ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4742/19 Номер провадження 33/814/849/19Головуючий у 1-й інстанції Струков О. М. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В.

за участі:

захисників - адвокатів Литовченка Р.В., Мільгевської Я.В.,

особи, провадження у справі щодо якої закрито - ОСОБА_1 ,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Октябрського районного суду м.Полтава від 31 липня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 384,20 грн в дохід держави.

Провадження у справі щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

закрито в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.122-4 КпАП України закрито, оскільки він діяв в стані крайньої необхідності.

Постановою судді ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що він 27.05.2019 року, близько 07.45 год., керуючи автомобілем „Ford Focus", д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись по вул.Європейська від вул.Малорудчанська в напрямку вул.Харківське Шосе в м.Полтава, не впевнився в безпечності свого маневру та під час перестроювання не надав перевагу у русі автомобілю „Peugeot 308 SW", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку в тій же смузі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 10.1, 10.3 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 27.05.2019 року, близько 07.45 год., керуючи автомобілем „Peugeot 308 SW", д.н.з. НОМЕР_2 , та рухаючись по вул.Європейська від вул.Малорудчанська в напрямку вул.Харківське Шосе в м.Полтава, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем „Ford Focus", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 13.1, 13.3 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 27.05.2019 року, близько 07.45 год., залишивши місце дорожньо-транспортної пригоди, продовжив керування автомобілем „Peugeot 308 SW", д.н.з. НОМЕР_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.10 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КпАП України.

Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до висновку про відсутність належних та допустимих доказів вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Водночас, в судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля „Ford Focus" ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Закриваючи провадження у справі за ст.122-4 КпАП України суддя встановив, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 , залишивши місце дорожньо-транспортної пригоди, діяв у стані крайньої необхідності, оскільки його малолітній син, який перебував в автомобілі, отримав психологічну травму внаслідок ДТП та почав втрачати свідомість, внаслідок чого він був змушений невідкладно доставити його до медичного закладу

Не погоджуючись з рішенням судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4 та 124 КпАП України, а провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрити за відсутності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Зазначив, що рухався на автомобілі „Ford Focus" по вул.Європейська в напрямку центра в м.Полтава та, ввімкнувши лівий показник повороту, почав маневр перестроювання в ліву смугу руху. В цей момент, автомобіль „Peugeot 308 SW", під керуванням ОСОБА_1 , який рухався позаду, набравши швидкості та не дотримавшись безпечного інтервалу, завдав удар в ліву сторону його транспортного засобу, чим порушив п.п. 13.1, 13.3 ПДР України.

При цьому, відразу після зіткнення, підійшов до водія ОСОБА_1 , який відмовив у спілкуванні та, нічого не пояснюючи, покинув місце ДТП.

Вислухавши захисника Литовченка Р.В. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку захисника Мільгевської Я.В. та особи, провадження у справі щодо якої закрито, ОСОБА_1 , які вважали постанову судді законною та обґрунтованою і просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Суддя місцевого суду у відповідності до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 та відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених у судовому засіданні доказах.

Статтею 124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, підставою для притягнення до відповідальності за ст.124 КпАП України є не будь-яке порушення Правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків.

Згідно з п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 провину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди заперечив, оскільки здійснив маневр перестроювання в крайню ліву смугу руху у відповідності до вимог ПДР України. Причиною виникнення ДТП, на його думку, стало порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 , який, набравши швидкість, виїхав на смугу зустрічного руху, та, повертаючись до своєї смуги руху допустив зіткнення з його автомобілем.

Однак, ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного праворушення не визнав та вказав, що саме дії ОСОБА_2 призвели до створення аварійної обстановки, а він лише вживав заходи для відвернення дорожньо-транспортної пригоди. Зазначив, що він рухався у лівій крайній смузі руху, а ОСОБА_2 , перестроюючись у цю смугу, не впевнився у безпеці свого маневру і саме внаслідок його дій сталося ДТП.

Як вбачається зі схеми місця ДТП, зіткнення відбулось на смузі руху автомобіля „Peugeot 308 SW". Пошкодження на транспортних засобах локалізовані таким чином: у „Peugeot 308 SW" пошкоджено заднє праве крило та задня права дверка, а у „Ford Focus" - заднє ліве крило, переднє ліве крило та передній бампер.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 зазначив, що 27.05.2019 року, близько 07.45 год. він рухався по вул.Європейська в середній смузі руху. Попереду нього рухався автомобіль „Ford Focus", який зупинився перед перехрестям на червоний сигнал світлофора, після чого, не впевнившись в безпечності свого маневру, здійснив різкий маневр перестроювання в ліву смугу руху без ввімкнутого показчика повороту, в результаті чого створив аварійну ситуацію та допустив зіткнення із транспортним засобом „Peugeot 308 SW".

Вказані обставини також підтвердила свідок ОСОБА_4 , яка зазначила, що під час руху вона перебувала в якості пасажира в салоні автомобіля „Ford Focus", який рухався по центральні частині дороги по вул.Європейська. Під час перестроювання в ліву смугу руху в задню частину їх транспортного засобу в`їхав інший автомобіль, який здійснював рух по даній смузі.

Наявними в матеріалах справи фотознімками та відеозаписом з місця події підтверджуються напрямок руху транспортних засобів, дорожня обстановка та обставини їх зіткнення, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди.

Наданий стороною захисту висновок експерта №1693 від 22.10.2019 року суд не бере до уваги з таких підстав.

В своєму висновку експерт зазначив, що ОСОБА_1 мав діяти у відповідності до п.10.1 ПДР України, яким передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.12.4 ПДР України, згідно з яким, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.; п.12.9 (б), відповідно до якого, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 (обмеження максимальної швидкості), 3.31 (зона обмеження максимальної швидкості). При цьому зазначив, що з технічної точки зору дії ОСОБА_1 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди лише в частині невідповідності п.10.1 ПДР України.

В той же час, висновок про те, що ОСОБА_1 перед початком перестроювання не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, суперечить встановленим обставинам справи, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, до моменту здійснення ОСОБА_2 маневру перестроювання, ОСОБА_1 вже рухався у крайній лівій смузі.

Крім того, як вбачається зі вступної частини висновку, для проведення експертного дослідження було надано лише частину матеріалів справи. Зокрема, поза увагою експерта залишились пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Експерт встановив в діях ОСОБА_1 невідповідність вимогам ПДР України, про порушення пунктів яких протокол про адміністративне правопорушення не складався та не був предметом розгляду суду першої інстанції.

Таким чином, висновок експерта не узгоджується з обставинами події, не відповідає вимогам ст.251 КпАП України, є суперечливим та спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, викладені обставини свідчать про те, що водій ОСОБА_2 , змінив напрямок руху, не пересвідчившись, що це буде безпечно і не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, тим самим порушив п.п. 10.1, 10.3 ПДР України.

Таким чином, саме ОСОБА_2 , порушивши ПДР України, створив умови для ДТП, і саме його дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням наслідків, а тому його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, є повністю доведеною.

Тому посилання апелянта про допущення порушень під час розгляду справи у місцевому суді є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України, є безпідставними, оскільки ОСОБА_5 не являється особою, яка, в розумінні ст.287 КпАП України, наділена правом на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, а тому апеляційна скарга в цій частині розгляду не підлягає.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Октябрського районного суду м.Полтава від 31 липня 2019 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська