Справа № 382/1682/18 Головуючий в суді І інстанції - Литвин Л.І.
Провадження № 33/824/607/2019 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Яготинського районного суду Київської області від 11 грудня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Яготинського районного суду Київської області від 11 грудня 2018 року,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, не працюючого, -

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддано штрафу на користь держави в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 15.09.2018 року о 22 год. 50 хв. на 102 км. автошляху Київ-Харків він керував автомобілем «ВАЗ 21100», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нечітка мова, почервоніння очей. У присутності двох свідків водій відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Яготинського районного суду Київської області від 11 грудня 2018 року, а провадження у справі щодо нього закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що апелянта не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, що істотно порушило його права, передбачені ст.268 КУпАП. При цьому, судом першої інстанції не було встановлено особу, яка вчинила правопорушення, оскільки протягом 2018 року жоден працівник патрульної служби зупинку транспортного засобу під його керуванням не здійснював.

Недотримання вказаних вище процесуальних норм потягло за собою порушення приписів ст.ст.9, 27, 268, 280 КУпАП, у зв'язку з чим судове рішення не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню, оскільки були порушені загальні принципи судочинства, такі як право особи на захист, доступ до правосуддя, змагальність та свободу в поданні нею суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_3 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров'я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп'яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №213910 від 16.09.2018 року,15.09.2018 року о 22 год. 50 хв. на 102 км. автошляху Київ-Харків ОСОБА_3 керував автомобілем «ВАЗ 21100», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нечітка мова, почервоніння очей. У присутності двох свідків водій відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР України (а.с.2).

Водночас, обставини адміністративного правопорушення, за наслідками якого було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №213910 від 16.09.2018 року,підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 16.09.2018 року (а.с.4-5), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.09.2018 року (а.с.3), розпискою ОСОБА_6 від 16.09.2018 року (а.с.6), відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) співробітника патрульної поліції від 16.09.2018 року (а.с.10).

Також, щодо ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №052675 від 16.09.2018 року за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.7).

Дослідивши матеріали справи та відеозапис із нагрудної камери (відеореєстратора) співробітника патрульної поліції від 16.09.2018 року, апеляційним суд прийшов до висновку, що працівниками поліції було встановлено особу ОСОБА_3 за паспортом громадянина України (а.с.10). Таким чином, доводи апеляційної скарги про не встановлення особи-правопорушника та притягнення до адміністративної відповідальності не тієї особи, є такими, що не відповідають дійсності.

Попри невизнання вини ОСОБА_3, апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду та вважаються апеляційним судом необґрунтованими.

Що стосується зауважень з приводу розгляду справи місцевим судом без участі ОСОБА_3, то вони є слушними, однак права останнього були відновлені в апеляційній інстанції шляхом можливості висловити свої заперечення та зауваження під час розгляду апеляційної скарги.

Із огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Яготинського районного суду Київської області від 11 грудня 2018 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль