провадження № 3/243/25/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 року суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Мірошниченко Л.Є., розглянувши в залі суду № 7 м. Словянська, адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (раніше вулиця ОСОБА_2)АДРЕСА_1,

за ст. 130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

04.11.2018 року о 17 годині 36 хвилин ОСОБА_1 в м. Словянську по вул. Херсонська, біля будинку № 7, керував транспортним засобом «TOYOTA AVENSIS» з державним номерним знаком АН2391ВВ, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в установленому законом порядку відмовився, у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат ОСОБА_3, який діє на підставі ордеру серії АА № 066268 від 17.01.2019 року (а.с.27), не зявилися. Від захисника надійшла заява про відкладення розгляду справи, у звязку з тим, що ОСОБА_1 продовжує проходити лікування в медичному закладі на денному стаціонарі та не може зявитися в судове засідання за станом здоровя. Додавши, що довідка щодо стану здоровя ОСОБА_1 буде надана до суду додатково, після закінчення курсу лікування на денному стаціонарі (а.с.28).

Вирішуючи питання, щодо можливості розгляду адміністративної справи, за відсутністю ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_3, виходжу з наступного.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 10 год. 22.11.2018 року, не зявився, надав до суду заяву про відкладення розгляду справи, в звязку з тим, що потребує правової допомоги та бажає ознайомитися з матеріалами справи (а.с.10).

На підставі заяви ОСОБА_1, та відповідно до вимог ст.268 КУпАП, судове засідання було відкладено на 12 год. 45 хв. 04.12.2018 року, але ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, надіславши заяви про відкладення розгляду справи, у звязку з ознайомленням з матеріалами справи та отриманням копії протоколу про скоєння адміністративного правопорушення (а.с.14,16).

Наступне судове засідання було призначено на 08 год. 50 хв. 10.01.2019 року, але ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_3 знову не зявилися до суду, надіславши заяви про відкладення розгляду справи, у звязку з, нібито, хворобою ОСОБА_1 та його перебуванням на стаціонарному лікуванні, але ніякого документу з медичного закладу про це не надали, тобто не зявились без поважних причин (а.с.21,22).

10.01.2019 року було надіслано запит ОСОБА_1 та його захиснику ОСОБА_3, щодо надання інформації, а саме: зазначення медичного закладу, та надання документального підтвердження перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні (а.с.25).

Судовий розгляд по справі було відкладено на 08 год. 20 хв. 18.01.2019 року, про що ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_3 були повідомлені належним чином про день та час розгляду справи, але знову не зявились без поважних причин, нібито, у звязку з хворобою ОСОБА_1, не надавши ніякого підтверджувального документа (а.с.28).

Вважаю, що не однократні заяви про відкладення судових засідань, дають підстави вважати, що надіслані до суду заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_1, з метою затягування розгляду адміністративної справи, згаяти час та уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки, згідно до протоколу про адміністративне правопорушення, зазначений термін спливає 04.02.2019 року.

Такий висновок суду повністю узгоджується із рішенням Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії від 07.07.1989 року, в якому вказано, що у випадку коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство.

ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_3 було неодноразово повідомлено про місце, день та час розгляду справи, та вони не скористалися свої правом, щодо надання пояснень, жодного разу не зявившись до суду, тобто зловживали своїми правами та ухилялися від явки в судове засідання без поважних причин.

Крім того, твердження про, нібито, стаціонарне лікування ОСОБА_1 у медичному закладі, нічим так і не підтверджені.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_3

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у скоєні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, виходжу з наступного.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

Вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи:

?Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 166186 від 04.11.2018 року (а.с.3);

?Поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 04.11.2018 року (а.с.5,6);

?Диском з нагрудного реєстратора патрульного, який містить відеозапис з фактом порушення ОСОБА_1 ПДР (а.с.4).

Приймаю як належний та допустимий доказ протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він відповідає п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті та ст. 266 ч.2 КУпАП.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Згідно зі ст. 130 КУпАП до осіб, які вчинили грубе або систематичне порушення порядку користування спеціальним правом, яке надане даному громадянинові (у даному випадку правом керування транспортним засобом), застосовується такий вид адміністративного стягнення, як позбавлення цього спеціального права.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

З об'єктивної сторони правопорушення передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, полягає в керуванні транспортними засобами в стані алкогольного, чи іншого сп'яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП доведена у повному обсязі.

Крім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 384 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34,35,40-1,130 ч. 1, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. 00 коп. на р/р 5001, отримувач коштів Донецьке УК/Дон.обл./, МФО 899998, код платежу 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача 6001, Код класифікації доходів бюджету 22030106

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_6