Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/85/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Драний В.В. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 листопада 2018 року.

Цією постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови суду ОСОБА_3 визнаний винуватим у тому, що він 24 серпня 2018 року о 22 год. 46 хв., керував транспортним засобом «Реugeot 206», реєстраційний номер LZ 48961 у м. Кропивницькому по вул. Преображенській, 16, в стані алкогольного спяніння. Медичний огляд на стан спяніння проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_3 порушив п. 2.9 (А) Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Своє рішення суд мотивував тим, що вина ОСОБА_3 підтверджується матеріалами адміністративної справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 24.08.2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були присутніми при проходженні ОСОБА_3 медичного огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», результатом алкотестера «Драгер», відповідно до якого рівень алкоголю в крові ОСОБА_3 склав 2,27 %, актом огляду на стан алкогольного спяніння та відео фіксацією правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить, постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.11.2018 року скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог посилається на те, що результати медичного огляду на стан спяніння за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6810 не можуть бути допустимими доказами, оскільки вказаний алкотестор не має відповідного сертифікату. Наявні у матеріалах справи докази не доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки факт його перебування у стані алкогольного сп'яніння встановлений не був.

Вказує, що працівники поліції у встановленому законом порядку не направили його у заклад охорони здоровя для проходження огляду на стан спяніння. Таким чином, він був позбавлений можливості пройти відповідний огляд. До того ж, його не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій працівників поліції з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Також, ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, яке обґрунтоване тим, що під час розгляду справи він був відсутній у судовому засіданні, а про винесення постанови дізнався тільки 16.01.2019 року, після надходження постанови державного виконавця ДВС ГТУЮ у Волинській області. За таких обставин вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Заслухавши ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, просив постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 під час розгляду справи у суді першої інстанції присутній не був, про наявність судового рішення дізнався 16.01.2019 року, після надходження постанови державного виконавця ДВС ГТУЮ у Волинській області. Виходячи з принципу доступу до правосуддя, який закріплений у п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.11.2018 року.

Допитаний під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати постанову суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 КУпАП суд першої інстанції всебічно, повно і обєктивно зясував обставини справи і, врахувавши досліджені по справі докази, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Дослідженими в судовому засіданні доказами доведено, що ОСОБА_3 24 серпня 2018 року о 22 год. 46 хв., керував транспортним засобом «Реugeot 206», реєстраційний номер LZ 48961 у м. Кропивницькому по вул. Преображенській, 16, в стані алкогольного спяніння. Медичний огляд на стан спяніння проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. За результатом алкотестера рівень алкоголю в крові ОСОБА_3 склав 2,27 %. Таким чином, ОСОБА_3 порушив п. 2.9 (А) Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Викладений у постанові місцевого суду висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 237347 від 24.08.2018 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були присутніми при проходженні ОСОБА_3 медичного огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер»; результатом алкотестера «Драгер», відповідно до якого рівень алкоголю в крові ОСОБА_3 склав 2,27 %; актом огляду на стан алкогольного спяніння та відео фіксацією правопорушення (а.с.1-6).

Доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_3 відносно того, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу без його участі, чим порушив право на захист є безпідставними, оскільки суд першої інстанції вживав дієві заходи, щодо своєчасного сповіщення ОСОБА_3 про місце і час розгляду справи.

Зокрема, повідомлення здійснювалися засобами поштового зв'язку, на адресу, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення. Про причини неявки ОСОБА_3 суд не повідомив.

Достовірно знаючи про складення щодо нього протоколу та необхідність зявитися до суду для розгляду справи, що підтверджується відповідним розясненням, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення серія БД № 237347 від 24.08.2018 року, з яким ОСОБА_3 був ознайомлений, свідомо не вчиняв жодних дій щодо отримання судових повісток, у звязку з чим поштові відправлення були повернуті до суду із повістками.

За таких обставин, оскільки стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи положення статті 38 КУпАП, яка визначає строки накладення адміністративного стягнення, місцевий суд дійшов правильного висновку, про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_3

Посилання ОСОБА_3 не те, що результати медичного огляду на стан спяніння за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6810 не можуть бути допустимими доказами, оскільки вказаний алкотестор не має відповідного сертифікату, є безпідставними, виходячи з наступного.

Спеціальний технічний засіб для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, газоаналізатор «Alcotest 6810», був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений Постановою КМУ від 09.11.2004 року №1497 (далі - Постанова КМУ №1497), що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 р., термін дії до 10.02.2015 р.

Відповідно до роз'яснень ДП «Український медичний центр сертифікації» №45 від 18.01.2018 року, включення згідно Постанови КМУ №1497 Драгер «Алкотест 6810» у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення, означало можливість його ввезення на митну територію України та введення їх у експлуатацію (початок використання), закінчення ж терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введенню в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію.

Отже, використання медичних виробів газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 р. по 10.02.2015 р., є законним.

Твердження ОСОБА_3, про те, що працівники поліції у встановленому законом порядку не направили його у заклад охорони здоровя для проходження огляду на стан спяніння, чим позбавили можливості пройти відповідний огляд, не грунтуються на вимогах закону.

Згідно із п. 7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Разом з цим, відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 погодився пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», з висновками огляду був згоден та не висловлював з цього приводу будь-яких заперечень.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_3 не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, погодився з результатами огляду, у працівників поліції не було підстав направляти ОСОБА_3 до закладу охорони здоровя для проходження огляду на стан спяніння.

Інших переконливих доводів, щодо незаконності постанови суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень норм матеріального або процесуального права під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги, про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 листопада 2018 року, якою ОСОБА_3, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2