Номер провадження 3/521/7011/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.10.2019 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Черевко С.П., розглянувши матеріали, які надійшли з 2-ої роти 1-го батальйону 1-го взводу УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУ про АП, -

ВСТАНОВИВ:

29.09.2019 року, о 6 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «LEXUS», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись у м. Одесі, по вул. Аккордна, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (хитка хода, почервоніння очей та різкий запах з порожнини роту) від проходження медичного огляду відмовився у присутності двох понятих, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху» затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.

За даним фактом співробітниками 2-ої роти 1-го батальйону 1-го взводу УПП в Одеській області відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії ОБ № 163541 від 29.09.2019 року про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч. 1 КУ про АП.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 показав, що у той день він алкогольні напої не вживав. Тривалий час перебував на вулиці, мав погане самопочуття та виглядав втомлено, чим і пояснює почервоніння очей та обличчя. Коли їхав вночі, то його зупинили співробітники поліції та склали на нього протокол про адміністративне правопорушення, на медичний огляд його не відвезли, хоча він згоден був його пройти. Він хотів самостійно пройти медичний огляд, але не міг це зробити, так як йому було відмовлено. З протоколом не згоден, винним себе не визнає. Надав суду письмові пояснення, в яких зазначив наступне.

Інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону УПП Одеській області ДПП сержантом поліції Булавіним В.Д. ОСОБА_1 звинувачується у скоєні адміністративного правопорушення передбачено м. 1 ст. 130 КУпАЛ, а саме в відмові від проходження, в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння. Правопорушення, яке на думку працівників поліції, що складали подані до суду адміністративні матеріали, передбачає сукупність таких, доведених належними і допустимими доказами, обов`язкових умов, для наявності складу правопорушення: 1.Спеціальний суб`єкт водій, який керує транспортним засобом; 2.Водію повинно бути запропоновано уповноваженою особою проходження освідування, саме у передбаченому законом порядку; 3.Реакція водія повинна бути саме відмовою, або хоча б відвертим ігноруванням зрозумілих йому пропозицій про проходження освідування. Відповідно до «Словника української мови» (СУМ-11, 1980 р.) та Великого тлумачного словника сучасної української мови (ВТССУМ 2010 р.), «Відмова» - це Відповідь про небажання або неможливість виконати прохання, наказ або, в разі застосування у відношенні до приладів/машин відповідний стан приладу. Отже, ОСОБА_1 не може погодитись з висновком поліцейських про те, що відповідь « ОСОБА_2 не керував автомобілем» та «На підставі чого я мушу проходити тест на стан сп`яніння?» на запитання «Чи будете Ви проходити освідування?» - є відмовою, оскільки у таких відповідях не розкрито небажання чи неможливість виконувати пропозиції поліцейських. На відео запису наданого співробітниками поліції назва файлу в проміжок між 5:57 6:02 співробітник поліції розповідає Пахомов Б.В., що буде вказано в протоколі, не запитуючи при цьому думку ОСОБА_1 , а ставлячи його перед фактом, запитуючи його не про згоду, а про те, чи зрозуміла ОСОБА_1 , інформація. Згідно до відеоматеріалів, що були надані Департаментом патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області в розпорядження суду чітко вбачається наступне: 1) Співробітники підходять до припаркованого автомобіля, який перебуває на паркові (у дозволеному для паркування місці) ніякого відеозапису на доказ того, що автомобіль ОСОБА_1 , рухався безпосередньо перед приїздом патрульних, а тим більш ніякого відеозапису на доказ того, що рухаючись він порушив якісь вимоги ПДРУ взагалі не існує! Саме це дуже сильно здивувало ОСОБА_1 , після тривалої робочої зміни. Звідси, власне, в нього й почалися суперечка з працівниками патрульної поліції. ОСОБА_1 , обурив той факт, що він має проходити якісь тести на вживання алкоголю за безпідставною вимогою поліції у той час як він, не рухався в автомобілі і навіть не перебував за кермом. Таким чином, якщо навіть припустити те, що ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного, або будь якого іншого сп`яніння, то це суто його особисті справи, та право, оскільки транспортним засобом він перед зустріччю з співробітниками поліції не керував, автомобіль руху іншого транспорту не перешкоджав, його автомобіль знаходився не в забороненому для стоянки місці, а навпаки, на спеціально передбаченій для цього стоянці, будь яких доказів того, що автомобіль ОСОБА_1 рухався перед приїздом патрульних, а тим більш ніякого відеозапису на доказ того, що рухаючись, він щось порушив, взагалі не існує. До того ж, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП виглядає наступним чином: «Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Тому, якщо немає факту керування, то немає і підстав для проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Тобто, сама відсутність причини такого огляду, на сто відсотків унеможливлює будь які подальші дії що пов`язані зі з`ясуванням цих обставин. Далі, стосовно інших процесуальних порушень, що були допущені працівниками екіпажу поліції під час складання протоколу, взяття пояснень у понятих, тощо. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України, зокрема, у рішенні потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів». Відео-доказів того, що цей автомобіль рухався - не має. Відео доказів того, що ОСОБА_1 безпричинно відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння не має. А що ми взагалі маємо, крім голослівних звинувачень на адресу ОСОБА_1 з боку працівників патрульної поліції ми насправді нічого не маємо. До речі, посилання співробітників поліції на існування запаху алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей у ОСОБА_1 існують лише на папері, а насправді, і це дуже чітко вбачається з відео запису, ні яких підозр, пов`язаних з запаху алкоголю з рота апелянту та почервоніння очей не висувалося відсторонений також не був. Автомобіль на штрафний майданчик, як передбачено в подібних випадках, також не був відігнаний, що ще раз свідчить про те, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не керував транспортним засобом, оскільки в противному випадку поліціанти повинні були застосувати міри, щоб перешкодити йому це зробити безпосередньо після їх від`їзду. Отже реальних доказів наявності в діях ОСОБА_1 правопорушення не існує. Немає факту керування транспортним засобом. Немає взагалі нічого в діях ОСОБА_1 , що могло б підпадати під ознаки правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Докази мають вирішальне значення для правильного вирішення справи, оскільки саме на основі доказів ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Докази мають вирішальне значення для правильного вирішення справи, оскільки саме на основі доказів ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Отже, враховуючи викладене, ОСОБА_1 вважає, що немає підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, внаслідок чого провадження по справі підлягає закриттю. Зазначив, що відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши наданий Управлінням поліції відеозапис, суддя вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, виходячи з наступного.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України, є керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За змістом цього закону до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли огляд на стан сп`яніння пройдений у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до п.7 ч.1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КпАП України.

Відповідно до п.6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КпАП України огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог ст. 266 КпАП України вважається недійсним.

Крім того, обов`язковим елементом об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення є керування транспортним засобом. Судом встановлено, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Під час дослідження в судовому засіданні відео з нагрудної камери інспектора встановлено, що транспортний засіб знаходився в статичному стані.

Таким чином, розглянувши матеріали справи, суддя вважає що в діях ОСОБА_1 не вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, за кваліфікуючою ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так як з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти медичний огляд.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які з достатністю вказували б на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, судом не встановлено.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 252, 266, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України - закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 повернути власникові, без складання іспитів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути, внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Черевко С.П.