Номер провадження: 33/813/75/19
Номер справи місцевого суду: 515/1469/18
Головуючий у першій інстанції Тончева Н. М.
Доповідач Джулай О. Б.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя: Джулай О.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Подуст Т.П.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Саратського районного суду Одеської області, від 27.11.2018 року

встановив:

оскарженою постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

З оскарженої постанови суду першої інстанції вбачається, що 03.09.2018 року близько 11 год. 30 хв. по 23 км автодороги М28 обхід міста Одеса керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей).

Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився у присутності свідків.

ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що:

-оскаржена постанова є незаконною;

-працівники патрульної поліції на його вимогу не надали йому сертифікат відповідності і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки,;

-він вживав алкогольні напої більш ніж за добу до керування транспортним засобом;

-розгляд справи в суді першої інстанції було проведено за його відсутності, що свідчить про порушення його прав.

За таких обставин, ОСОБА_2 просить скасувати постанову Саратського районного суду Одеської області, від 27.11.2018 року і закрити провадження по справі.

Заслухавши ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 посилався на те, що судом першої інстанції були порушені його права, що виразилося у тому, що справа була розглянута за його відсутності.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими такі доводи апеляційної скарги, оскільки в матеріалах справи наявні докази того, що ОСОБА_2 перебував на лікарняному в зв'язку з переломом руки.

Між тим, апеляційний суд не розглядає зазначені обставини, як підставу для скасування оскарженої постанови, оскільки право на участь в судовому розгляді було поновлено апеляційним судом, а в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 не надав доказів, що спростовують висновки судді суду першої інстанції стосовно наявності в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта по суті справи, апеляційний суд звертає увагу на те, що аналіз матеріалів справи свідчить про те, що, розглядаючи вказану справу, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог КУпАП, а саме повно, всебічно і об'єктивно з'ясував обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

З оскарженої постанови вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративні правопорушення серії БР №0783БД №334702, від 03.09.2018 року, в якому також містяться пояснення ОСОБА_2, та письмовими поясненнями свідків, що містяться в матеріалах справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджував, що він вживав алкоголь більш ніж за добу до того к керував транспортним засобом.

Між тим, із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №0783БД №334702, від 03.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 власноруч зазначив, що вживав алкогольні напої перед керуванням транспортним засобом, проходити перевірку за допомогою приладу Драгер та в закладі охорони здоров'я відмовляється, претензій не має.

Аналогічні відомості зазначені у поясненнях свідків (а.с. 5,6).

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні, а апелянтом не надані будь-які відомості відносно того, що працівниками патрульної поліції не було надано йому сертифікат , а також про те, що він не знаходився у стані алкогольного сп'яніння.

Більш того, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, тому ненадання йому сертифікату відповідності і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, не має юридичного значення і не може бути визнано підставою для скасування оскарженої постанови.

Таким чином, оскільки будь-яких обставин, які б підтверджували наявність підстав для скасування оскарженої постанови апелянтом не надано, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскарженої постанови.

Керуючись ст.ст. 247, 254, 268, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову судді Саратського районного суду Одеської області, від 27.11.2018 року, якою ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Б. Джулай