду, а саме відсутній Акт огляду на стан алкогольного сп'яніння (його відсутність підтверджує також те, що він не вказаний як додаток у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні також відомості про отримання мною такого акта огляду). Зафіксувати факт відмови від проходження огляду спеціальним технічним засобом, окрім, як в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння, можливо також у самому протоколі про адміністративне правопорушення. Однак протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього є неналежним доказом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення жодним чином нічого не зазначено про проведення огляду на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів. Вказує також, що у судовому засіданні при розгляді справи у суді першої інстанції свідки, що вписані у протокол про адміністративне правопорушення також не підтвердили те, що огляд на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів проводився чи йому було запропоновано його пройти. Свідки дали свідчення, згідно з якими у їхній присутності йому пропонували проїхати лише до медичного закладу та, що при них огляд з використанням спеціальних технічних засобів йому і пройти не пропонували (хоча такий огляд може проводитись виключно у присутності двох свідків). Зазначає, що у матеріалах адміністративної справи відсутні належні та допустимі докази, які могли б свідчити про його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно мене підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.245, 252, 280 КУПАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з постанови суду, висновок суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 005170 від 13.10.2018 року, рапортом інспектора Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області Камінського Я.П., показаннями допитаних в судовому засіданні свідків.

Однак, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, просив постанову суду першої інстанції скасувати з мотивів, викладених в ній та закрити справу у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Додатково пояснив, що, приблизно о 2-40 ночі жовтня 2018 року рухався на своєму автомобілі по вулиці Героїв Майдану в м. Овруч та був зупинений працівниками поліції. Причини зупинки йому працівники поліції не повідомили, а майже одразу почали пропонувати поїхати в лікарню для проведення медичного огляду для встановлення факту сп'яніння. Він повідомив працівників поліції, що перебував у тверезому стані, втомлений та поспішає додому відпочити та знаючи, що згідно діючого законодавства огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським на місці зупинки, почав вимагати проведення такого огляду саме на місці зупинки. Однак працівники поліції наполягали саме на проведені медичного освідування, що потребувало значного часу. Після цього працівниками поліції був зупинений автомобіль швидкої допомоги зі свідками, перед якими його спитали, чи згоден він поїхати в лікарню для проведення медичного огляду на стан сп'яніння. Враховуючи ту обставину, що він поспішав, та був обізнаний про те, що згідно діючого законодавства відсутня відповідальність за відмову водія від проходження медичного огляду, він відмовився їхати у лікарню у присутності свідків. Внести будь-які зауваження до складеного поліцією йому можливості не дали, а лише вручили копію протоколу в якому вже було зазначено, що він відмовився підпису.

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено про те, що ОСОБА_2 відмовився проходити медичне освідування, дослідивши пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які під час судового розгляду справи в суді першої інстанції зазначили, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі, при цьому проходити водію огляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру на місці зупинки працівники поліції не пропонували, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАПП., виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП наступає за відмову особою, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Так, Порядок проведення огляду на стан сп'яніння регулюється статтею 266 КУпАП, Інструцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров"я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі Порядок).

У відповідності до ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Однак з пояснень ОСОБА_2, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, протоколу вбачається, що ОСОБА_2 не пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, а працівники поліції відразу запропонували поїхати в лікарню для проведення медичного огляду на стан сп'яніння, на що ОСОБА_2 відмовився. Таким чином ОСОБА_2 не відмовлявся проходити огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, тобто на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних заходів, а відмовився їхати до лікарні та проходити медичний огляд на стан сп'яніння в медичному закладі.

Не приймаючи зазначені обставини до уваги та роблячи висновок, що за деяких обставин огляд на стан сп'яніння на місці зупинки може працівниками поліції не пропонуватися, наприклад у разі неоснащення поліцейських спеціальними засобами вимірювання, суд при цьому не встановив факту відсутності такого засобу вимірювання (газоаналізатору) у працівників поліції в даному випадку. Не містяться такі відомості і в матеріалах справи.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у відповідності до положень ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 20 грудня 2018 рокупро притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі відносно нього - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: