Справа№464/6134/18
пр.№ 3/464/90/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2019 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює,

за ч. 1 ст. 130 КУАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 25 жовтня 2018 року о 23.30 год. на пр.Червоної Калини, 133 в м.Львові керував автомобілем марки «Рено» номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови); від проходження медичного огляду на стан спяніння з використанням технічного пристрою «Драгер» на місці зупинки та в медичному закладі в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, проте до суду не зявилася. 16.01.2019 на електронну адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у звязку із його перебуванням на стаціонарному лікуванні у 8 лікарні м.Львова.

Відповідно до ст. 268 КУАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши подане 16.01.2019 клопотання ОСОБА_1 приходжу до висновку, що в задоволенні такого слід відмовити з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, така перебувала в провадженні Сихівського районного суду м.Львова з 02.11.2018. Справа призначалась до розгляду тричі на 26.11.2018, 14.12.2018 та 17.01.2019, про що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином. 26.11.2018 розгляд справи відкладено у звязку із клопотанням ОСОБА_1 для надання йому можливості скористатись правовою допомогою; 14.12.2018 розгляд справи відкладено у звязку із його клопотанням від 14.12.2018, у якому ОСОБА_1 зазначив, що захворів, однак жодних документів, які б підтвердили наведене не додано.

Окрім цього, судом враховано, що ОСОБА_1 жодних пояснень, заперечень чи будь-яких доказів, які б спростосували докази його винуватості, не надав, не скористався своїм правом на правову допомогу, до поданих клопотань про відкладення розгляду справи не долучив документи, які підтверджують поважність причин його неявки на розгляд справи.

Відповідно до ст. 38 КУАП стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що справи щодо правопорушень, передбачених ст. 130 КУАП, не відносяться до переліку, визначених ст. 268 КУАП справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обовязковою, розцінюю дії ОСОБА_1 як такі, що спрямовані на затягування розгляду справи з метою уникнення адміністративної відповідальності та вважаю можливим розглянути справу без його участі на підставі наявних документів, оскільки безпідставне умисне затягування справи порушує завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУАП).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУАП).

Відповідно до ст.280 КУАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вимогами ст.251 КУАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУАП).

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 223428 від 25 жовтня 2018 року, що відповідає вимогам ст.256 КУАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

- письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про обставини відмови ОСОБА_1 р.М. від проходження огляду на стан алкогольного спяніння;

- рапортом інспектора УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_4 від 25.10.2018 про обставини зупинення транспортного засобу марки «Рено» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, виявлення у даного водія ознак алкогольного спяніння, пропонування проходження огляду на стан спяніння та відмова від такого;

- відеозаписом з місця події, яка мала місце 25 жовтня 2018 року, оглянутим в суді та відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 9 листопада 2015 року №1452/735, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (із змінами), не встановлено.

З урахуванням наведених доказів вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України та вчиненні правопорушення доведена повністю, його дії за ч.1 ст.130 КУАП кваліфіковані вірно, оскільки, керуючи транспортним засобом, він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, а тому підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Згідно із ч.1 ст.130 КУАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння передбачена відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У ч.2 ст.33 КУАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тобто, санкція ч.1 ст.130 КУАП є безальтернативною, а ч.2 ст.33 КУАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Отже на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами з урахуванням того, що порушник 14 грудня 2002 року отримував посвідчення водія серії ІНА №426405 (довідка інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_5 згідно з базою даних Національної автоматизованої інформаційної системи станом на 26 жовтня 2018 року).

Окрім цього у відповідності до ст.40-1 КУАП з правопорушника слід стягнути 384,20 грн. судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст.40-1, 221, 283, 284 КУАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 384,20 грн. судового збору на користь держави.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львівській обл. /м.Львів/ 21081300, р/р 0001, банк: ГУ ДКСУ у Львівській обл., , ЗКПО 21081300 (призначення платежу), МФО (код банку) 825014; (у порядку виконавчого провадження: стягував Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, адреса: 79005, м.Львів, вул.К.Левицького, 18, ).

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106, р/р 0001, банк: ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві, , дохід бюджету: 22030106, МФО (код банку) 820019; (у порядку виконавчого провадження: стягував Державна судова адміністрація України, адреса: 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, ).

У випадку несплати штрафу у пятнадцятиденний термін відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУАП з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред'являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя О.В.Тімченко