ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1392/19 Справа № 202/6656/19 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі головуючого судді Крот С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від

01 листопада 2019 року ОСОБА_1 15 вересня 2019 року приблизно о 13 годині 10 хвилин у м. Дніпрі по пр. П. Калнишевського 1а/2 керував транспортним засобом ВАЗ, д/н НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду матеріалам справи та вимогам закону, порушенням процесуальних норм та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що освідування не проводилося взагалі та має місце фальсифікації фактів. Вказує, що огляд на місці не проводився, а тому вважає подальше направлення на медичне освідування незаконним. Зазначає, що відсутні докази на підтвердження факту його перебування у стані наркотичного сп`яніння. Вказує, що його не відстороняли від керування транспортним засобом. Звертає увагу, що судом не було допитано свідків. Вказує, що його не було належним чином сповіщено про дату та час розгляду справи, який відбувся на наступний день після складання протоколу, що позбавило його можливості підготувати клопотання, надати докази тощо. Зазначає, що у постанові відсутні міркування суду про причини обрання саме такого виду та розміру стягнення.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яким водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі охорони здоров`я.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що дані, зазначені у поясненнях понятих, складені у відповідній формі, та з їх змісту чітко і зрозуміло вбачаються всі фактичні обставини події, які узгоджуються з відомостями у протоколі, наявним в матеріалах провадження. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та викладених обставин в письмових поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені в якості свідків, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається, а тому доводи ОСОБА_1 в цій частині є безпідставними.

Посилання ОСОБА_1 на те, що судом не було допитано свідків, апеляційний суд вважає не обгрунтованими, оскільки дослідженням матеріалів справи встановлено, що дані, зазначені у поясненнях понятих, складені у відповідній формі, та з їх змісту чітко і зрозуміло вбачаються всі фактичні обставини події, які узгоджуються з відомостями у протоколі та відеозаписом, наявним в матеріалах провадження, та підстав для допиту свідків у судовому засіданні не вбачається.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що поліцейськими було проведено огляд на стан наркотичного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення з порушеннями є безпідставними та спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом з боді камери поліцейського, з якого вбачається, що дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є неприйнятними.

Доводи ОСОБА_1 стосовно недоведеності перебування його у стані сп`яніння судом апеляційної інстанції сприймаються критично, оскільки факт перебування ОСОБА_1 судом не встановлюється, у зв`язку з тим, що предметом розгляду є факт відмови останнього на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Також, безпідставними є посилання ОСОБА_1 на те, що його не було належним чином сповіщено про дату та час розгляду справи, який відбувся на наступний день після складання протоколу, оскільки останній був належним чином повідомлений працівниками поліції про дату та час розгляду справи, що підтверджується його підписом в протоколі у відповідній графі.

Інші доводи ОСОБА_1 оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот