Справа № 127/7087/19
Провадження № 33/801/920/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 22 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200, 00 грн на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк один рік, стягнуто 384, 20 грн судового збору на користь держави.

Не погодившись з цією постановою, 08 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, до якої долучив клопотання про поновлення строку на її апеляційне оскарження, просив постанову суду скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження скаржник зазначив, що в судовому засіданні він не був присутнім, оскільки суд першої інстанції не повідомив його належним чином про час і місце розгляду справи, зокрема поштові повідомлення були надіслані судом на адресу: АДРЕСА_2 , хоча він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Оскаржувану постанову апелянт отримав 05 листопада 2019 року.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник адвокат Марусич Максим Сергійович підтримали заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та просили його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Крім того, ОСОБА_1 апеляційному суду пояснив, що про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 232291 від 26 лютого 2019 року йому було відомо. З приводу адреси його фактичного місця проживання зазначив, що дійсно раніше проживав за адресою: АДРЕСА_2 , пізніше переїхав на АДРЕСА_1 ., проте коли точно не пам`ятає. До суду першої інстнації для отримання інформації щодо дати та часу розгляду його справи не звертався, оскільки адвокати не рекомендували цього робити, а пообіцяли самі слідкувати за розглядом справи і прийнятим за його наслідками рішенням, яке, в разі необхідності, буде ним оскаржене. З яких причин він не надав до суду першої інстанції доказів, які долучив до апеляційної сарги, пояснити не зміг.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 232291, складеного 26 лютого 2019 року об 11 год. 30 хв. інспектором роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Чорногузом А. І., 26 лютого 2019 року о 10 год 45 хв на автодорозі М-12 Стрий - Знам`янка, 375 км, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , керував транспортним засобом «Volkswagen golf», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, розширені зіниці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 2).

Згідно з наданою на підтвердження доводів апеляційної скарги копією відповіді Комунального підприємства «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» за № 210 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26 лютого 2019 року самостійно звернувся до закладу з метою проведення лабораторного дослідження на стан наркотичного сп`яніння та адресою проживання зазначив АДРЕСА_2 (а. с. 34).

Вінницький міський суд Вінницької області тричі направляв ОСОБА_1 повістки про виклик до суду на адресу, зазначену у протоколі серії БД № 232291 від 26 лютого 2019 року адресою проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: АДРЕСА_2 (а. с. 12, 15, 17). Усі судові повістки повернулись до суду першої інстанції у зв`язку з їх неврученням адресату за закінченням терміну зберігання.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення видно, що постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 22 квітня 2019 року була направлена ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 , та не була отримана адресатом у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а. с. 22).

Відповідно до інформації з офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 22 квітня 2019 року у цій справі оприлюднена на сайті 06 травня 2019 року (http://www.reestr.court.gov.ua/Review/81504526).

11 вересня 2019 року Виконкомом Літинецької сільської ради Літинського району Вінницької області видано довідку № 394 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 38 ).

25 жовтня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Марусич Максим Сергійович звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з заявою про видачу копії постанови від 22 квітня 2019 року, яку отримав 05 листопада 2019 року (а. с. 27).

Апеляційний суд вважає необґрунтованим доводи клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи в суді першої інстанції у зв`язку з тим, що поштові повідомлення були надіслані судом на адресу: АДРЕСА_2 , оскільки саме таку адресу скаржником було зазначено адресою його фактичного місця проживання як під час складення протоколу 26 лютого 2019 року, так і під час самозвернення цього ж дня до КП ВОНД «Соціотерапія». Крім того, в судовому засіданні в апеляційному суді ОСОБА_1 не заперечував, що проживав за вказаною адресою, проте не пам`ятав до якого часу.

При розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропуску строку і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення регулюється ст. 294 КУпАП.

За змістом цієї норми постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду пов`язаний з моментом прийняття такої постанови, а не отримання її копії.

Європейський суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням наведеного, оскільки скаржнику було відомо про складення 26 лютого 2019 року відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 232291, а про прийняте місцевим судом рішення він не був позбавлений можливості дізнатися як безпосередньо у суді, так і з офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, апеляційний суд дійшов висновку, що у поданому клопотанні заявником не наведено жодної об`єктивної обставини, яка б перешкоджала ОСОБА_1 реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений для цього строк, а вказані в обґрунтування клопотання доводи, не належать до поважних причин пропуску процесуального строку.

З таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження судового рішення, та не навів поважних причин пропуску цього строку, вважаю, що такий строк не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 22 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук