ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Новікова Наталія Валеріївна, розглянувши матеріал, що надійшов з Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює у ФОП «ОСОБА_3» кондитером, паспорт серії НОМЕР_1 від 19.12.2014,

за ч.1 ст.184 КУпАП,-

встановив:

28.10.2019 ОСОБА_1 не виконала батьківських обов`язків відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання самовільно покинула місце проживання та з 28.10.2019 до 06.11.2019 не бажала повертатись додому, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення також підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 12.11.2019 серії ГР №288219, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, постановою про закриття кримінального провадження, протоколами допиту ОСОБА_1 та неповнолітньої ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст.184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо. Своєю бездіяльністю ОСОБА_1 залишила доньку впродовж тривалого строку без нагляду, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, не працює. Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, інші обставини в справі, суд вважає необхідним призначити адміністративне стягнення з метою виховання правопорушника та запобігання вчиненню нових правопорушень, у вигляді попередження.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.33, 34, 35, 184, 283, 284 КУпАП України,-

постановила:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок на наступні реквізити: отримувач коштів: Токмацьке УК/м. Токмак/22030101, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО): 899998, номер рахунку: UA6008014, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: судовий збір за накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: