ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 658/3936/18
Номер провадження № 33/819/73/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Бугрик В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови, вважаючи, що суд при її винесенні неповно та однобічно дослідив обставини, які мають істотне значення для вирішення справи, просить скасувати постанову та закрити провадження у справі. Зазначає, що після складання протоколу він з ним не погодився. Пояснення написані ним були під впливом тиску та погроз, а протокол був оформлений за відсутності свідків.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Вознюк О.В., пояснення ОСОБА_1 вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Апеляційним судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол, згідно якого, він 06 жовтня 2018 року близько 02:30 години в м. Каховка на вул. Мелітопольській керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю, нестійка хода, тремтіння пальців, млява мова) та на вимогу працівників поліції пройти огляд за допомогою алкотестеру або проходження огляду в медичному закладі, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Розгляд справи щодо ОСОБА_1 відбувся 11 грудня 2018 року у відсутність особи, що притягується до відповідальності, за відсутності в суду переконливих даних про його повідомлення про місце, день та час судового розгляду, тому доводи його апеляційної скарги про те, що він не був повідомлений про судове засідання, в якому суд ухвалив оскаржуване ним рішення, матеріалами справи не спростовано. Тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчать про те, що зазначених вимог суд не дотримався.

Висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення, та поясненнями правопорушника.

Проте, за роз'ясненнями, викладеними в постанові Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» ( пункт 27), якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 114515 від 06 жовтня 2018 року /а.с.1/ де вказано, що пояснення свідків додаються до матеріалів справи, проте зазначені пояснення у справі відсутні, а у протоколі про адміністративне правопорушення відсутня будь яка інформація про свідків та їх підпис.

З огляду на наведене апеляційний суд не може погодитись із висновком судді суду першої інстанції , що протокол за таких обставин є належним і допустимим доказом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що працівники поліції вмовили його написати пояснення нібито він вживав алкогольні напої та сів за кермо, та підписати протокол. ОСОБА_1 зазначив, що при складанні протоколу свідки були відсутні, а алкогольних напоїв він не вживав.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан сп'яніння у разі проведення огляду на стан сп'яніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ч. 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Оскільки пояснення свідків у матеріалах справи відсутні, протокол про правопорушення не може вважатись доказом по справі.

Статтею 62 Конституції України закріплено принцип, за яким обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачиться на її користь.

В даному випадку посадовою особою, яка складала протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не надано суду переконливих, належних та допустимих доказів винуватості особи.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, і тому вважає необхідним за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову.

На час ухвалення апеляційним судом постанови закінчились строки накладення адміністративного стягнення, і так як справа надійшла до апеляційного суду після закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, тому відповідно до приписів п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі має бути закрито в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 38 КУпАП, у зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду (підпис)

З оригіналом згідно:

Копія постанови оформлена 25 лютого 2019 року

Постанова набрала законної сили 25 лютого 2019 року

Суддя В.В. Бугрик

ОСОБА_3 Давиденко