АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" лютого 2019 р. м.Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його адвоката Демчика В.І., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 22.01.2019 р.,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 22.01.2019 р.,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце роботи не

повідомив, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення на користь держави у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. із сплатою в прибуток держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та із стягненням з ОСОБА_3 на користь держави судового збору у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. за те, що 08.11.2018 о 23 год.08 хв. в м.Черкаси, вул. Сумгаїтська, 12 водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає даній обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі апелянт просив вищезазначену постанову місцевого суду скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляції адвокат ОСОБА_3 зазначає про те, що вказана постанова місцевого суду є незаконною та такою, яка винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що суддя місцевого суду не звернув увагу на те, що у протоколі не сформульовано, який саме огляд і у який спосіб він мав пройти на вимогу поліцейського. Тому незрозуміло в чому саме обвинувачується водій: керуванні з явними ознаками алкогольного сп'яніння чи відмові від проходженні огляду.

Крім того, оскільки в протоколі не сформульовано, який саме огляд він мав пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного сп'яніння чи наркотичного) та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров'я), то він не мав можливості надати однозначну відповідь (погоджуюсь чи відмовляюсь). Невірне нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє водія права на захист, адже обвинувачення є незрозумілим. Особа має право знати, в чому саме її звинувачують, щоб реалізувати право на захист.

Твердження судді про однозначну відмову від проходження дійсного запропонованого йому огляду не узгоджується з матеріалами справи. У протоколі не зазначено, що апелянту ОСОБА_3 пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що він відмовився від проходження такого огляду. Також в протоколі не зазначено, що ОСОБА_3 відмовився і від проходження огляду у закладі охорони здоров'я.

На думку апелянта, поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп'яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я.

Як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, 8 листопада 2018 року о 23 год. 27 хв. вони були запрошені працівниками патрульної поліції під час складання протоколу по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. В їх присутності він начебто відмовився, у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер».

Проте, апелянт наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення був складений в цей день о 23 год. 40 хв.

Однак, суд не звернув увагу на зазначену обставину і не врахував при винесенні оскаржуваної постанови.

Також слід зазначити, що показання свідків складені ними не власноручно, а на бланках та виправленнями одним почерком.

Особа свідка ОСОБА_5 працівниками поліції не встановлена (в пояснення відсутнє посилання на документ, що підтверджує його особу), що, на думку апелянта, само по собі ставить під сумнів перебування такої особі під час складання протоколу.

Також апелянт вказує на те, що при наявності суперечливих показань свідків суд не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, у зв'язку з чим такі письмові пояснення, на думку апелянта, не можна вважати доказами.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції розглянув справу поверхово і формально, не допитавши свідків в судовому засіданні.

Також ОСОБА_3 зазначає те, що стосується висновків місцевого суду про те, що в судовому засіданні він визнав вину, то вказані висновки не відповідають дійсності, оскільки розгляд справи відповідно до вимог КУпАП суддею не проводився. Йому лише було запропоновано підписати папірець про його явку в судове засідання. Після цього суддя повідомив йому, що копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності апелянт отримає зранку 23 січня 2019 року, що й було ним зроблено. В його присутності постанова не оголошувалася.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_3 та його адвоката Демчика В.І., які просили задовольнити апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Притягуючи ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, дослідив докази, які містяться в матеріалах справи і як наслідок прийшов до передчасного висновку про винуватість ОСОБА_3.

В своєму рішенні в основу обвинувачення ОСОБА_3, суд поклав дані протоколу про адміністративне правопорушення від 08.11.2018 року серії БД №175043; пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6; рапорт поліцейського Козловського Ю.В..

Відповідно до ст.252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, в матеріалах адміністративної справи щодо ОСОБА_3, на думку суду апеляційної інстанції, не міститься беззаперечних доказів, що підтверджують винуватість ОСОБА_3 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

Відповідно до п.6 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 за №1452/735, огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Як вбачається з матеріалів провадження, при проведенні огляду на місці зупинки транспортного засобу були присутні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Проте з пояснення свідка ОСОБА_5 (а.с.4), вбачається той факт, що його особу достовірно встановлено не було (немає посилання на документи, що посвідчують особу: паспорт, посвідчення водія, тощо).

Однак, в порушення вимог діючого законодавства, працівниками поліції в присутності лише одного достовірно встановленого свідка ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 08.11.2018 о 23 год. 40 хв. в м.Черкаси, вул. Сумгаїтська, 14 водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає даній обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, в присутності двох свідків.

Крім того, у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан сп'яніння, що свідчить про порушення процедури щодо встановлення стану сп'яніння.

Також слід зазначити, що в поясненнях свідків (а.с.4-5) є виправлення в графі де зазначено, що водій чи то погодився чи то відмовився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп'яніння.

Таким чином, неможливо зробити однозначний висновок про те, що підтвердили свідки. Також незрозуміло хто зробив ці виправлення і чи не змінено цим виправленням зміст показів свідків.

Однак, суд не звернув увагу на зазначені обставини і не врахував при винесенні оскаржуваної постанови.

Суд апеляційної інстанції вважає, що при наявності суперечливих показань свідків, місцевий суд не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, у зв'язку з чим такі письмові пояснення, не можна вважати допустимими доказами, при тому, що апелянт ОСОБА_3 наголошує на тому, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, а відмову від огляду було оформлено з порушенням норм чинного законодавства.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Таким чином, вважаю, що обставини справи, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та прийняті до уваги судом першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що наявні в матеріалах справи докази по справі не дають підстав беззаперечно стверджувати, що факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку ОСОБА_3 доведений неспростовними доказами, а в його діях є склад адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи зазначене, вважаю, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про порушення закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього та про порушення закону при розгляді адміністративного провадження відносно нього в суді першої інстанції, частково знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, а відтак свідчать про незаконність винесеної постанови місцевого суду, яка за таких обставин, не може залишатись в законній силі і підлягає до скасування, а провадження про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП необхідно закрити на підставі ст.38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КупАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 22 січня 2019 року, про визнання винуватим ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_3 закрити на підставі ст.38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КупАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко