Справа № 464/5823/18 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков І.П.
Провадження № 33/811/63/19 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката Чліянца Сергія Арамовича, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Чліянца Сергія Арамовича на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 28 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 28 грудня 2018 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_2 28 грудня 2018 року, о 01:00 год. на автодорозі Н-13 Львів-Самбір-Ужгород 51 км., керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

На постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 28 грудня 2018 року адвокат Чліянц С.А. подав апеляційну скаргу, в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, в якій просить постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 28.12.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130КУпАП скасувати у відповідності до ст. ст. 287, 293 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Чліянц С.А. зазначає, що з представленого працівниками поліції відеозапису, здійсненого з їх нагрудних камер та транспортного засобу, вбачається, що ОСОБА_2 транспортним засобом не керував, а перебував у ньому в якості пасажира. ОСОБА_2 весь час стверджував, що за кермом автомобіля не був. Разом з тим, свідок ОСОБА_4 надав покази, що за кермом автомобіля перебував саме він - ОСОБА_4 Доказів того, що ОСОБА_2 у зазначеному часі та місці керував транспортним засобом, працівниками поліції не надано. Крім того, наголошує, що і свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які ствердили факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, теж не могли спостерігати факт керування транспортним засобом, принаймі цього не зафіксовано і на відеозаписі.

Також зазначає, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія транспортного засобу на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, що стверджує те, що працівник поліції у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння.

Оскільки ані Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 9.11.2015 року, ані Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджену Постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008 року, не дають право поліцейському складати протокол про адміністративне правопорушення у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, то і правопорушення на той час жодного немає. Натомість відмова від проходження огляду у медичному закладі має наслідком притягнення водія до адміністративної відповідальності за таку відмову.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката Чліянца С.А. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зміст постанови місцевого суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та протоколу про адміністративне правопорушення, вважаю, що як інспектором поліції при складанні протоколу, так і суддею під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, вищезазначені вимоги закону дотримані не були, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Як вбачається, з матеріалів справи, суддя суду першої інстанції, як докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зазначає протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 208943 від 15 жовтня 2018 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, даними ними при розгляді справи, а також відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції та службового автомобіля.

Суддя апеляційного суду дійшов висновку, що суддя місцевого суду, обмежившись виключно вищенаведеними даними, залишив поза увагою обставини, які слід було дослідити та врахувати для постановлення законного рішення.

Так, діючим законодавством чітко визначено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, проте, суддя суду першої інстанції не перевірив відповідність проведення такої відносно ОСОБА_2 вимогам, передбаченим ст. 266 КУпАП та Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року).

При апеляційному розгляді встановлено порушення працівником поліції порядку огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння.

За змістом п.7 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

З представленого відеозапису, який знаходиться в матеріалах справи, не вбачається, що ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу. Разом з тим, згідно протоколу про адміністративного правопорушення ОСОБА_2 ставиться у провину відмова від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в присутності двох свідків.

Разом з тим, працівник поліції не виконав імперативні приписи п.7 Інструкції та ч.3 ст. 266 КУпАП і не запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я. В матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_2 на огляд, передбачене п.4 розділу I Інструкції, з метою виявлення стану сп'яніння, що також свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров'я для проходження такого.

Також суддею всупереч вимог ст. 252 КУпАП не досліджено всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, при відтворенні відеозапису з місця події, здійсненого з нагрудних камер працівників поліції та транспортного засобу, встановлено, що при зупинці працівниками поліції 15 жовтня 2018 року, о 01 год., на автодорозі Н-13 Львів-Самбір-Ужгород, 51 км. автомобіля марки «Mercedes-Benz» ОСОБА_2 перебував на місці пасажира даного транспортного засобу, отже, таким транспортним засобом не керував, тому відповідно і не зобов'язаний був на вимогу працівників поліції проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, з пояснень свідка ОСОБА_9, даних ним в суді першої інстанції, вбачається, що такий ствердив, що 15 жовтня 2018 року саме він перебував за кермом транспортного засобу марки «Mercedes-Benz». Також з відеозапису з місця події вбачається, що ОСОБА_9 перебував за кермом автомобіля марки «Mercedes-Benz» при його зупинці та такий на вимогу працівників поліції погодився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що протокол у справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є неналежним доказом вини ОСОБА_2, оскільки зазначені в ньому відомості щодо відмови останнього від проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі не відповідають дійсності та спростовуються оглянутим в судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозаписом події та матеріалами справи.

Суддя суду першої інстанції невірно встановив фактичні обставини справи, не перевірив зібрані докази щодо їх допустимості та не дав їм належну правову оцінку.

Ураховуючи вищенаведене, висновок судді суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому постанова судді підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката Чліянца Сергія Арамовича задовольнити.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 28 грудня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження в справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.