Справа № 539/4115/18
Провадження № 3/539/13/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі судді Грузман Т.В., секретаря судових засідань Джадан І.В., захисника Бондаренко О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1, українки, громадянки України, самозайнята особа, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалась,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серія ГП № 370905 від 05 листопада 2018 року встановлено, що близько 16 год. 00 хв. 18.10.2018 року ОСОБА_3, перебуваючи у приміщення ЗОШ №1 по вул.Я.Мудрого, 25/1 у м.Лубни образливо чіплялась до педагогічного колективу, принижувала честь та гідність, влаштовувала сварку, погрожувала педагогічному колективу.

При з'ясуванні обставин по справі ОСОБА_3 своєї вини не визнала, вказавши, що дійсно того дня вона приходила до школи, оскільки цікавилась рівнем успішності її доньки ОСОБА_1 Вважає, що вона просто спілкувалась із вчителями на їхньому рівні. Причиною такого спілкування було бажання отримати копії зошитів дочки із відображенням оцінок. На вказане прохання вчителі заперечували, але через певний час здійснили копіювання зошитів доньки. Вважає, що рівень успішності у доньки знизився.. Однією з причин вказаного є низький освітній рівень педагогів, у школі не організовані належні умови для заняття фізкультурою. Сварок з вчителями не вчиняла.

У ході розгляду справи у судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_4, яка зазначила, що являється заступником директора ЗОШ №1. Знає ОСОБА_3, яка прийшла до школи та стала вимагати копії зошитів з оцінками її дочки. Вела себе грубо, вживала непристойні слова, грубо розмовляла з іншими вчителями. Висловлювала не обгрунтовані зауваження до вчителів, висловлювалась на їх адресу без належної поваги.

Свідок ОСОБА_5 в суді вказала, що також являється заступником директора з навчально-виховної роботи. Зазначила, що ОСОБА_3 у черговий раз прийшла до школи та стала вимагати ксерокопії зошитів з оцінками дитини. Коли зробили ксерокопії сторінок, то якість була не належна, що обурило ОСОБА_3 Вона допускала образи, висловлювала сумніви щодо наявності у вчителів педагогічної освіти. Вважає, що вона мала агресивну поведінку.

Свідок ОСОБА_6 являється директором ЗОШ №1 зазначила, що мама до 18 жовтня 2018 року неодноразово приходила до школи та мала там конфліктні ситуації. Вчителі із вказаного приводу доповідали, вона не хотіла ділової розмови. Висловлювала сумніви щодо професійного рівні вчителів та класного керівника. ОСОБА_3 не подобалось що у певні дні діти та вчителі приходять до школи у спортивній формі.

Свідок ОСОБА_7, являєтьсмя соціальним педагогом вказала, що вчительський колектив неодноразово намагався досягнути згоди з мамою, мали надію щодо належної співпраці в інтересах дитини. Вважає, що ОСОБА_3 поводить себе агресивно, робить зауваження іншим дітям щодо їх вигляду.

Свідок ОСОБА_9 являється класним керівником дочки ОСОБА_3 З мамою бачились близько 4-5 раз. Робить зауваження щодо зовнішності дітей. Робить зауваження, що класний керівник не наводить у класі порядку. Знає, що 18 жовтня 2018 року ОСОБА_3 брала зошити для фотографування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши правопорушника, захисника, свідків, вважаю, що дії ОСОБА_3 не містять складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з'ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КУпАП визначено, що дрібне хуліганство - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян,

Об'єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб'єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Однак, дії ОСОБА_3 зазначені в протоколі не містять всіх ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за вчинення якого складено протокол про адміністративне правопорушення. Матеріалами справи не підтверджується факт вчинення ОСОБА_3, адміністративного проступку передбаченого ст. 173 КУпАП, так як за вказаною статтею повинна бути потерпіла особа, якою згідно протоколу є педагогічний колектив, що є узагальнюючим поняттям та не є тотожним порушенню прав конкретної особи. Крім того, за змістом протоколу вказано, що правопорушник принижувала честь та гідність, що взагалі не може кваліфікуватися за нормами КУпАП, висловлювання погроз на адресу педагогічного колективу також не відповідає фабулі, яка вказана у ч.1 ст. 173 КУпАП. Образливе чіпляння до педагогічного колективу, без посилання на конкретних осіб є не конкретним обвинуваченням та має бути оцінено з огляду на практику ЄСПЛ, яка наведена нижче.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд. З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв»язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв'язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»),заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до вимог ст. 247 п.1 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення визначеного ст. 173 ч.1 КУпАП не вбачається.

Керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст. 8,9, 173, 247, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 173 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т.В.Грузман