Провадження № 33/824/546/2019 Головуючий у 2 інстанції Гайдай Р.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Бондаренка О.М. на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 352 гривні 40 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 07 жовтня 2018 року о 22 годині 40 хвилин керував автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 по автодорозі Київ-Чернігів, 32 км у напрямку м. Києва з ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, однак останній від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Бондаренко О.М. просить постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з вказаною постановою не згоден ні він ні ОСОБА_1, оскільки дана постанова винесена без дослідження всіх обставин справи, з порушенням норм чинного законодавства, фактично ніякого розгляду не було, так як апелянт тільки один раз з'явився на розгляд справи, більше жодних викликів не було, всупереч вимогам ст. 277-2 КУпАП, також жодного доказу того, що особа, яка притягається до відповідальності сповіщалась належним чином про дату і час розгляду справи у матеріалах справи немає.

В супереч вимогам ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місце складання протоколу, а також не зазначено місце вчинення правопорушення (місто, район, область), а лише вказано «а/д М-01, Київ-Чернігів, 32 км в напрямку м. Київ». В порушення п.п. 2.13 Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16 лютого 2015 року № 3/02-15 «Про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» другий примірник протоколу ОСОБА_1 направлений не був і на даний час знаходиться у матеріалах справи. У графі «до протоколу додаються» вказано: пояснення свідків, камера № АА-00513, проте вказана камера у матеріалах справи відсутня, натомість у матеріалах справи є компакт-диск.

Крім того, апелянт вказав, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи у суді першої інстанції не доведено того факту, що саме ОСОБА_1, поза всяким розумним сумнівом, 07 жовтня 2018 року о 22 годині 40 хвилин керував транспортним засобом марки «ВАЗ» тобто виконував функції водія.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_1 - адвоката Бондаренка О.М., котрий підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задоволити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, суддя районного суду дотримався вимог закону, всебічно й повно дослідив усі обставини справи та зробив обґрунтований висновок про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, вина ОСОБА_1 у вчиненому повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 172986 від 07 жовтня 2018 року, відповідно до якого, 07 жовтня 2018 року о 22 годині 40 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння та коли йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, останній від проходження такого огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, котрі вказали, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку, пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», а також відеозаписом події, згідно якого, водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп'яніння в присутності свідків.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об'єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, визначив вид стягнення та його розмір у межах, встановлених ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП та в межах передбаченого ст. 38 КУпАП трьох місячного строку.

Доводи апеляційної скарги адвоката Бондаренка О.М. про те, що постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 є незаконною, а протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а був пасажиром в той час коли їх зупинили працівники поліції, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки повністю спростовуються зібраними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка і які в своїй сукупності та своєму взаємозв'язку повністю підтверджують вину останнього.

За таких обставин, постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Бондаренка О.М. - залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Гайдай