Справа №: 398/4067/19
провадження №: 3/398/1249/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

"25" листопада 2019 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Орловський В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №010854 від 10 листопада 2019 року ОСОБА_1 10 листопада 2019 року о 05 год. 40 хв. в сел. Нова Прага, по вулиці Центральній, 156, керував мотоциклом Spark, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота на відстані). Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що посварився з дружиною, вжив спиртні напої, вийшовши з будинку та не знайшов мотоцикл і повідомив поліцію на 102 про його викрадення, однак йдучи по вулиці приблизно через кілометр виявив свій мотоцикл і почав котити його, оскільки розумів, що вжив алкоголь. Після цього у час, коли він котив мотоцикл по вулиці Центральній, поблизу перехрестя з вулицею Шевченко його зупинили поліцейські, відібрали у нього заяву про те, що він відмовляється від свого повідомлення про викрадення мотоцикла та звинуватили його у керуванні мотоциклом у стані алкогольного сп`яніння. На його пояснення про те, що він котив мотоцикл і його двигун холодний, поліцейські не зважали і стверджували, що у них є відеозапис реєстратора, який підтверджує факт керування, однак продемонструвати його відмовилися. У присутності свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, пояснюючи свою відмову тим, що він не керував мотоциклом, а котив його. Також ОСОБА_1 пояснив, що за півгодини до того, як його зупинили поліцейські він котив мотоцикл по вулиці Центральній і лише для того, щоб з`їхати з пагорба, не заводячи двигун, на короткий час сів на нього, однак це сталося вище по вулиці на значній відстані, від місця, вказаного у протоколі, як місце вчинення правопорушення. Поліцейські не могли бачити це, адже під`їхали лише через півгодини з іншої вулиці.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , підтвердили свої письмові пояснення, пояснили, що були запрошені працівниками поліції та були присутніми, коли ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду із застосування алкотеста і у лікарні, свою відмову пояснював тим, що він не керував мотоциклом, а котив його. Ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_3 не були свідками керування ОСОБА_1 мотоциклом і їм поліцейські не демонстрували відеозапис з реєстратора.

Інспектор СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Уманський В.Б. у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Також у судовому засіданні було досліджено диск з відеозаписом, який було додано до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксоване спілкування інспектора з ОСОБА_1 , його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння та процедура складання протоколу. У ході дослідження відеозапису встановлено, що на відеозаписі зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності свідків, однак відсутній запис керування мотоциклом ОСОБА_1 . Зафіксовано також, що присутні на місці події поліцейські стверджують, що мають відеозапис реєстратора, на якій зафіксовано факт керування ОСОБА_1 мотоциклом, а ОСОБА_4 у відповідь стверджує, що не котив мотоцикл.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, ї була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже, суд розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, не може змінювати формулювання суті правопорушення, що викладене у протоколі, та не може з власної ініціативи відшукувати докази вини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що він дійсно на короткий проміжок часу сів на мотоцикл, щоб з`їхати з пагорба, не запускаючи при цьому двигун. Однак він стверджує, що це сталося за пів години до зупинки його поліцейськими та в іншому місці по вулиці Центральній, ніж та адреса, що зазначена у протоколі, і поліцейські у цьому місці не проїжджали та не могли зафіксувати це.

Ці пояснення ОСОБА_1 стосуються інших обставин, ніж ті, що записані поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «суть правопорушення». Так, як вбачається із відеозаписів, які додані до протоколу, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції не пізніше ніж о 5 годині 20 хвилин 10 листопада 2019 року. Водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення записано, що правопорушення вчинено о 5 годині 40 хвилин, тобто на 20 хвилин пізніше часу зупинки, який зафіксований на відеозаписах. Окрім цього, суду не надано будь-яких доказів, зокрема і відеозапису з реєстратора, про існування якого розповідали поліцейські на місці події, які б могли спростувати пояснення ОСОБА_1 про те, що він з`їжджав з пагорба в іншому місці і в інший час, ніж той, що ставиться йому у провину. Водночас надані поліцейським відеозаписи суперечать відомостям, що зазначені у протоколі, щодо часу вчинення правопорушення, факт керування мотоциклом також на відеозаписах не зафіксований. За таких обставин суд не може прийняти пояснення ОСОБА_1 , як достатній доказ його винуватості у вчиненні правопорушення, адже керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння в іншому місці і в інший час відповідно до протоколу не ставилося йому у провину, а його пояснення відповідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідної їй практики ЄСПЛ не можуть бути прийняті як єдиний доказ винуватості особи. У протилежному випадку, прийняття судом за таких обставин самовикривальних пояснень ОСОБА_1 суперечило б такому важливому елементу концепції справедливого суду як право не свідчити проти себе та презумпції невинуватості.

Недоведеність факту керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, виключає кваліфікацію дій цієї особи за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тому суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 є недоведеною.

Враховуючи викладене суд вважає, що провадження у справі слід закрити за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 , ч.1 п.3 ст.284 , ст. 294 КпАП України, суд

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Орловський