ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Дячук С.І., у присутності особи, яка притягається до відповідальності, захисника - Чичіркіна А.О., розглянувши справу про адмінправопорушення, матеріали якої надійшли з УПП в м. Київ, стосовно

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, гр-ка України, проживає: АДРЕСА_1 -

звинуваченої у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 18 жовтня 2019 року близько 02 год. 47 хв., керуючи в м. Києві по пр-ту Палладіна, 18/30 автомобілем «ЛЕКСУС» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота тощо), на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння від проходження такого огляду відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 свою вину не визнала і пояснила, що дійсно 18 жовтня 2019 року близько 02 год. 47 хв. як водій автомобіля «ЛЕКСУС» д.н.з. НОМЕР_1 була зупинена працівниками поліції в м. Києві по пр-ту Палладіна, біля будинку 18/30. Зупинка відбулася безпідставно, хоча поліцейські і посилалися на те, що нею нібито були порушені Правила дорожнього руху, а саме не користування показчиками повороту при зміні напрямку руху. У зв`язку із конфліктною ситуацією внаслідок протиправних, на її думку, дій поліції їй було безпідставно висунуто і наступну претензію - про перебування нібито з ознаками алкогольного сп`яніння, хоча вона була твереза і спиртні напої не вживала. Під час спілкування з поліцейськими розгубилася і не зрозуміла їх вимог пройти огляд на стан сп`яніння, тому і було складено на неї протокол. Вона не заперечувала можливості пройти такий огляд, поліцейські склали документи, маючи до неї неприязне ставлення.

Не зважаючи на захисну версію ОСОБА_1 , її вина у вказаному правопорушенні підтверджується сукупністю інших досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, що містять показання свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовилась від проходження відповідного медичного огляду як з використанням спеціального пристрою «ДРАГЕР», так і в спеціалізованій медичній установі, протокол про адмінпорушення. Суд оцінює ці дані як достовірні за результатами дослідження даних відеофіксації цих подій на камеру поліцейськими (файл «», водій за підтримки свого знайомого присутнього під час цієї процедури у присутності свідків відмовилася пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога, разом акцентуючи увагу на тому, що немає її автомобіля і вона не була водієм, поліцейські буцімто її безпідставно зупинили на пішохідному переході, дійсно на цей час автомобіль «ЛЕКСУС» д.н.з. НОМЕР_1 не фіксується - астрономічний час орієнтовано 02 год. 32 хв., що узгоджується з даними протоколу, який було складено о 03 год. 22 хв за участю свідків, яка задокументована на відео та в їх поясненнях станом на 03 год. 05 хв.; файл «» - водій відмовляється віддати посвідчення водія працівнику поліції, присутня та ж сама особа, яка підтримує дії водія, переконує працівників поліції, що ОСОБА_1 була зупинена за порушення правил повороту, а не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, ознак якого не встановлено, сама ОСОБА_1 в цих умовах акцентує увагу працівників поліції на тому, що «в цій країні карають одні, а інші за це отримують гроші»).

Допитаний за клопотанням ОСОБА_1 свідок ОСОБА_5 , після роз`яснення йому положень ст. 63 Конституції України добровільно засвідчив, що його телефоном викликала дружина, яку зупинили поліцейські, йому підстави зупинки дружини поліцією були не зрозуміли, а тому він втрутився в цю ситуацію, яка набула конфліктності, в тому числі і через його дії (напр., твердження про те, що «немає машини, немає і порушення» - це була ним висловлена на початку версія, яка обурила поліцейських). Його дружині було безпідставно висунуто претензію про її перебування нібито з ознаками алкогольного сп`яніння, таких ознак не було. Під час спілкування з поліцейськими його дружина почувала себе розгубленою і не могла адекватно реагувати на події.

Правова позиція ОСОБА_1 , за якої вона нібито зупинена поліцейськими як пішохід, а її автомобіль «ЛЕКСУС» д.н.з. НОМЕР_1 перебував в іншому місці, безспірно спростовується матеріалами справи, зокрема даними більш ранньої відео фіксації цих подій на місці (файл «» - на 00 хв. 22 сек. запису зафіксовано на місці зупинки відразу за пішохідним переходом автомобіль «ЛЕКСУС» синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 , біля якого перебуває водій ОСОБА_1 ). Відтак, той факт, що вказаний автомобіль у подальшому був евакуйований іншою особою (драйвером), не впливає на оцінку вказаних обставин.

Підстави зупинки водія ОСОБА_1 безспірно підтверджені дослідженою судом постановою № 1637367 про її притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, хоча і не впливають на обсяг висунутого звинувачення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ознаки сп`яніння водія, які були виявлені поліцейськими, чітко означені у складеному щодо неї протоколі, копію якого вона отримувати відмовилась, при цьому відсутність акта про проходження водієм огляду на стан сп`яніння зумовлена зокрема і поведінкою самого водія, яка відмовилася передати посвідчення водія.

Відмова водія на пропозицію поліції пройти огляд на стан сп`яніння чітко зафіксована на дослідженому судом відео у виді її відмови взагалі відповідати на вказане питання, яке неодноразово чітко до неї було спрямовано.

Конфліктна ситуація, до якої апелювала ОСОБА_1 , на поданих доказах не зафіксована, хоча намір спровокувати таку ситуацію відкрито виявляла особа, яка консультувала водія на місці спілкування з поліцейськими і виявилася свідком ОСОБА_5, який не заперечував цього у суді. Натомість звернення поліції до водія не виходили за межі офіційного службового спілкування з дотриманням норм моралі.

Доводи ОСОБА_1 про її розгублений стан спростовуються її здатністю спокійно та впевнено робити узагальнення з приводу характеру дій поліції та їх наслідків.

Згідно з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння. За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушила ці вимоги Правил, а саме відмовилася на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, чим вчинила адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд відмовив у задоволенні клопотання захисту про витребування іншого відео з камер поліцейських, яке фіксувало б повністю всі дії поліції з моменту зупинки водія, про виклик до суду і допит працівників поліції, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки всі обставини, пов`язані з намаганням поліцейських здійснити процедуру огляду водія на стан сп`яніння задокументовані на поданому до суду відео, аналіз якого проведений вище і є достатнім для прийняття рішення у справі.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення суд, згідно з вимогами ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про її особу, яка до адмінвідповідальності притягається вперше. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім призначити їй стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.

На підставі викладеного і, керуючись ст. ст. 221, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за ухвалення постанови про накладення адмінстягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, тобто в сумі 384 грн. 20 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ С.І. ДЯЧУК