Провадження № 3/520/304/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2019 року суддя Київського районного суду м. Одеси Чванкін С.А., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 25.10.2018 року о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ямаха», по вул. Люстдорфська дорога в м. Одеса, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: шатка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

Працівниками патрульної поліції було кваліфіковано дії водія ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

У судове засідання ОСОБА_1 зявився, що підтверджується підписом особи в памятці, свою вину не визнав та пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп?яніння.

Адвокат ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав суду пояснення з приводу протоколу про адміністративне правопорушення та у судовому засіданні додав, що на місці зупинки між ОСОБА_1 та працівниками патрульної поліції виник конфлікт, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп?яніння та був готовий пройти огляд за допомогою спецзасобу як можливо швидше, однак поліція не збиралася проводити огляд на місці зупинки за допомогою спецзасобу, оскільки не було алкотестеру, а також ОСОБА_1 поліція не збиралася доставити на огляд у медичний заклад та виписувати направлення. Після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські не здійснили тимчасове затримання транспортного засобу ОСОБА_1, що вказує на те, що він був тверезий, більш того ОСОБА_1 не вживає алкоголь. До того ж, в протоколі про адміністративне правопорушення, працівники патрульної поліції не зазначили від якого саме огляду відмовився водій ОСОБА_1 Враховуючи відсутність ознак складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_2 просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1

У судовому засіданні була допитана інспектор поліції ОСОБА_3, яка пояснила, що 25.1019 вона разом з напарником чергували та їм повідомили, що працівниками ОСОБА_4 було зупинено громадянина ОСОБА_1 Особисто вона не зупиняла транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 Після прибуття до ОСОБА_4 вона побачила у ОСОБА_1 маються ознаки алкогольного сп?яніння, на її запитання ОСОБА_1 повідомив, що вживав алкогольні напої вже після того, як його зупинили та відмовився надавати посвідчення водія. ОСОБА_1 пропонували пройти огляд за допомогою алкотестеру «Драгер», але він відмовився, після чого пропонували проїхати до медичної установи на що ОСОБА_1 пояснив, що нікуди не поїде. В протоколі про адміністративне правопорушення вона зазначила свідків, які були присутні під час відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп?яніння. Транспортний засіб у ОСОБА_1 не було вилучено у зв?язку з тим, що ОСОБА_1 повідомив, що транспортний засіб йому не належить, а належить його приятелю, який приїхав і його забрав.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_5, який пояснив суду, що дійсно був присутній при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у відношення ОСОБА_1 та зазначив, що при його присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан спянінняза допомогою алкотестеру та він пристрій не бачив. Ознак сп?яніння у ОСОБА_1 не було, при підписанні протоколу свідок ОСОБА_5 не бачив іншого свідка, який був зазначений у протоколі та пояснення якого були долучені до справи.

У судове засідання викликався свідок ОСОБА_6, однак не з?явився та до суду повернулася судова повістка із зазначенням «за закінченням терміну зберігання».

12.12.2018 судом до Управління патрульної поліції в Одеській області було направлено запит з метою надання відеозапису з бодікамер працівників патрульної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

29.12.2018 з Управління патрульної поліції в Одеській області до Київського районного суду м. Одеси надійшла відповідь на запит суду, відповідно до якої відеофіксація інспекторами поліції на нагрудні камери не здійснювалась.

Згідно зі ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст. 252 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом було встановлено, що 25.10.2018 року працівниками патрульної поліції було складено адміністративний протокол у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України у зв?язку відмовою у проходженні огляду на стан сп?яніння.

На підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп?яніння було додано пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Судом було досліджено пояснення свідка ОСОБА_5 та встановлено, що пояснення не були підписані ОСОБА_5, більш того у судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що при його присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан спянінняза допомогою алкотестеру та він пристрій не бачив. Ознак сп?яніння у ОСОБА_1 не було, при підписанні протоколу свідок ОСОБА_5 не бачив іншого свідка, який був зазначений у протоколі та пояснення якого були долучені до справи.

Викликати та допитати у судовому засіданні іншого свідка ОСОБА_6 на предмет підтвердження достовірності зазначених у поясненнях відомостей та фактичних обставин у суду не виявилося можливим, оскільки судові повістки повернулися за закінченням терміну зберігання, засоби телефонного зв?язку у поясненнях не зазначені.

Відповідно до п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров?я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп?яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КпАП України, як докази в адміністративній справі.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ зазначеної Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання, акт огляду на стан сп?яніння у разі проведення огляду на стан сп?яніння, інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

З матеріалів справи вбачається що долучені письмові пояснення свідків не відповідають критерію належності доказів, зокрема в ст. 272 КпАП України вказується, що свідок зобовязаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які їй відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обов?язок щодо оформлення відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення.

В даному випадку суд не може визнати належним оформлення пояснень свідків інспектором поліції, оскільки в них відсутні відомості щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України, зокрема відносно того, з якими ознаками сп?яніння перебувала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, крім того, з пояснень свідків не вбачається від чого саме відмовлявся ОСОБА_1 Також суд приймає до уваги, що пояснення свідка ОСОБА_5, які містяться в матеріалах справи не були ним підписані та у судовому засіданні ОСОБА_5 особисто пояснив суду, що фабула пояснень заповнена ним про що він розписався, однак хто написав пояснення він не знає.

Таким чином, суд не може вважати пояснення свідків, які долучені до матеріалів справи належними доказами, оскільки вони жодним чином не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в даній справі.

У судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_3 не змогла пояснити суду чому саме не працювала бодікамера у неї та її напарника, зазначивши лише те, що можливо у камерах розрядилася батарея.

Відсутність відеозапису при складанні протоколу, яка б фіксувала особисту відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп?яніння, а також формальний підхід при відібранні та оформленні пояснень свідків, свідчать про неналежне виконання інспекторами поліції службових обов?язків.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є доказом на доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України», згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведена поза розумним сумнівом».

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз?яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.96 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи той факт, що працівниками патрульної поліції не було надано суду переконливих доказів, які б дійсно підтверджували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп?яніння, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

У звязку з викладеним, суд приходить до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити через відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 268, 279, 280, 283, 284, 124 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити у звязку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чванкін С. А.