ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження: 33/818/4/19 Головуючий І інстанції
Справа № 636/4067/18 Дьоміна О.П.
Категорія: ч. 2 ст. 172-10 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.
за участю секретаря - Михайлюка А.В., Ілюхіної К.А.
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності - ОСОБА_1
захисника - Чепурової А.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 27 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 172-10 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

26 вересня 2018 року прокурором першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону Зубко А.О. складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 172-10 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26 вересня 2018 року, ОСОБА_1 проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді інженера групи інженерного забезпечення, у військовому званні «капітан» діючи умисно, посягаючи на встановлений порядок підлеглості, порушуючи військову дисципліну, з мотивів хибно зрозумілих інтересів служби, не вдаючись до обману, на порушення своїх статутних обов`язків, передбачених статями 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, відмовився виконувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 19 вересня 2018 року № 273 про вибуття до військової частини НОМЕР_2 м. Ніжин, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-10.
Постановою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 27 вересня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-10 КУпАП, піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 2 465 грн.
Не погодившись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 27 вересня 2018 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що викладені в постанові висновки судді не відповідають обставинам справи, при винесенні постанови суддя порушив норми матеріального та процесуального права.
Зазначає, що усі його дії були спрямовані на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19 вересня 2018 року про відрядження до м. Ніжин, однак з причин, що не залежали від нього, а саме відсутність квитків на залізничне сполучення був позбавлений можливості доїхати до місця відрядження та виконати наказ.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Чепурову А.Л., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-10 КУпАП, суддя виходив з того, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами.
З зазначеними висновками судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 255 КУпАП прокурор складає протоколи про адміністративні правопорушення за статтями 172-10 - 72-20, 185-4, 185-8, 185-11 КУпАП.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до статті 9, розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Стаття 11 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлює загальні обов`язки військовослужбовців.
Відповідно до пункту 3 статті 11 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» на військовослужбовців покладається обов`язок беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини.
Згідно статті 16 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Статтею 28 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України.
Відповідно до статті 30 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.
Стаття 35 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлює, що накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.
Відповідно до статті 37 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.
Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.
Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.
Статтею 26 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до частини 4 статті 15 КУпАП встановлює, що військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Відповідальність за частиною 2 статті 172-6 КУпАП настає у разі відмови від виконання законних вимог командира (начальника) в умовах особливого періоду.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді інженера групи інженерного забезпечення, у військовому званні «капітан».
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 , від 19 вересня 2018 року № 273, капітана ОСОБА_1 , інженера групи інженерного забезпечення відряджено у військову частину НОМЕР_2 м. Ніжин, з 19 вересня 2018 року.
ОСОБА_1 видано посвідчення про відрядження № 749 від 19 вересня 2019 року, з відміткою вибув із військової частини НОМЕР_1 19 вересня 2018 року.
Відповідно до пояснень командира взводу інженерної розвідки групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , та командира інженерно саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , 19 вересня 2018 року інженера групи інженерного забезпечення капітана ОСОБА_1 відряджено у військову частину НОМЕР_2 м. Ніжин для здачі переміщеної техніки, згідно наряду № 343/3/434 від 23 квітня 2018 року, та наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 273 від 19 вересня 2018 року. ОСОБА_1 виписано посвідчення про відрядження № 749 від 19 вересня 2019 року.
Приблизно о 18-00 годині капітан ОСОБА_1 вибув з розташування табору польового збору групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 смт. Клугіно-Башкіровка і до 21 вересня 2018 року на дзвінки не відповідав.
21 вересня 2018 року командир взводу інженерної розвідки сержант ОСОБА_3 дозвонився до капітана ОСОБА_1 , який повідомив, що знаходиться у м. Краматорськ за місцем прописки і що до м. Ніжин не збирається вибувати у визначений термін.
В письмових поясненнях наданих апеляційному суду начальник інженерної служби військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_5 зазначає, що 19 вересня 2018 року інженера групи інженерного забезпечення капітана ОСОБА_1 відряджено у військову частину НОМЕР_2 м. Ніжин Київської області для здачі переміщеної техніки, згідно наряду № 343/3/434 від 23 квітня 2018 року, та наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 273 від 19 вересня 2018 року. ОСОБА_1 виписано посвідчення про відрядження № 749 від 19 вересня 2019 року.
Приблизно о 18-00 годині капітан ОСОБА_1 вибув з розташування табору польового збору групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 смт. Клугіно-Башкіровка і до 21 вересня 2018 року на його телефонні дзвінки та дзвінки інших посадових осіб не відповідав. Жодних доповідей йому як прямому начальнику капітан ОСОБА_1 не робив.
21 вересня 2018 року командир взводу інженерної розвідки зробив доповідь, що дозвонився до капітана ОСОБА_1 , який повідомив, що він знаходиться у м. Краматорськ Донецької області за місцем прописки, і що не збирається вибувати до м. Ніжин у визначений термін. В цей же день капітан ОСОБА_1 , повернувся до місця розташування табірного збору групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 . При цьому ОСОБА_1 не здав посвідчення про відрядження мотивувавши, що забув його за місцем проживання, та жодних пояснень про свій вчинок не надав. Письмово командуванню військової частини НОМЕР_1 не доповів, з яких причин не вибув за місцем призначення, та не виконав наказ командира частини.
З врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що капітан ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем, у разі неможливості виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 273 від 19 вересня 2018 року повинен був діяти у відповідності з вимогами статті 37 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України», а саме якщо військовослужбовець розуміє, що він
неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про
це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно, тобто 19 вересня 2018 року.
Згідно рапорту капітана ОСОБА_1 датованого 21 вересня 2018 року, останній повідомив командування військової частини про те, що він не відбув у відрядження до військової частини НОМЕР_2 м. Ніжин Чернігівської області у зв`язку з відсутністю квитків, лише 21 вересня 2018 року після його повернення до місця розташування табірного збору групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .
На підтвердження зазначених обставин, ОСОБА_1 надав апеляційному суду довідку з вокзалу Харків-Пасажирський від 01 жовтня 2018 року, яку отримав після складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що капітан ОСОБА_1 проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в умовах особливого періоду не виконав наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 19 вересня 2018 року № 273, порушив вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-10 КУпАП.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів наявних в матеріалах справи повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.
Доказів щодо спростування висновків судді про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-10 КУпАП матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і апеляційному суду.
Враховуючи соціальний аспект кваліфікації військових адміністративних правопорушень, суспільну небезпеку і шкоду від вчинення військовослужбовцями адміністративно-карних дій, завдання шкоди позитивному авторитету військовослужбовця і в цілому Збройним Силам України. Суддя обґрунтовано призначив адміністративне стягнення в межах санкції частини 2 статті 172-10, що відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення, є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

З врахуванням викладеного, за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Чугуївського міського суду Харківської області від 27 вересня 2018 року.
Керуючись ст. ст. 245, 247, 278, 280, 283, 294, 295, 296 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 27 вересня 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Відповідно до статті 295 КУпАП копію рішення по скарзі на постанову по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надсилати особі, щодо якої її винесено.

Суддя Харківського
апеляційного суду О.А. Кружиліна