Номер провадження: 33/813/1789/19
Номер справи місцевого суду: 496/3736/19
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Джулай О. Б.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя Джулай О.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Ломея Д.В. на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області, від 29.10.2019 року,

встановив:

оскарженою постановою закрито адміністративне провадження стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 172-6 КУпАП України, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

З оскарженої постанови вбачається, що депутат Нерубайської сільської ради ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, згідно Закону України «Про запобігання корупції» в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону, п. 1 НАЗК, від 10.06.2016 р. № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та пп. 2 ч. 5 Розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016, несвоєчасно, без поважних причин, подав щорічну декларацію за 2018-й рік лише 01.04.2019 року о 22 год. 12 хв., в той час, як крайнім строком подачі декларації за звітним роком є 00:00 год. 01.04.2019 року, таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області Ломей Д.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що оскаржена постанова судді є необґрунтованою і незаконною, наводить відповідні доводи та просить скасувати постанову Біляївського районного суду Одеської області, від 29.10.2019 року і постановити нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали судової справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.

Положення ч. 2 ст. 7, ч. 3 ст. 8 КУпАП визначають, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 287 КУпАП, постанова судді, у справі про адміністративне правопорушення, може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Такий порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП (підпунктом 2 пункту 5 розділу XII Закону України №1697- VII, від 14.10.2014 року, який набрав чинності 26.10.2014 року), яка є спеціальною нормою і згідно з якою, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена: особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності; її законним представником; захисником; потерпілим та його представником. При цьому, прокурора, як суб`єкта оскарження, було виключено із зазначеної норми закону (Закон України №1697- VII, від 14.10.2014 року).

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та поширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором лише у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України №1697-VII від 14.10.2014 року) кореспондують з положенням Закону України «Про прокуратуру», згідно з якими, однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4) ч.1 ст.2 ЗУ «Про прокуратуру»).

Щодо посилань прокурора на положення ст. 250 КУпАП, як на правову підставу звернення прокурора з апеляційною скаргою на постанову відносно ОСОБА_1 апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Оскарженою постановою Біляївського районного суду Одеської області, від 29.10.2019 року адміністративне провадження за ч.1 ст. 172-6 КУпАП стосовно ОСОБА_1 було закрито в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення , передбачених статтею 38 КУпАП.

Санкція ст. 172-6 КУпАП передбачає тільки штраф, як захід адміністративного стягнення.

Таким чином, заходи примусового характеру, пов`язані з обмеженням особистої свободи громадянина, не передбачені, застосовані не були і не могли бути застосовані.

Між тим, ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015, від 08 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями КУпАП, які не узгоджуються між собою. Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Разом з цим, виходячи з принципу верховенства права, враховуючи існуючу неузгодженість діючого законодавства, суди при розгляді справ повинні керуватися положеннями ст.129 Конституції України, якою визначені основні засади судочинства, оскільки норми Конституції - є нормами прямої дії, а також практикою Європейського суду з прав людини відповідно до якої вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (див. Рішення ЄСПЛ «Щокін проти України»), а в апеляційній скарзі прокурора йдеться про погіршення становища ОСОБА_1 тому можливість прокурора оскаржувати в апеляційному порядку постанову судді про адміністративне правопорушення, не може бути розтлумачена поширено і не може охоплювати випадки не передбачені законом.

Таким чином, враховуючі діючі норми Конституції України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що прокурор не є особою, яка, відповідно до положень ст.ст.287, 294 КУпАП, має право подати апеляційну скаргу на оскаржену постанову Біляївського районного суду Одеської області, від 29.10.2019 року, стосовно ОСОБА_1 .

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 7 та ч. 3 ст. 8 КУпАП, апеляційний суд позбавлений законних підстав прийняти до розгляду апеляційну скаргу прокурора, в зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

постановив:

апеляційну скаргу на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області, від 29.10. року, стосовно ОСОБА_1 , повернути прокурору Іллічівської місцевої прокуратури Ломею Д.В..

Копію постанови про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати прокурору Іллічівської прокуратури Одеської області Ломею Д.В..

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Б. Джулай