КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/421/2019 Суддя у першій інстанції: Пархоменко О.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Фрич Т.В., за участю ОСОБА_3, іншого учасника ДТП ОСОБА_4 та його захисника Федорчука С.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Федорчука С.В., подану в інтересах ОСОБА_4, на постанову судді Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2018 року, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративних стягнень та відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серія ОБ № 003170 від 13.08.2018, вбачається, що 13.08.2018 о 07 год. 00 хв. в смт Гостомель по вул. Чкалова 11-А водій ОСОБА_6, керуючи автомобілем перед початком руху, не переконався, що це буде безпечним внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем БМВ н.з. НОМЕР_1, що призвело до пошкодження автомобілів, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням адвокат Федорук С.В., в інтересах потерпілого ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу з уточненнями, в якій просить скасувати постанову Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2018 року в частині закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом зроблено хибний з правової точки зору та фактичних обставин справи висновок про відсутність в діях ОСОБА_3 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки судом безпідставно не було повно та всебічно з'ясовано усі обставини справи та не досліджено наявні у матеріалах справи належні та допустимі докази, що їх підтверджують, крім того, у постанові відсутнє обґрунтоване посилання на підставу відхилення судом представлених уповноваженою на складання протоколу та оформлення інших матеріалів про адміністративне правопорушення службовою особою доказів, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, додатків до нього, пояснень учасників ДТП, характеру та ступеню пошкоджень, завданих транспортним засобам, іншим доказам.

Також апелянт зазначає, що судом безпідставно застосовано дві підстави для закриття справи, які є взаємовиключними, тобто на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративної правопорушення, та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за строками накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його захисника Федорчука С.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення ОСОБА_3, який вважав постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника Федорчука С.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна захисника ФедорчукаС.В., в інтересах ОСОБА_4, задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАПпередбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про відсутність діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним.

Приймаючи таке рішення, суд вислухав пояснення ОСОБА_3, дослідив, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 003170 від 13.08.2018 року, схему ДТП, яка підписана обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди, які зауважень не подали, письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, інші матеріали справи. Та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 порушень вимог п. 10.1 ПДР.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно п. 10.1 ПДРУкраїни перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Так, з дослідженої схеми місця ДТП, яка була складена безпосередньо на місці ДТП в присутності двох водіїв, підписана ними без зауважень або доповнень, а тому вважається такою, що відповідає фактичним обставинам події, вбачається, що на ній зображена ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода. Так, місце ДТП, являє собою територію автозаправної станції (далі АЗС), ширина проїжджої частини становить, 6,5 метра від заправної колонки до бордюру, місця зіткнення транспортних засобів знаходиться на відстані 3 метра від бордюру.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3, пояснив, що він заправивши свій автомобіль почав рух відповідно до напрямку, який визначений на АЗС, та відчув удар з права від автомобіля «BMW», який рухався на великій швидкості.

ОСОБА_4 пояснив, що він заїхав на територію АЗС, об'їжджаючи автомобіль «Renault», який стояв біля заправної колонки, щоб припаркувати свій автомобіль «BMW», та відчув удар в лівий бік свого автомобіля. Вважав, що саме дії водія ОСОБА_3, перебували в причинному зв'язку з настанням даної ДТП.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме фотознімків з місця події, на них міститься інформація про рух транспортних засобів по території автозаправної станції, для під'їзду до заправних колонок, та виїзд від них, для дотримання учасниками руху ПДР. Коло колонки, біля якої стояв автомобіль «Renault», який в подальшому почав рух, знаходиться одна смуга для руху.

Зі схеми ДТП вбачається, що під час об'їзду автомобілем «BMW» автомобіля «Renault», який почав рух від колонки, автомобіль «BMW»,звернув в ліво, а саме в напрямок руху, куди рухався автомобіль «Renault».

Таким чином, враховуючи обставини справи, вважаю, що суд першої інстанції вірно врахував місце розміщення транспортних засобів на проїжджій частині, характер та локалізацію пошкоджень на автомобілях, з врахуванням місця зіткнення прийшов до вірного висновку, що в діях водія ОСОБА_3, який керував автомобілем «Renault», відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Це також підтверджується матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 1.4ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

З огляду на встановлений механізм ДТП, умови дорожньої обстановки, в якій вона відбулася, розміщення транспортних засобів на проїжджій частині до ДТП, характер та локалізацію пошкоджень на транспортних засобах, напрямок руху автомобілів, їх місця зіткнення, характеру розташування транспортних засобів відносно один одного, їх габаритних характеристик, а також характер дій обох учасників пригоди, суддя першої інстанції прийшов до вірного до висновку, що в діях водія ОСОБА_3 не вбачається, порушень пункту 10.1 ПДР України.

Таким чином, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суддя першої інстанції прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведена повністю, з чим також погоджується суд апеляційної інстанції.

При цьому, до пояснень водія ОСОБА_4 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, суд апеляційної інстанції, ставиться критично, оскільки він здійснював об'їзд автомобіля «Renault», в межах однієї смуги, яка призначена для під'їзду до колонки та для виїзду від неї, а не для заїзду для паркування транспортних засобів.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові про відсутність в діях ОСОБА_3 порушень вимог п. 10.1 Правил Дорожнього руху України, при розгляді апеляційної скарги не було встановлено.

Разом з тим, є слушним посилання апелянта на те, що судом безпідставно застосовано дві підстави для закриття справи, які є взаємовиключними, тобто п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративної правопорушення та п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, тому враховуючи обставини справи та вимоги ст. 294 КУпАП, вважаю, що в цій частині постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 22.08.2005 р. закриття справи на підставі ст. 38 КУпАП допустимо лише у випадку доведеності вини особи у вчиненні правопорушення за умови забезпечення при розгляді справи всебічного, повного й об'єктивного з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, з дотриманням процесуальної форми її розгляду, визначеної законом.

Відповідно з вимогами ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Наведені обставини дають суду підстави вважати, що встановлення відсутності в діях ОСОБА_3, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не давали підстав для зазначення місцевим судом в резолютивній частині прийнятого рішення про закриття справи на підставі ст. 38 КУпАП, оскільки це суперечить вимогам ст. 280 КУпАП, що дає суду апеляційної інстанції підстави та можливість змінити постанову суду в частині виключення такої підстави як закриття провадження у справі щодо ОСОБА_3 за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В іншій частині постанова Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2018 року, щодо ОСОБА_3 є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Федорука С.В., який діє у в інтересах ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову судді Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2018 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративних стягнень та відсутності складу адміністративного правопорушення, - змінити в порядку ст. 294 КУпАП.

Вважати провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, закритим у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Т.В.Фрич