ПОСТАНОВА

права № 947/24201/19

Провадження № 3/947/6567/19

07.11.2019 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії АПР18 №198203 від 01.10.2019, складений ДОП СП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в м.Одесі лейтенантом поліції Олейник І.А. щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 01.10.2019, близько 21.40 год., за адресою: АДРЕСА_2 , порушив терміновий заборонний припис, який був винесений відносно постраждалої особи гр. ОСОБА_2 .

Вказані дії ОСОБА_1 були кваліфіковані офіцером поліції за ч.1 ст.173-2 КпАП України.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, хоча був належним чином сповіщений про час та місце проведення судового засідання.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 , ознайомлений під розпис з протоколом про адміністративне правопорушення, будучи обізнаним про розгляд судом справи щодо нього, від отримання повістки утримався, сам до суду не прибув та не цікавився провадженням щодо нього, був належним чином сповіщений про судове засідання, дійшов висновку про зловживання ОСОБА_1 правами з метою затягування строків розгляду справи. Подальше листування за таких умов буде явно не виправданим витрачання коштів державного бюджету. Виходячи з викладеного ОСОБА_1 вважається таким, що сповіщений належним чином про судове засідання і справу розглянуто без його участі.

Дослідивши зібрані офіцером поліції матеріали, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Так, в матеріалах справи, окрім пояснень зацікавленої особи, відсутні інші докази, насамперед пояснення свідків та самого ОСОБА_1 Пояснень лише однієї зацікавленої особи, явно недостатньо для висновку про винуватість ОСОБА_1 .

Крім того, копія тимчасового заборонного припису, яка наявна в матеріалах справи не читається та належним чином не посвідчена.

Тому, за відсутністю доказів в діях ОСОБА_1 не вбачається наявності усіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.