ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/970/19 Справа № 202/4305/19 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі головуючого: судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Ізраїля, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 384 гривні 20 копійок, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 16 червня 2019 року приблизно о 00 год. 23 хв. в м. Дніпрі по пр. Слобожанському, 107 керував авто Chrysler, н/з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, тремтіння рук, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП

В апеляційній скарзі скаржник просить постанову скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що знаходження ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння не підтверджено належними доказами: в матеріалах справи відсутнє його направлення на огляд до медичного закладу, відсутні докази, які б свідчили чи проводився огляд водія на місці зупинки транспортного засобу, не враховано пояснення свідка ОСОБА_4 . Зазначає, що судом не було перевірено чи повідомлений він належним чином про дату та час розгляду справи, не було допитано жодного свідка та не викликано перекладача. Також вказує, що зупинка була безпідставною, протокол за порушення правил дорожнього руху, на підставі якого відбулася зупинка, не складався та відсутній в матеріалах справи. Зазначає, що він є громадянином Ізраїлю та після зупинки вимагав надати йому перекладача та адвоката, взагалі не розумів чого вимагають поліцейські. Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння та акт огляду на стан сп`яніння. Вказує, що під час складання протоколу були відсутні будь-які свідки, він не був відсторонений від керування транспортним засобом та водійське посвідчення в нього не вилучалось.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яким водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які були залучені в якості свідків, відповідно до яких ОСОБА_1 було ознайомлено з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КупАП, та в їх присутності саме водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі охорони здоров`я.

Що стосується доводів скаржника стосовно того, що судом не було викликано і допитано свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , то слід зазначити, що вони є безпідставними і задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Як видно з матеріалів адміністративної справи письмових клопотань про виклик для допиту свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до суду першої інстанції не надходило. У зв`язку з наведеним вважаю, що ці доводи апеляційної скарги є безпідставними в силу вимог ст.ст. 268, 294 КупАП, оскільки в справі про адміністративне правопорушення на підтвердження заявлених доводів апеляційної скарги будь-яких доказів теж не вбачається.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та викладених обставин в письмових поясненнях ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які були залучені в якості свідків, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Що стосується доводів ОСОБА_1 стосовно того, що процедури зупинки транспортного засобу та огляду на стан сп`яніння були проведені з порушеннями, а саме: в матеріалах справи відсутнє його направлення на огляд в медичному закладі, відсутні докази, які б свідчили, що проводився огляд водія на місці зупинки транспортного засобу, зупинка була безпідставною, протокол за порушення правил дорожнього руху, на підставі якого відбулася зупинка, не складався та відсутній в матеріалах справи, то слід зазначити, що дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також слід зазначити, що згідно зазначених нормативних актів проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці не передбачено.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є неприйнятними.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні будь-які свідки, не заслуговують на увагу, оскільки також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на неврахування судом пояснень свідка ОСОБА_4 , яка наче б то була присутня під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому вказані доводи розцінюються судом як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Також з матеріалів справи не вбачається та ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду не надано будь-яких доказів на підтвердження того факту, що вказана особа була присутня під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів про неналежне повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи, то зазначене спростовується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №158929, відповідно до якого останнього під підпис було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. Також як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 надавалися клопотання до суду першої інстанції, що свідчить про обізнаність останнього про те, що щодо нього розглядається справа про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. У разі, якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є громадянином Ізраїлю лише з 2006 року, коли йому виповнилося 31 рік, до цього проживав в Україні, відповідно до довідки КЗО "Середня загальноосвітня школа № 62" ДМР вивчав українську мову та українську літературу, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для залучення перекладача у цій справі.

Також слід зазначити, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання пояснень ОСОБА_1 жодних зауважень не мав.

Що стосується доводів ОСОБА_1 в частині того, що його не відсторонили від керування транспортним засобом, то вони спростовуються наявною в матеріалах справи розпискою останнього, написаною власноручно, відповідно до якої він зобов`язується не керувати транспортним засобом на протязі однієї доби.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що в нього не вилучалось водійське посвідчення, мають місце, вказана обставина зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення та не може слугувати підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Доводи наданого у суді апеляційної інстанції клопотання ОСОБА_1 про те, що відповідно до висновку КЗ "Дніпропетровський наркологічний диспансер" ДОР у останнього на 16 червня 2019 року відсутні ознаки сп`яніння, є безпідставними та спростовуються наданою КЗ "Дніпропетровський наркологічний диспансер" ДОР довідкою, з якої вбачається, що останній 16 червня 2019 року медичний огляд на стан сп`яніння в їхньому закладі не проходив.

Інші доводи ОСОБА_1 оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот