Дата документу 09.01.2019
Справа № 501/3305/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Семенова О.А.,

секретаря судового засідання - Кравченко М.А.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, стосовно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 1, 130 ч. 2, 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2018 року, приблизно о 20:30 годин, ОСОБА_1, знаходячись у громадському місці на вул. Олександрійській, 12-Б, в м. Чорноморську Одеської області (бар «Бостон» та вулиця) висловлювався нецензурною лайкою, кидався у бійку на громадян та працівників поліції, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Крім того, 15 жовтня 2018 року, приблизно о 20:30 годин, ОСОБА_1 на вул. Олександрійській, 12-Б, в м. Чорноморську Одеської області в порушення п.2.9а) Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, далі - Правила) керував транспортним засобом «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп?яніння.

Крім того, 15 жовтня 2018 року, приблизно о 20:30 годин, ОСОБА_1 на вул. Олександрійській, 12-Б, в м. Чорноморську Одеської області керуючи транспортним засобом «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_1, в порушення пп.12.1. та 13.1. Правил не обрав безпечну дистанцію та швидкість руху, внаслідок чого здійснив зіткнення зі службовим автомобілем поліції охорони «VOLKSWAGEN POLO», номерний знак НОМЕР_2, внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

Крім того, 18 листопада 2018 року, приблизно о 02:00 годин, ОСОБА_1 на вул. Данченко, 12, в м. Чорноморську Одеської області в порушення п.2.9а) керував транспортним засобом «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп?яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1, якому були роз'яснені права, передбачені ст.ст.59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, вину у вчиненні правопорушень не визнав та пояснив суду, що 15 жовтня 2018 року ввечері він разом з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 знаходився в барі «Бостон», де всі крім нього розпивали спиртні напої. З невідомих причин у них з персоналом бару виник конфлікт. Після того, як конфлікт улагодили, вони вийшли на вулицю, де їх зустріли працівники поліції охорони. Подалі він та його приятелі сіли в автомобіль «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_1, яким він керує за довіреністю. ОСОБА_4 випадково зачепив ручку передач та автомобіль покотився та зіткнувся з поліцейським автомобілем, який був припаркований перед його автомобілем. Автомобілі не були пошкоджені. Він не знаходився у стані алкогольного сп'яніння та медичний висновок не відповідає дійсності. Від здачі крові або сечі відмовився, так як вважав себе тверезим, крім того йому не повідомили, які висновки зробив лікар. 18 листопада 2018 року він їхав у власному автомобілі в якості пасажиру, будучи у стані алкогольного сп'яніння, але за кермом був його племінник, який не мав права керувати такою категорією транспортних засобів. Вважає, що медичний висновок його освідування від 16 жовтня 2018 року є недопустимим доказом, з огляду на те, що проведений після більше ніж двох годин як його було зупинено працівниками поліції. Огляд із застосуванням газоаналізатору «Драгер» є недійсним, так як не повідомлений його номер та не були роздруковані результати тесту.

Свідок ОСОБА_6, поліцейський Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, пояснив суду, що 15 жовтня 2018 року виїжджав у складі наряду на виклик поліцейських охорони до бару «Бостон», де приблизно о 20:30 - 21:00 годин виявили ОСОБА_1 разом з трьома особами, які, зі слів працівників охорони, вийшли з цього закладу та пройшли до автомобілю «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_1, та за кермо сів ОСОБА_1 Після цього автомобіль завели, він різко почав рух та зіткнувся з поліцейським автомобілем. ОСОБА_1 поводив себе зухвало, ображав нецензурною лайкою. Вказаний у протоколі час подій та складання протоколу є технічною помилкою. В дійсності все це відбувалось приблизно о 20:30 - 21:00 годин. 18 листопада 2018 року був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1, який знаходився за кермом та перебував у стані алкогольного сп'яніння. На пасажирському місці перебувала невідома особа, яка спала та від якої шов запах алкоголю. Перевірка на стан сп?яніння проводилась одразу у медичному закладі у зв?язку з відсутністю на той час у підрозділі газоаналізатору «Драгер».

Свідок ОСОБА_7, поліцейський Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, дав пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_8, молодший інспектор - водій поліції охорони, пояснив суду, що ввечері 15 жовтня 2018 року виїжджав у складі наряду на виклик по «тривожній кнопці» до бару «Бостон», де приблизно о 20:30 годин, ОСОБА_1 разом з трьома приятелями вийшли з цього закладу та пройшли до автомобілю «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_1, та за кермо сів ОСОБА_1 Після цього автомобіль різко почав рух та зіткнувся з поліцейським автомобілем, який був припаркований попереду на цієї смузі руху. ОСОБА_1 виходив з автомобілю з водійського місця.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - молодші інспектора поліції охорони, надали суду пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_11, пояснив суду, що приймав участь в якості свідка при оформленні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1, бачив як якого оглянули із застосуванням газоаналізатору «Драгер», автомобілі поліції та ОСОБА_1 були пошкоджені.

Свідок ОСОБА_4, пояснив суду, що ввечері 15 жовтня 2018 року він разом з ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відпочивав у барі «Бостон», де бармен з невідомих причин почав кидатися на них з бейсбольною битою. ОСОБА_1 не вживав алкогольні напої. Коли вони всі разом сіли до автомобілю Зарука, останній двигун не заводив, він (ОСОБА_4) випадково зачепив ручку передач та автомобіль покотився та зіткнувся з поліцейським автомобілем, який був припаркований перед його автомобілем. Автомобілі не були пошкоджені. Поліцейськими безпідставно було застосовано до них кайданки, а до Зарука, який лаявся на поліцейських нецензурною лайкою, було застосовано фізичне насилля.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Згідно із п.2.9а) Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п.12.1. Правил під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно із п.13.1. Правил водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується, крім його пояснень та пояснень свідків, дослідженими судом матеріалами справи:

протоколом про адміністративне правопорушення від 15 жовтня 2019 року серії БД № 334114 (т.П,а.с.1);

протоколом про адміністративне правопорушення від 15 жовтня 2019 року серії БД № 368626 (т.Ш,а.с.1);

схемою дорожньо-транспортної пригоди від 15 жовтня 2018 року, згідно якої у зазначених транспортних засобів внаслідок зіткнення виявлено механічні пошкодження (т.П,а.с.2);

письмовими поясненнями свідка ОСОБА_12, який підтвердив, що автомобіль «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_1, зіткнувся з автомобілем поліції охорони «VOLKSWAGEN POLO», номерний знак НОМЕР_2 (т.П,а.с.6),

посвідченням водія на ім'я ОСОБА_1 (т.П,а.с.3);

страховим полісом № АМ/3133368, згідно якого в користуванні ОСОБА_1 перебуває автомобіль «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_1 (т.П, а.с.4).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП підтверджується, крім його пояснень та пояснень свідків, дослідженими судом матеріалами справи:

протоколом про адміністративне правопорушення від 15 жовтня 2018 року серії ГП № 084426 (т.ІУ, а.с.1);

заявою бармена бару «Бостон» ОСОБА_13, згідно якого четверо осіб, відвідувачів, поводили себе неадекватно, виражалися нецензурною лайкою, погрожували фізичною розправою, кидалися у бійку, били посуд (т.ІУ, а.с.4);

рапортом поліцейського ОСОБА_14, згідно якого при виїзді наряду було встановлено, що особами які вчинили дрібне хуліганство у барі «Бостон» були ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (т.ІУ, а.с.3);

письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4, приятелів ОСОБА_1, згідно яких у останнього з невідомих причин виник конфлікт з барменом, під час якого бармен розмахував бейсбольною битою (т.ІУ,а.с.7,8);

актом медичного огляду ДЗ «Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті МОЗ України» №220, складеного 16 жовтня 2018 року о 00:10 годин та висновком згідно яких на час освідування ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння (т.ІУ, а.с.9).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП підтверджується, крім його пояснень та пояснень свідків, дослідженими судом матеріалами справи:

протоколом про адміністративне правопорушення від 15 жовтня 2019 року серії БД № 368626(т.Ш,а.с.1);

відеозаписом, оглянутим у судовому засіданні, згідно якого 15 жовтня 2018 року ОСОБА_1 у присутності свідків пройшов освідування із застосуванням газоаналізатору «Драгер», який показав вміст алкоголю в його крові 1,76‰ (т.Ш,а.с.21);

актом медичного огляду ДЗ «Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті МОЗ України» №220, складеного 16 жовтня 2018 року о 00:10 годин та висновком, згідно яких на час освідування ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння (т.1,а.с.57,т.Ш,а.с.5).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується, крім його пояснень, дослідженими судом матеріалами справи:

протоколом про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2018 року серії ОБ № 072311 (т.І,а.с.2);

протоколом про адміністративне правопорушення від 15 жовтня 2018 року серії БД № 368626 (т.Ш,а.с.1);

актом медичного огляду ДЗ «Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті МОЗ України» №255, складеного 18 листопада 2018 року о 02:45 годин та висновком згідно яких на час освідування ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння (т.1,а.с.4,58).

Твердження ОСОБА_1, якими він виправдовує свої дії, не знайшли підтвердження під час судового розгляду. Пояснення, надані в суді свідком ОСОБА_4, суд оцінює як намагання штучно виправдати протиправну поведінку ОСОБА_1

Згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

ОСОБА_1 був доставлений на огляд до медичного закладу більше ніж через дві години з моменту його зупинення.

Суд вважає, що проведення 16 жовтня 2018 року медичного огляду на стан сп'яніння з пропуском зазначеного терміну не ставить під сумнів результати, що викладені у зазначених акту та висновку медичного обстеження.

Суд також звертає увагу, що про використання газоаналізатору «Драгер» в протоколі від 15 жовтня 2018 року про адміністративне правопорушення не наведено його номер та відсутня роздруківка тесту. Крім того, 18 листопаду 2018 року, перевірка на стан сп?яніння ОСОБА_1 не проводилась з використанням газоаналізатору «Драгер», а одразу у медичному закладі.

Згідно пунктів 6, 7 розділу ІІ Інструкції, передбачено, що огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв?язку із зазначеними обставинами суд вважає за необхідне використати практику Європейського суду з прав людини.

Згідно рішення у справі «Яременко проти України» (заява №32092/02, пп.75,76 12 червня 2008 року) завдання Суду не полягає в тому, щоб принципово визначати, чи можуть бути прийнятними певні види доказів (наприклад, докази, здобуті, з точки зору національного закону, в незаконний спосіб) або чи був заявник справді винуватим. Питання, яке Суд має вирішити, полягає у визначенні, чи було справедливим провадження у справі загалом, включаючи спосіб, у який були отримані докази. При цьому має бути оцінена відповідна «незаконність» і, якщо це стосується порушення іншого конвенційного права, має бути оцінений характер виявленого порушення (див., зокрема, «Хан проти Сполученого Королівства» (Khan v. the United Kingdom), № 35394/97, п.34, ECHR 2000-V; «P.G. і J.H. проти Сполученого Королівства» (P.G. and J.H. v. the United Kingdom), N 44787/98, п. 76, ECHR 2001-IX; і «Аллан проти Сполученого Королівства» (Allan v. the United Kingdom), N 48539/99 п.42, ECHR 2002-IX). Визначаючи, чи було провадження у справі загалом справедливим, також має враховуватись, чи було дотримано права на захист. Слід, зокрема, розглянути, чи заявникові була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання. Крім того, має бути врахована якість таких доказів і, зокрема, те, чи породжують обставини, за яких вони були отримані, будь-який сумнів щодо їхньої достовірності й точності. При тому, що питання справедливості розгляду не обов'язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (див., зокрема, згадані вище рішення у справах Хана, пп. 35, 37, та Аллана, п.43).

Згідно рішення у справі «Хан проти Сполученого королівства» (заява № 35394/97, пп.38-40, 04 травня 2000 року) головним у цієї справі є питання, чи провадження загалом було справедливим. У зв'язку з визнанням прийнятності оспорюваного магнітофонного запису. Суд зазначає, що, як в справі Шенка («Шенк проти Швейцарії», заява № 16437/04, п.43, 14 лютого 2008 року) заявник мав цілком достатню можливість оспорити автентичність, а використання запису на попередньому розгляді (voir dire), а потім в апеляційному суді та Палаті лордів. Суд зауважує, що на кожному рівні юрисдикції національного суди, спираючись на статтю 78 РАСЕ, оцінювали, як прийняття доказу позначалося на справедливості судового розгляду, і обговорювали, серед інших питань, незаконну підставу для стеження. Той факт, що заявник на кожному етапі програвав, не мав жодного значення. Суд хотів би додати, що безперечно, якби національні суди вважали, що визнання доказу може спричинити значну несправедливість, вони застосували б своє дискреційне повноваження і вилучили б доказ на підставі статті 78 РАСЕ. За таких обставин Суд визнає, що використання таємно записаного матеріалу не суперечить вимогам справедливості, гарантованої пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Згідно рішення у справі «Кобець проти України» (заява № 16437/04, п.43, 14 лютого 2008 року) суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У даному випадку, судом враховується, що проведення перевірки ОСОБА_1 на стан сп?яніння у медичному закладі 16 жовтня та 18 листопада 2018 року стало наслідком виявлення поліцейськими ознак перебування зазначеної особи у алкогольного сп?яніння. Тобто, аналіз доказів свідчить про те, що у працівників поліції у відсутності належного газоаналізатору «Драгер» були підстави для організації проведення медичного обстеження.

Медичні акти та висновки поза розумним сумнівом свідчать про виявлення в обох випадках у ОСОБА_1 стану алкогольного сп?яніння.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначені акти медичного огляду та висновки лікарів, як процесуальне джерело доказів має дуже вагомий характер, відсутній ризик їх недостовірності, з врахуванням гарантій, які супроводжували оцінку допустимості та надійності відповідних доказів, спосіб їх використання, надання ОСОБА_1 можливості спростувати достовірність зазначених доказів і заперечити проти їх використання, все це у сукупності не суперечить вимогам справедливого судового розгляду, і, якщо розглядати його в цілому, відповідає вимогам ч.1 ст.6 Конвенції. У зв'язку з цим, суд вважає можливим не визнавати ці докази недопустимим.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Крім того, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП - повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173 КУпАП - дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обставини, що пом?якшують або обтяжують відповідальність порушника за вчинення правопорушень передбачених чч. 1, 2 ст. 130 КУпАП, судом не встановлені.

Обставини, що обтяжують відповідальність порушника за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 173 КУпАП, суд визначає вчинення правопорушень у стані алкогольного сп'яніння.

Обставини, що пом'якшують відповідальність порушника за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 173, КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, суд вважає необхідним та достатнім застосувати до нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень за ст.ст.124, 173 КУпАП, у виді адміністративного штрафу, а за чч.1, 2 ст. 130 КУпАП - у вигляді адміністративного штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Остаточне стягнення ОСОБА_1 визначити на підставі ст.36 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 33, 401, 130, 221, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним за ст.ст. 124, 173, 130 ч. 1, 130 ч. 2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ст.124 КУпАП - адміністративний штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.;

- за ст.173 КУпАП - адміністративний штраф у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51,00 грн;

- за ч.1 ст.130 КУпАП - адміністративний штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

- за ч.2 ст.130 КУпАП - адміністративний штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст.36 КУпАП остаточно піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді адміністративного штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400,00грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь Держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн.

Повідомити керівництво Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області щодо дій працівників поліції вищевикладених в ухвалі з метою проведення відповідною перевірки.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої винесено постанову, її представником, захисником та потерпілим.

Суддя

Строк пред?явлення постанови до виконання згідно Закону України «Про виконавче провадження»

Постанова набрала законної сили «__»___________2019 р.