П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2019 Справа №607/22265/18

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління Держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м. Прилуки, Полтавської області , вул. Вокзальна, 39/22, громадянки України, директора товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНС ГРУП», за частиною 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Уповноваженою особою Управління Держпраці у Тернопільській області стосовноОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 1377/759/АВ/П/2ПТ у якому зафіксовано, що вона в серпні 2018 року вчинила адміністративне правопорушення за ознаками частини 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: відповідно до вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 413 встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором, TOB «ЮНС ГРУП» допустило до роботи ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин (видання розпорядчого рішення роботодавця про оформлення трудових відносин, трудовий договір та повідомлення територіальному органу ДФС ). Згідно пояснень ОСОБА_2 від 04 жовтня 2018 року наданих в приміщенні управлінні Держпраці у Тернопільській області за адресою вул. Шпитальна, 7, м. Тернопіль встановлено наступне - вона працювала з 03 серпня 2018 року по 25 серпня 2018 року в закладі «Чайхані Айва» за адресою, вул. Г. Мазепи, 3, м. Тернопіль TOB «ЮНС ГРУП» на посаді шеф - кухаря. Співбесіду щодо прийняття на роботу проводив бренд - шеф ОСОБА_3, який представив ОСОБА_2 директору «Чайхани Айва» ОСОБА_1, яка безпосередньо працює з працівниками кухні та обслуговуючим персоналом, проводить нарахування та виплату заробітної плати. Трудовий договір з громадянкою ОСОБА_2 обіцяли укласти після стажування на кухні 2-3 місяці. Авансу та заробітної плати при звільненні 25 серпня 2018 року вищевказаній громадянці не виплатили. Таким чином ОСОБА_2 працювала в закладі громадського харчування «Чайхана Айва» (вул. Г.Мазепи, 3, м. Тернопіль) TOB «ЮНС ГРУП» на посаді шеф-кухаря без укладення трудового договору.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні послався на те, що у діях його клієнтки відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки вона виконувала свої повноваження не на підставі статусу TOB «ЮНС ГРУП», а згідно наданих їй ФОП ОСОБА_5 повноважень згідно довіреності від 01 березня 2018 року. Відповідно до неї ОСОБА_1 діяла від імені ФОН ОСОБА_6 Окрім цього зазначає, що пояснення ОСОБА_2 є безпідставними та необґрунтованими.

Оцінивши наявні у адміністративних матеріалах докази суддя вважає за необхідне зазначити наступне:

Згідно частини 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1,2,3 статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 субєктом складення адміністративних матеріалів надано лише пояснення ОСОБА_2

Відомості до акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує немайнову працю від 16 жовтня 2018 року № ТР1377/759/АВ та протоколу про адміністративне правопорушення № 1377/759/АВ/П/2ПТ внесені туди саме на підставі пояснень ОСОБА_2

Такі пояснення суд сприймає критично, оскільки їм не надано інших доказів та вони заперечуються ОСОБА_1 Саме тому щодо них у суду виникають обєктивні сумніви, котрі відповідно до частини 2 ст. 62 Конституції України, трактуються на користь останньої.

Зважаючи на викладене, взявши до уваги пояснення захисника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, котрі підтверджуються наявними документами, а також те, що у адміністративних матеріалах відсутні докази умисної або необережної дії чи бездіяльності ОСОБА_1, котра привела б до порушення трудового законодавства, суддя приходить до переконання про відсутність в її діях складу, адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Отож провадження у даній справі, щодо ОСОБА_1за частиною 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,слід закрити.

Керуючись статтею 401, частиною 3 статті 41 , статтями 221, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1за частиною 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_7