Єдиний унікальний номер 227/4908/18
Номер провадження 33/804/91/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Дороніна Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Донецького апеляційного суду Шигірта Ф.С. у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП щодо ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1. визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно постанови, 03.11.2018 року о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_1 в Добропільському районі в с. Шахове по вулиці Октябрській керував мотоциклом Дніпр 11 б/н з наявними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від продуття газоаналізатору Драгер 6810 та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності свідків. Зазначеними діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП України.

Дана постанова оскаржена в апеляційному порядку ОСОБА_1

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17січня 2019 року, головуючим суддею визначено Шигірта Ф.С.

В судове засідання 13 лютого 2019 року з'явився ОСОБА_1 та пояснив, що усно по телефону уклав договір з адвокатом на здійснення його захисту. Самого адвоката він ніколи не бачив. Документів що посвідчують особу з якою він домовлявся по телефону він не бачив. Також він не має документів, які підтверджують повноваження адвоката на участь у розгляді справи. Чому його захисник не з'явився в судове засідання йому невідомо.

Крім того, 23 січня 2019 року на адресу апеляційного суду електронною поштою надійшла фотокопія клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Сам ОСОБА_1 в судовому засіданні 13 лютого 2019 року пояснив, що він живе в Донецькій області і має можливість з'являтись до суду. Які існують перешкоди для явки в судове засідання захисника, ОСОБА_1 пояснити не зміг.

За таких обставин, враховуючи неявку захисника та відсутність у ОСОБА_1 відповідних документів, які згідно до ч.2 ст.271 КУпАП підтверджують участь адвоката у справі про адміністративне правопорушення, за його клопотанням розгляд справи було відкладено на 25 лютого 2019 року на 10 годину. З цих же підстав, суд дійшов висновків про неможливість проведення розгляду справи в режимі відеоконференції з Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг.

Про судове засідання апеляційного суду 25 лютого 2019 року о 10 годині суд повідомив і адвоката Бузинарську Д.М.

25 лютого 2019 року на адресу суду надійшла заява про відвід судді Шигірту Ф.С., яка від імені ОСОБА_1 підписана іншою особою. Підставою заявленого відводу стала відмова у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції. В заяві вказав, що такі дії судді, порушують права ОСОБА_1 на захист та справедливий суд і викликають сумніви у неупередженості суду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому вважаю, що заява про самовідвід має бути розглянута по суті.

Питання відводу чи самовідводу судді не врегульовано нормами КУпАП.

З метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права.

Так, за змістом п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може приймати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисники не з'явились, про час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не надали.

Вивчивши матеріали провадження, прихожу до висновку, що заявлений ОСОБА_1 відвід судді Шигірта Ф.С. не підлягає задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект. Так, у справі "Гаусшильдт проти Данії", "Мироненко і Мартиненко проти України" зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Гаусшильдт проти Данії" вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Мироненко і Мартиненко проти України"). Зазначену позицію Європейського суду підтримав й Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі № 5-15п12).

Аналізуючи підстави відмови у проведенні судового засідання в режимі ведіоконференції, слід зазначити наступне. За аналогією суд може застосувати норми кримінального процесуального закону. Разом з цим, як передбачено статтею 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі:

1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров'я або з інших поважних причин;

2) необхідності забезпечення безпеки осіб;

3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого;

4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження;

5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Будь-яких поважних причин з яких захисник не може з'явитись до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 в заяві не зазначено. Крім того, від захисника на адресу апеляційного суду клопотань про неможливість з'явитись в судове засідання не надходило. За таких обставин, в розумінні аналогії права, суд правомірно відмовив у проведенні судового засідання в режимі відео конференції.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що заява про відвід судді Шигірту Ф.С. є необґрунтованою, тому у її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 75, 81 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви про відвід судді Шигірта Ф.С. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя