ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1440/19 Справа № 216/5717/19 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 08 вересня 2019 року о 23 годині 35 хвилин по вул. Шевченка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «М 2141201», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці ока не реагують на світло), на законну вимогу працівників поліції в присутності двох свідків відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, крім того, він вже піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 384 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати як незаконну і необґрунтовану, винести нову постанову, якою закрити щодо нього провадження по справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, оскільки він не був присутнім при розгляді справи через неповідомлення його про час ита дату розгляду, тобто він не мав змоги взяти участь у змагальних дебатах, і не мав можливості спростувати інкриміноване йому правопорушення надавши суду відповідні докази.

Зазначає, що він не відмовлявся від проходження жодного з видів огляду, йому ніхто не пропонував, а свідків, яких зазначено по справі, при зупинці його автомобіля взагалі не було.

Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього взагалі не складався, також йому не було роз`яснення його прав.

Вказує на те, що згідно із ст. 18 Закону України Про Національну поліцію право складати протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, мають лише ті поліцейські, в посадовій інструкції яких визначено право складати протоколи та інші матеріали про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, а тому в його випадку працівники поліції таких прав не мали.

Вважає, що судом першої інстанції не було досліджено належним чином, що стан сп`яніння працівниками поліції було встановлено неправомірно, лише на підставі відеозапису та показань свідків, які не були присутні під час складання протоколу, також судом не враховано обставини зупинки транспортного засобу.

Більш того, свідки у своїх поясненнях посвідчили зовсім іншу обставину, а саме: відмову від огляду за допомогою Alcotest № 6810, що є правом водія, а не порушенням, натомість про відмову від проходження огляду у медичному закладі не вказано ні слова, крім того, зазначено інший час вчинення правопорушення 19 година 00 хвилин, а не 18 година 30 хвилин, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не увідомив, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не був присутнім при розгляді справи та прийнятті постанови через неповідомлення його про час та місце розгляду справи не заслуговують на увагу у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було зазначено в якому суді першої інстанції та на яку дату і в яку годину відбудеться його розгляд 25 вересня 2019 року о 10 годині 00 хвилин, який він підписав та отримав (а. с. 1), що також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення, які ним надані 25 вересня 2019 року до суду першої інстанції (а. с. 11).

Разом з тим, в постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 в судовому засіданні надав свої пояснення, що свідчить про його присутність та можливість реалізувати свої права, а тому його доводи є безпідставними.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що він копію постанови суду отримав 08 листопада 2019 року, однак в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 11 листопада 2019 року про видачу копії постанови, яку він отримав 13 листопада 2019 року (а. с. 17), що свідчить про розбіжності в доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 із матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, який він підписав, письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , відеозапису події з боді-камери поліцейського, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду відмовився, копії постанови Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2019 року, відповідно до якої, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та іншими матеріалами справи, внаслідок чого суд дійшов вмотивованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан спяніння.

Пунктом 12 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Зазначеними нормативно-правовими актами регламентований порядок проведення огляду у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, працівниками поліції щодо ОСОБА_1 було складено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції до Комунального закладу Криворізький психоневрологічний диспансер Дніпропетровської обласної ради 08 вересня 2019 року о 23 годині 05 хвилин, однак огляд не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 його проходити, що підтверджується наявним в матеріалах справи направленням (а. с. 4), а тому не заслуговують на увагу його доводи про те, що він не відмовлявся від проходження такого огляду.

Пропозиція пройти огляд в наркологічному диспансері та відмова ОСОБА_1 зафіксована на відеозаписі події о 23:49 (а. с. 6).

Тому твердження ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не складався та йому не було роз`яснення прав, а також відсутність свідків спростовуються матеріалами справи, а саме як протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 131110 від 08 вересня 2019 року, в якому під підпис роз`яснено про права та обов`язки ОСОБА_1 , так і відеозаписом події (23:36, 23:48), відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду в присутності свідків.

Крім того, доводи ОСОБА_1 щодо відсутності повноважень поліцейських в його випадку складати протоколи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху не є слушними, оскільки основні повноваження поліції передбачені ст. 23 Закону України Про Національну поліцію, в тому числі здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Також не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 щодо не відповідності часу вчинення правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення 18 година 30 хвилин та в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - 19 година 00 хвилин, оскільки вказані ним в апеляційній скарзі години зовсім не відповідають матеріалам справи, де в усіх документах, в тому числі в постанові суду, зазначено час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП о 23 годині 35 хвилин 08 вересня 2019 року, а в письмових поясненнях свідків час вчинення правопорушення взагалі не вказано, є посилання на дату.

Крім того, твердження ОСОБА_1 про те, що в письмових поясненнях свідків не йде мова про його відмову від проходження огляду у медичному закладі, а зазначено про відмову від огляду за допомогою Alcotest № 6810 не відповідає дійсності, оскільки в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 чітко вказано лише про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі Криворізький психоневрологічний диспансер Дніпропетровської обласної ради (а. с. 2, 3).

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження доказами.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Враховуючи зазначене, в діях ОСОБА_1 у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, вчинене особою повторно, протягом року, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2019 року залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко