Номер провадження: 33/813/145/19
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2019 року м. Одеса

Справа № 522/17860/18

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участі секретаря - Драганової Ю.С.,

особи, які прийняли участь у судовому засіданні:

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

- захисник - адвокат Плачков Федір Іванович,

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу Плачкова Федіра Івановича, захисника ОСОБА_2, на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27.11.2018 р. ОСОБА_2, визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 10 200 грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп..

Відповідно до змісту мотивувальної частини постанови суду першої інстанції, 26.09.2018 р. о 23 год. 58 хв. в м. Одеса, по вул. Розумовська, 40, ОСОБА_2 керував т/з «OPEL ASTRA» д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився в медичному закладі. На підставі висновку щодо медичного огляду з метою виявлення сп'яніння №001231 вбачається, що правопорушник відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат Плачков Ф.І., захисник ОСОБА_2, в апеляційній скарзі просить вищезазначену постанову суду першої інстанції скасувати. Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою. Оскаржувану постанову ухвалено з порушенням діючого законодавства. Адвокат Плачков Ф.І., захисник ОСОБА_2, в апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, зокрема пропонував використати свою кров для дослідження, що не було зроблено з нез'ясованих причин.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката Плачкова Ф.І. в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_2 особисто, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Приписами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зазначив у мотивувальній частині постанови, що факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, висновком медичного закладу, відеофіксацією проходження правопорушником медичного огляду.

За пунктом 2.5 Правил дорожнього руху (далі - Правила) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановлено порядку огляду, зокрема, на стан наркотичного сп'яніння, є адміністративним правопорушенням.

Порядок проходження медичного огляду, обов'язковість якого передбачена пунктом 2.5 Правил, містить Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

За змістом пунктів 12, 13 розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища може бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву та рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватись кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказані в пункті 12.

При цьому Інструкція не містить будь-яких відмінностей або виключень в порядку дослідження біологічного середовища на виявлення стану алкогольного сп'яніння або стану наркотичного сп'яніння.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними (пункт 22 розділу ІІІ Інструкції).

З наявних у справі відеоматеріалів, зроблених з нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції (а. с. 5) вбачається, що ОСОБА_2 було запропоновано здати для лабораторного дослідження сечу. Апелянт пояснював неможливість здати сечу для дослідження, посилаючись на психологічний стан, що заважає йому здати сечу для дослідження. Пропонував надати для наведеного дослідження кров. Наведені вимоги ОСОБА_2 задоволено не було.

Отже, при медичному огляді ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння не були дотримані положення пунктів 12.13 розділу ІІ Інструкції щодо дослідження інших зразків біологічного середовища, окрім сечі (слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву, рук, а також кров).

Таким чином, з урахуванням пропозиції ОСОБА_2 відібрати у нього зразки іншого біологічного матеріалу суд вважає, що неможливість ОСОБА_2 здати зразок сечі у зв'язку з психологічним станом, що заважає йому здати сечу для дослідження, не може вважатись відмовою від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_2 надав до суду першої інстанції результат токсикологічного дослідження №3454 від 27.09.2018 р. 12 год. 40 хв., щодо відсутності етанолу в крові за результатами токсикологічного дослідження.

За цих обставин суд не вбачає в діях ОСОБА_2 порушень пункту 2.5 Правил та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки наявність чи відсутність стану сп'яніння у водія встановлюється лише на підставі огляду, проведеного у відповідності до вимог закону, апеляційний суд не визнає відмову ОСОБА_2від огляду на стан алкогольного сп'яніння належним доказом вини апелянта у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Винуватість ОСОБА_2у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За таких обставин апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 247, 252, 280, 284, 294 Кодексу

України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1. ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін