Справа № 199/9456/19
ПОСТАНОВА

іменем України

27.11.2019 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №336082 від 05.11.2019 року про те, що він «05.11.2019 року о 20-10 годині в м.Дніпро керував автомобілем «КІа» № НОМЕР_1 по вул. Каруни, ЛЕП №19, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, в наслідок чого скоїв наїзд на перешкоду вибоїну, яка знаходилась попереду, чим порушив п.2.3. б, а автомобіль отримав механічні ушкодження».

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в межах обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №336082 від 05.11.2019 року та складеного на ОСОБА_1 , в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відсутній з наступних підстав.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він 05.11.2019 року близько 20-10 години керував автомобілем «Кіа» № НОМЕР_1 та рухався по вул. Каруни з боку вул. Луговської у напрямку Амурського мосту. На перехресті вул. Каруни та вул. Трамвайної він їхав у крайній правій смузі зі швидкість приблизно 50 км/год., та чекав змоги перестроїтись у лівий ряд. Попереду він побачив знак аварійної зупинки і в цей момент почав перестроюватись, після чого відчув сильний удар правим переднім та заднім колесам. Зупинивши автомобіль, він побачив, що пошкоджене праве переднє та заднє колеса, після чого викликав поліцію. Працівники поліції по приїзду почали складати протокол про адміністративне правопорушення відносно нього. Він просив викликати працівників дорожньої служби та зафіксувати відсутність дорожніх знаків, які б свідчили на наявність вибоїн на вказаній дорозі, але йому було відмовлено у цьому. Вказує, що вказану яму він не міг без перешкод об`їхати також і через рух транспортних засобів, а зупинитися вчасно перед ямою не було можливості.

Відповідно до ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати вся обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Диспозиція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а додатковим об`єктом правопорушень є також відносини у сфері власності.

Об`єктивна сторона правопорушення за ст.124 КУпАП виражається у порушенні учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тобто настанням негативних наслідків у вигляді майнової шкоди.

За цією статтею умовою настання адміністративної відповідальності є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 інкримінують порушення вимог п.2.3б ПДР України, відповідно до якого: «водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

При порушенні водіями вимог п.2.3 б ПДР України обов`язковому доказуванню є оцінка об`єктивної сторони інкримінованого йому порушення.

При цьому зміст протоколу не містить за яких саме обставин ОСОБА_1 повинен був об`єктивно виявити вибоїну при вказаній дорожній обстановці.

Положеннями ст.256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи. КУпАП детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» встановлено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, це становитиме порушення права на захист, а саме особа не може належним чином підготуватися до захисту.

Також відповідно до ст.24 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів, керівні працівники дорожньо-експлуатаційних організацій несуть відповідальність, в тому числі і кримінальну, якщо дорожньо-транспортна пригода або несвоєчасне забезпечення екстреною медичною допомогою людини, яка перебуває у невідкладному стані сталася з їх вини.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Слід також зазначити, що відповідно до ч.3 ст.14, ч.1 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають право на: безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Схема місця ДТП не містить дорожніх знаків, які мали б попереджати про неякісний стан дорожнього покриття, при цьому наявність самої вибоїни зафіксована.

Разом з цим матеріали справи не містять відомостей щодо фіксування розмірів вибоїни, які не повинні перевищувати 15 см. завдовжки, 80 см. завширшки і 5 см. у глибину, відповідно до вимог ДСТУ 3587-97.

Матеріали справи не містять відомостей щодо виклику на місце пригоди представників дорожньо експлуатаційної організації, яка відповідає за дану ділянку дороги.

Крім цього ОСОБА_1 вказує, що яму не можливо було помітити взагалі, або об`їхати у зв`язку з наявністю інших машин на дорозі, а зупинитися вчасно перед ямою не було можливості, що матеріалами справи не спростовується.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР №107782 від 01.02.2019 року не може вважатись належним та допустимим доказом у вказаній справі, оскільки при його складанні не були дотриманні вимоги ст.ст.254,256 КУпАП, п.п. 2.2. Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 року № 3/02-15 (зі змінами згідно з наказом Уповноваженого 14.02.2018 № 3/02-18) та п.7 р.2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 за № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за №1496/27941.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Отже, враховуючи, що відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за п.2.3 б ПДР України, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251,252,280,283,п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов