ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Дніпро

12 листопада 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, 15 серпня 2019 року о 02.00 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ГАЗ 3302», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Гладкова біля будинку № 24 в м.Дніпро з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини роту, розширені зіниці очей. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді першої інстанції та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що протокол про адмінправопорушення відносно нього складено з порушенням чинного законодавства, відсутня фіксація правопорушення, яке стало причиною зупинки транспортного засобу. Також апелянт зазначив, що він не відмовлявся від огляду на місці зупинки транспортного засобу.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити та зазначив, що він не міг залишити автомобіль у місці зупинки для проходження огляду, оскільки у ньому знаходився товар. На місці зупинки працівники поліції не пропонували йому пройти перевірку за допомогою драгера. На момент зупинки автомобіля, у ньому повністю пропало світло, водій ОСОБА_1 був втомлений, тому були червоні очі; автомобіль у нього не вилучали.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції об`єктивно і законно встановлені обставини вчинення і доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за яке настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, в даному випадку, алкогольного сп`яніння.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки цей висновок підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 15.08.2019 року серії ОБ №153870, в якому містяться фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від15.08.2019 року, в яких останні зазначили та підтвердили, що водій автомобіля марки «ГАЗ 3302», державний номерний знак НОМЕР_1 , відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; рапортом поліцейського 1 взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Дніпропетровській області Демідова Ю.М., відповідно до якого, 15 серпня 2019 року о 02.00 год. ним було зупинено автомобіль марки «ГАЗ 3302», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення п.п.19.1/а ПДР - рух без світла фар у темну пору доби. При спілкуванні з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, від чого він відмовився у присутності двох свідків.

Сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, засвідчений двома свідками, та інші вказані докази є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів і викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол про адмінправопорушення відносно апелянта складено з порушенням чинного законодавства, є безпідставним та спростовується вимогами ст.256 КУпАП, якою передбачено вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про відсутність фіксації правопорушення, яке стало причиною зупинки транспортного засобу, не спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що він не відмовлявся від огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, спростовуються поясненнями свідків та відеозаписом, прикладеним до протоколу про адмінправопорушення.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду О.М. Кононенко