П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Слива Ю.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника Грачова Л.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 13 жовтня 2018 року о 22:10 годині біля буд. № 1-Л по пр-т. Бажана в м. Києві, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Opel Astra» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: звужені зіниці очей не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому порядку, ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На вказану постанову суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з постановою і вважає її незаконною, так як судом невірно тлумачаться його свідчення та вони не відповідають дійсності, він ніколи не визнавав своєї провини у інкримінованому йому правопорушенні, оскільки його не скоював, а також наполягав на допиті свідків та очевидців. Апелянт вважає, що незадоволення судом першої інстанції його клопотання про допит свідків призвело до необ'єктивного, неповного, упередженого розгляду справи. Суд неправильно застосував до нього норми матеріального права та порушив норми процесуального права, вважає, що посилання суду на такі ознаки наркотичного сп'яніння, як тремтіння пальців рук, реагування на світло зіниць очей, блідність обличчя, є безпідставними, не досліджені всі докази, які мають суттєве значення для справи, чим порушено норми чинного законодавства. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, допитати в судовому засіданні очевидця події, постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року скасувати, постановити нову постанову, якою провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні, яке відбулося 21.12.2018 року ОСОБА_2 та його захисник Грачов Л.П. апеляційну скаргу підтримали, підтвердили викладені у ній доводи, просили апеляційну скаргу задовольнити. При цьому, стверджували, що неправомірність проведення огляду ОСОБА_2 підтвердять у судовому засіданні поняті, у явці яких вони посприяють, а тому просили викликати їх у судове засідання. Однак, 11 січня 2019 року, ОСОБА_2, його захисник та викликані судом свідки у судове засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавали, за таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, суд приходить до наступного.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №187308 від 13.10.2018 року, у якому викладені обставини вчинення правопорушення, а саме: що ОСОБА_2 у присутності свідків, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з яких вбачається, що ОСОБА_2 уїх присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння (а.с. 2).

Крім того, у судовому засіданні під час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненні вказаного правопорушення, вказуючи, що на вимогу працівників поліції він відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння.

За даних обставин, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення є правильними та законними.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильною.

Посилання на те, що працівники поліції з погрозами змусили ОСОБА_2 підписати протокол про адміністративне правопорушення не підтверджені жодними належними доказами.

Так, суду не надано доказів про те, що ОСОБА_2 звертався з будь-якими заявами до правоохоронних органів щодо неправомірності дій працівників поліції.

Не оскаржував апелянт і до суду дії вказаних осіб при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

До того ж, навіть не звернувся до керівництва поліції з заявою про проведення службового розслідування з приводу неправомірних дій їх підлеглих.

Крім того, суду не надано достатньо доказів про те, що наявність вказаних порушень можуть вплинути на законність оскаржуваного рішення.

Доводи про те, що ОСОБА_2 не перебував у стані наркотичного сп'яніння, не можуть вплинути на законність оскаржуваної постанови суду першої інстанції та не звільняють ОСОБА_2 від відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідальність за вчинення дій передбачених вказаною статтею настає як за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Посилання на те, що огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2 проводився з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд належним чином проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При прийнятті рішення, суд також врахував й особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, врахував, що дане правопорушення є грубим порушенням ПДР України.

Тому, із стягненням у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, апеляційний суд погоджується, і підстав для його зміни та пом'якшення не вбачає.

Таким чином, постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 рокує законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива