Справа № 448/1415/18 Головуючий у 1 інстанції: Торська І.В.
Провадження № 33/811/7/19 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року суддя Львівського апеляційного суду Партика І. В., з участю ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 17 вересня 2018 року,

встановив:

постановою Мостиського районного суду Львівської області від 17 вересня 2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Білопілля, Сумської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1, громадянку України, непрацюючу, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Згідно з постановою суду, будучи на протязі року притягнутою до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, ОСОБА_1 повторно слідуючи 13.09.2018 р. о 09 год. 20 хв. з Республіки Польща в Україну намагалася незаконно перетнути державний кордон України, подавши на паспортний контроль в пункті пропуску через державний кордон України «Шегині», що на території Шегинівської сільської ради, Мостиського району Львівської області, як належний їй документ, загальногромадянський закордонний паспорт громадянина Італії НОМЕР_1, тобто вчинила спробу незаконного перетину державного кордону без відповідного для громадян України документу, чим своїми діями порушила вимоги ст.ст.2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

У поданій апеляції скаржники, не погоджуючись із постановою суду, вважають її незаконною та просять скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Окрім того, просять поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки такий пропущений з поважних причин.

При цьому вказують, що ОСОБА_1 є громадянкою як Італії, так і України. Поданий нею паспорт громадянина Італії для перетинання кордону України є дійсним. Зазначає, що вказані обставини судом першої інстанції не були з'ясовані, проте мають значення для встановлення її вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Як вбачається, суд першої інстанції розглянув справу у відсутності ОСОБА_1

Повідомлення про час та місце розгляду справи, а також копію оскаржуваної постанови суд першої інстанції скеровував на адресу: м. Суми, вул. Петропавлівська, 74/ 23.

ОСОБА_1 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснила, що відношення до вказаної адреси не має, оскільки її місце реєстрації змінилося.

Таким чином, з огляду на те, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутності ОСОБА_1, яка була неналежним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, а також за відсутності достовірних доказів отримання нею копії оскаржуваної постанови, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений нею з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, будучи на протязі року притягнутою до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, ОСОБА_1 повторно слідуючи 13.09.2018 р. о 09 год. 20 хв. з Республіки Польща в Україну намагалася незаконно перетнути державний кордон України, подавши на паспортний контроль в пункті пропуску через державний кордон України «Шегині», що на території Шегинівської сільської ради, Мостиського району Львівської області, як належний їй документ, загальногромадянський закордонний паспорт громадянина Італії НОМЕР_1, тобто вчинила спробу незаконного перетину державного кордону без відповідного для громадян України документу, чим своїми діями порушила вимоги ст.ст.2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Таким чином, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а саме спроби перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Натомість, у матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_1 протягом року притягалась до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Зазначені відомості мають істотне значення для встановлення наявності чи відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, вважаю, що без усунення вказаних порушень по справі неможливо прийняти остаточне рішення, а тому її слід направити для доопрацювання в ВПС «Шегині» Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Після отримання справи, ВПС «Шегині» Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України необхідно усунути зазначені вище порушення та повторно направити справу на розгляд до суду.

Керуючись ст.ст. 278, 294 КпАП України, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Мостиського районного суду Львівської області від 17 вересня 2018 року скасувати.

Матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП повернути ВПС «Шегині» Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України для усунення виявлених недоліків.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Партика І. В.