Провадження № 33/801/205/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Медяний В. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медяний В.М.,

з участю особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката Мазура О.В.,

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2019 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 0005058 від 16.10.2018 року, складеного головним спеціалістом відділу державного контролю Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення 16.10.18 р. м. Вінниця, вул. Соборна, 91 о 16:05 хв. здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі т.з. TOYOTA COROLA д.н.з. НОМЕР_1, без державної реєстрації як суб'єкта господарювання та додержання ліцензії на даний вид діяльності за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 384 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Мотивуючи прийняте судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, проте в судове засідання не з'явився, подавши заяву про відкладення розгляду справи, що суд розцінює як намагання уникнути відповідальності. Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а відтак дійшов висновку про притягнення його до адміністративної відповідальності та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду від 14.01.2019 року, посилаючись на те, що копію даної постанови ним було отримано лише 29.01.2019 року, а його адвокат за призначенням Вінницьким місцевим центром з надання БВПД 29.01.2019 р. Мазур О.В. зміг ознайомитися з матеріалами справи тільки 01.02.2019 року.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2019 року. Свої вимоги мотивує тим, що складений відносно нього протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, судом порушені його процесуальні права як особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Вказав, що винуватість у вчиненні правопорушення не доведено, хоча він і зареєстрований як фізична особа підприємець та має відповідну ліцензію на внутрішні перевезення пасажирів на таксі, однак цією господарською діяльністю він не займається вже біля трьох років, а в день складення даного протоколу він користувався шашкою служби таксі тільки задля проїзду по вул. Соборній, ніяких пасажирів при цьому він не перевозив, а використовував свій автомобіль у власних потребах.

Копію складеного 16.10.2018 р. протоколу, яка була направлена на його адресу поштою лише 20.12.2018 року, він не отримував та про його зміст дізнався лише після ознайомлення адвокатом з матеріалами справи.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник адвокат Мазур О.В. клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити її в повному об'ємі, посилаючись на викладені у ній доводи.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляції, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Апеляційним судом встановлено, що встановлений ст. 294 КУпАП десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 14.01.2019 року пропущений ОСОБА_2 з поважних причин, що заслуговують на увагу суду, тому даний строк підлягає поновленню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови ним було отримано лише 29.01.2019 року, а його адвокат за призначенням Вінницьким місцевим центром з надання БВПД 29.01.2019 р. Мазур О.В. зміг ознайомитися з матеріалами справи тільки 01.02.2019 року.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з'ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, суддя місцевого суду вказаних вимог закону не дотримався та дійшов помилкового висновку про наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, а саме 16.10.18 р. м. Вінниця, вул. Соборна, 91 о 16:05 хв. здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі т.з. TOYOTA COROLA д.н.з. НОМЕР_1, без державної реєстрації як суб'єкта господарювання та додержання ліцензії на даний вид діяльності за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На підтвердження факту, викладеного в протоколі, додано лише фотознімок автомобіля НОМЕР_2, обладнаного знаком «НОМЕР_4» та ксерокопію посвідчення водія НОМЕР_3 видана на ім'я ОСОБА_2

Будь-яких інших доказів матеріали справи не містять.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник Мазур О.В. посилаються на недоведеність факту пересування транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 для здійснення господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі, зазначивши, що пасажирів останній не перевозив. Крім того, свідки вказаного адміністративного правопорушення відсутні. Вказав, що послуг таксі він не надавав, їхав без пасажирів.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Ні у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2, ні у постанові суду першої інстанції не вказано чи отримувалися кошти за здійснення господарської діяльності, відсутні й пояснення осіб, кому надавалися послуги по перевезенню.

В оскаржуваній постанові суд першої інстанції не виклав обставини, встановлені при розгляді справи та висновки про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, при цьому відтворив у постанові лише формальні дані протоколу про адміністративне правопорушення.

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб'єкта господарювання; без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності; здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування.

Відповідно ч. 1 ст. 3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Одним з видів господарської діяльності є підприємництво.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Під час апеляційного розгляду, ОСОБА_2 заперечив факт зайняття господарською діяльністю та пояснив, що не надавав послуги по перевезенню пасажирів. Вказав, що хоча він і зареєстрований як фізична особа підприємець та має відповідну ліцензію на внутрішні перевезення пасажирів на таксі, однак цією господарською діяльністю він не займається вже біля трьох років, а в день складення даного протоколу він користувався шашкою служби таксі тільки задля проїзду по вул. Соборній, ніяких пасажирів при цьому він не перевозив.

Із долученої до матеріалів протоколу фотознімку автомобіля НОМЕР_2, обладнаного знаком «НОМЕР_4» не вбачається, що в автомобілі окрім водія були присутні будь-які інші пасажири, а сам лише факт знаходження знаку-ліхтаря на даху автомобіля жодним чином не підтверджує самого здійснення діяльності, як перевезення пасажирів, тобто таксі.

Таким чином, в матеріалах справи немає належних та допустимих доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_2 дій зазначених у диспозиції ч.1 ст.164 КУпАП.

До того ж, норма ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, то в протоколі обов'язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на ЗУ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», однак, таке посилання у протоколі відсутнє.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, який повинен відповідати певним вимогам, зокрема, містити відомості про суть адміністративного правопорушення (ч. 1 ст. 256 КУпАП).

Обов'язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає (ч. 1 ст. 254 КУпАП та ч. 2 ст. 251 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.

В описовій частині протоколу № 0005058 зазначено, що ОСОБА_2 порушив вимоги ч. 1 ст. 164 КУпАП, однак не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не викладені дані, яким чином ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів, по якому маршруту та кому надавав послуги перевезення.

В матеріалах справи відсутні будь-які пояснення пасажирів, яким ОСОБА_2 надавав послуги пасажирських перевезень.

Неконкретність пред'явленого обвинувачення ОСОБА_2 позбавляє його права здійснювати предметний захист і порушує його процесуальні права, в тому числі право на захист.

На підставі викладеного, постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП - скасувати, а провадження в справі закрити у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя /підпис/ В. М. Медяний

Згідно з оригіналом: