Справа № 462/5752/19 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 33/811/1084/19 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Галина В. П.

з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

представника адвоката Гуменецького І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 03 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384 /триста вісімдесят чотири/ гривні 20 копійок.

Згідно оскаржуваної постанови, 29.08.2019 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Опель», номерний знак НОМЕР_1 на вул. Суботівська, 11 у м. Львові з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду, у встановленому законом порядку (за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі) на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимогу п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Згадану постанову оскаржив ОСОБА_1 . Просить таку скасувати, а провадження у справі закрити. Покликається на те, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не знайшли свого належного підтвердження із отриманих у справі доказів. Оскаржувана постанова суду є необгрунтованою, а доводи суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП є припущенням.

Звертає увагу, що працівники поліції не зупинили транспортний засіб, керований водієм ОСОБА_1 А на час прибуття на місце події ОСОБА_1 вже не був учасником дорожнього руху. А був лише пішоходом.

Стверджує, що жоден зі свідків не повідомляли працівників поліції, про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Вважає, що у оскаржуваній постанові суду не обгрунтовано чи відповідали дії працівників поліції після прибуття на місце їх виклику вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», положенням Правил дорожнього руху України та іншим нормативним документам, оскільки працівниками поліції не зупинявся автомобіль керований ОСОБА_1 . Відтак, апелянт переконаний, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його представника на підтримку поданої апеляції, перевіривши матеріали адміністративної справи №№ 462/5752/19 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за такі дії як: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Таке зокрема підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: протоколом серії ДПР18 № 324781 від 29 серпня 2019 року (а.с.1), який складений відповідно до вимог ст.256 КУпАП; письмовими показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4,5), які підтвердили відмову водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 6,7), які підтвердили факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Опель», номерний знак НОМЕР_1 .

Крім того, апеляційним судом оглянуто відеозапис із нагрудних камер поліцейських, та встановлено факт відмови ОСОБА_1 у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», як на місці події, так і у медичному закладі (Диск1 DSJX46 2019/08/12 23:00:07).

Апеляційні доводи у тому, що у матеріалах справи відсутні докази того що ОСОБА_1 керував транспортним засобом спростовуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 (а.с.6), з яких вбачається, що автомобілем марки Опель, номерний знак НОМЕР_1 керував водій ОСОБА_1 і пред`явив працівникам поліції посвідчення водія. Аналогічні покази вбачаються із письмових пояснень свідка ОСОБА_5 (а.с.7). Таке ж підтверджується із оглянутого апеляційним судом відеозапису із нагрудних камер поліцейський. Підстави ставити під сумнів згадані докази у апеляційного суду відсутні.

Відповідно до абз.2 Розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Із відеозапису слідує, що такою підставою стали усні покази свідків ДТП за участю водія ОСОБА_1 , та такі ознакаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота; нестійка хода; не чітке мовлення.

Згідно вимог абз. 6 згаданої Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Відтак, апеляційним судом із оглянутого відеозапису встановлено, що такий порядок працівниками поліції щодо водія ОСОБА_1 було дотримано.

Тому, апеляційні доводи про недотримання працівниками поліції вимог КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, є безпідставними та не підлягають до задоволення.

На переконання апеляційного суду, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

При перевірці справи в апеляційній інстанції не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 03 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Галин В.П.