Справа №560/1800/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли від УМВС України в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, проживаючого в АДРЕСА_1.,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права та обов'язки передбачені ст.268 КУпАП, ОСОБА_1, роз'яснені.

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06 грудня 2018 року серії ІІ № 0006160, ОСОБА_1 в м. Дубровиця по вул. Нова о 09 год. 06 грудня 2018 року здійснював господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів на таксі, ТЗ ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1, без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та пояснив, що господарською діяльністю по перевезенню пасажирів він не займається. 06 грудня 2018 року зранку він віз на роботу свою цивільну дружину ОСОБА_2 та її колегу ОСОБА_3 По дорозі його зупинили працівники Управління Укртрансбезпеки в Рівненській області та запитали чи він таксує, оскільки у нього на автомобілі був синій квадратик. Такий факт він заперечив, однак відносно нього склали протокол про адміністративне правопорушення.

Аналогічні пояснення містяться і в протоколі про адміністративне правопорушення, наданні ОСОБА_1 під час його складання.

Зазначене також підтвердили у судовому засідання допитані в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ОСОБА_2 пояснила, що вона працює в кафе «Піцерія», що в м. Дубровиця і кожного ранку ОСОБА_1 завозить її на роботу, за що вона йому ніколи не платить. 06 грудня 2018 року він також завозив її на роботу. По дорозі вони забрали підвезти до роботи і її колегу ОСОБА_3

ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю підтвердила пояснення, наданні ОСОБА_2

Головний спеціаліст відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті ОСОБА_4, який складав протокол про адміністративне правопорушення, та був викликаний до суду для надання пояснень та кольорового фото, яке міститься у матеріалах справи, у судове засідання не з'явився. При цьому, на електронну адресу суду від останнього надійшли письмові пояснення з приводу обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, з наданням в електронному варіанті фото транспортного засобу ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1.

Адвокат Богельський І.В. у судовому засіданні зазначив, що кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене. Тобто, об'єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП, є здійснення винною особою господарської діяльності. Під господарською діяльністю, згідно ст. 3 ГК України, розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Згідно ст.42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності. Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення, в порушення зазначених вимог відсутні відомості про здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності на постійній основі, систематично, два і більше разів, з надання платних послуг з перевезення громадян. Отже, в діях ОСОБА_1 також відсутня і суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме отримання прибутку від здійснення підприємницької діяльності.

До того ж, адвокат Богельський І.В. звертає увагу на те, що доказом порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 164 КУпАП, до справи додано крім протоколу про адміністративне правопорушення, лише фото автомобіля з ніби то ознаками таксі. Однак, таке твердження особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення є хибним, оскільки такі ознаки перераховані у ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», які, відповідно, були відсутні на автомобілі, яким керував ОСОБА_1

Тому, адвокат Богельський І.В. просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката, свідків, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ч. 1 ст. 164 КУпАП відповідальність за цією нормою настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Вказана норма ч. 1 ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тому в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб'єкта господарювання.

Кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Такі ознаки мають бути конкретно визначені у протоколі згідно вимог ст. 256 КУпАП.

Таким чином, об'єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП, є здійснення винною особою господарської діяльності.

Під господарською діяльністю, згідно ст. 3 ГК України, розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Поняття господарської діяльності та суб'єкта господарювання визначені в ст.1 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», згідно якої господарська діяльність - будь-яка діяльність, у тому числі підприємницька, юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців, пов'язана з виробництвом (виготовленням) продукції, торгівлею, наданням послуг, виконанням робіт.

Згідно ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Тобто, однією з обов'язкових ознак підприємницької діяльності є систематичність її здійснення.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення, в порушення зазначених вимог відсутні відомості про здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності на постійній основі, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року), з надання платних послуг з перевезення громадян та чи взагалі такі послуги надавалися, не наведено норм закону, що регулюють заняття господарською діяльністю з перевезення пасажирів, не зазначено, які саме норми порушив ОСОБА_1, у чому це виразилося, а тому не викладено повно фактичних обставин правопорушення.

Більш того, в матеріалах справи містяться тільки протокол про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0006160 від 06.12.2018 року та фотографія транспортного засобу. Жодних доказів того, що під час складання протоколу був присутній хоча б один пасажир, до матеріалів справи не додано.

З зазначеного протоколу та наданих головним спеціалістом ВДК ОСОБА_4 письмових пояснень вбачається що єдиним доказом провадження ОСОБА_1 господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів на таксі без державної реєстрації як суб'єкта господарювання є саме автомобіль ВАЗ з номерним знаком НОМЕР_1, який мав ознаки «таксі», не зазначаючи, при цьому, які саме.

Отже, законодавець у ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» надає визначення та розпізнавальні ознаки таксі, а саме таксі це легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Виходячи з наведеної норми Закону та зважаючи на наявне фото автомобіля ОСОБА_1, таке не містить ні одної із перелічених вище ознак таксі.

Наведені обставини мають суттєве та вирішальне значення для правильного вирішення справи, оскільки не встановлення наведених фактів особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення унеможливлює визнання судом, здобутих по справі доказів, належними та допустимими, в розумінні вимог ст. 252 КУпАП.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Отже, єдиним доказом, наданим до суду, є фото автомобіля, яке само по собі не може свідчити про наявність зазначеного адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 Окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про осіб, яких ОСОБА_1 перевозив, зокрема їх анкетні дані та письмові пояснення.

Таким чином, наведені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП спростовуються тим, що жодних даних щодо регулярного, на постійній основі, в тому числі і 06 грудня 2018 року, перевезення ним пасажирів та отримання плати за перевезення не зафіксовано, достовірних даних, що в автомобілі були пасажири, пояснень цих пасажирів, якщо би такі були та отримали послуги із їх перевезення ОСОБА_1 на автомобілі за плату, у справі немає, що, відповідно, не дає підстав для оцінки його діяльності як підприємницької та систематичної, отже господарської в розумінні ст.ст. 3, 42 ГК України.

З огляду на наведене, суд рахує, що відсутність системи в провадженні господарської діяльності та сам факт її реалізації, виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Наведене вище у своїй сукупності свідчить про те, що у даній справі не встановлено обставин, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У відповідності з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 284, 287, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно

Голова Дубровицького

районного суду Сидоренко З.С.