Єдиний унікальний номер №440/1610/18
Провадження №3/440/46/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого судді Мельник С.Р.,

при секретарі Особа О.О.,

прокурора Ожибко Х.В.,

з участю захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Буськ справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українку, гр.України, працюючу провідним спеціалістом з питань призначення та перерахунку пенсії №12 управління Пенсійного фонду України в Буському районі, жительки с.Купче Буського району Львівської області,

за ч.2 ст.172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу з питань призначення та перерахунку пенсій управління Пенсійного фонду України в Буському районі, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», отримавши 13.02.2017 року дохід спадщину, а саме квартиру в с.Купче Буського району вартістю 221 000,00 грн., не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання, яке було призначено на 07.12.2018, правопорушниця ОСОБА_2 зявилася, від дачі пояснень на підставі ст.63 Конституції України відмовилася, вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнала.

В судові засідання, призначені на 28.12.2018, 15.01.2019 правопорушниця не з»явилася. При таких обставинах суд визнав за можливе розглянути справу у її відсутності, проти чого присутні в судовому засіданні прокурор та захисник не заперечили.

Прокурор, вважаючи, що протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, є законним і обґрунтованим, просила визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні даного адміністративного правопорушення та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі 100 НМДГ.

Захисник ОСОБА_2- ОСОБА_1, вважав, що протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, є незаконним, складеним на основі неналежних та недопустимих доказів, просив закрити провадження у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, та наголосив, що строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 минули.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора, захисника, приходжу до наступних висновків.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов»язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 13.02.2017 отримала дохід спадщину, а саме квартиру в с.Купче Буського району, вартістю 221 000,00 гривень, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи, що вартість придбаної квартири перевищує поріг у 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року (80 000 гривень), у ОСОБА_2 на виконання частини 2 статті 52 Закону виник обовязок у десятиденний термін з моменту придбання квартири на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, письмово повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Тобто упродовж періоду з 00.00 год. 14.02.2017 по 23:59 год. 23.02.2017 у ОСОБА_2 виник обовязок повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2, як станом на 10 год.15 хв. 07.08.2018 року, так і станом на день винесення даного рішення суду 15.01.2019 року не повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, зокрема про отримання доходу спадщини, 13.02.2017, а саме квартири в с.Купче Буського району, вартістю 221 000, 00 гривень, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2, будучи суб»єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», отримавши 13.02.2017 року дохід спадщину, а саме квартиру в с.Купче Буського району вартістю 221 000,00 грн. не повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.

Діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, необхідно враховувати наявність суб»єктивної сторони даного правопорушення.

Крім того, відповідно до інформаційного листа від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17 ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов»язані з корупцією», направлений судам першої та апеляційної інстанції для забезпечення однакового і правильного застосування судами загальної юрисдикції Закону України«Про запобігання корупції» та положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою уникнення неоднозначного тлумачення норм закону в судовій практиці та запобігання помилкам при розгляді справ про окремі адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов»язані з корупцією, суди зобов»язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року),Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції»(далі - Закон),Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов»язків осіб, національні органи зобов»язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Вимоги Закону України «Про запобігання корупції», на думку судді, зокрема, в частині неповідомлення, несвоєчасного повідомлення, в т.ч. і про суттєві зміни майнового стану, є чіткими та точними, не допускають їхнього неоднозначного тлумачення щодо прав та обов»язків осіб.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні даного правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення №491 від 07.08.2018 р. та іншими матеріалами, доданими до протоколу.

При таких обставинах вбачаю в діях ОСОБА_2 ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6КУпАП - неповідомлення про суттєві зміни у своєму майновому стані.

Поряд з цим, ч. 3 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов»язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення цей строк закінчився, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Датою вчинення даного адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, суд вважає 00.00 год. 24 лютого 2017 року.

Що стосується дати виявлення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, то нею слід вважати день виявлення уповноваженим органом не повідомлених відомостей або день опублікування несвоєчасно повідомлених відомостей про відкриття суб»єктом валютного рахунку в установі банку нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані суб»єкта на офіційному веб-сайті НАЗК, тобто у передбаченому законом спеціально для контролювання майнового стану суб»єктів, відкритому джерелі, належному, до того ж, антикорупційному правоохоронному органу.

В даному випадку датою виявлення правопорушення слід вважати 27.06.2018 р., коли УЗЕ у Львівській області вперше відібрано пояснення у ОСОБА_2

Таким чином, оскільки на момент розгляду справи судом строк, передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП, закінчився, провадження в ній підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП України, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП України.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.172-6 КУпАП України - закрити.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Львівської області через Буський районний суд Львівської області.

Суддя С. Р. Мельник