03.12.2019 227/4796/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., за участю особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від Добропільського ВП Покровського ВП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 та ст.122-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Судом встановлено, що 03.10.2019 року о 08.40 годині в м.Добропіллі на перехресті вул.Банкова та просп..Перемоги водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ВАЗ 210430-20 н/з НОМЕР_1 , залишив місце ДТП, до якого був причетний. Своїми діями ОСОБА_3 порушив пункт 2.10а ПДР України, за що передбачається адміністративна відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №144639 від 10.11.2019 року вбачається, що 03.10.2019 року о 08.40 в м.Добропіллі на перехресті вул.Банкова та просп..Перемоги водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ВАЗ 210430-20 н/з НОМЕР_1 не надав переваги в русі пішоходу ОСОБА_2 , яка рухалась по нерегульованому пішохідному переходу та скоїв наїзд на гр.. ОСОБА_2 . В наслідок ДТП ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді забою верхньої треті лівого стегна, згідно пояснення ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.18.1 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що 03.10.2019 року о 08.40 в м.Добропіллі по просп..Перемоги він керував автомобілем ВАЗ 210430-20 н/з НОМЕР_1 , під`їжджаючи до перехрестя з вул.Банковою він пригальмував, оскільки побачив на пішохідному переході людей, але одного пішохода не помітив та зачепив його передньою частиною свого автомобіля, пішохід упав на землю. Зупинившись, він спитав у потерпілої чи все з нею гаразд, чи потрібна їй допомога, на що йому потерпіла відповіла, що їй нічого не треба і з нею все гаразд. Після чого потерпіла пішла, а він поїхав з місця пригоди. На запитання суду пояснив, що, внаслідок наїзду на пішохода, будь-яких пошкоджень його автомобіль не отримав. Щодо неповідомлення про ДТП до поліції, пояснив, що оскільки раніше з ним подібних випадків не було та потерпіла сказала, що з нею все гаразд, він не зорієнтувався на місці пригоди, щодо необхідності повідомлення поліції про даний випадок та покинув місце події.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 03.10.2019 року вранці вона направлялась до свого місця роботи, вона йшла в м.Добропіллі від автостанції, переходячи дорогу по пішохідному переходу через просп..Перемоги на перехресті з вул.Банкова, вона побачила автомобіль, який наближався до неї з ліва зі сторони автостанції, автомобіль загальмував вже на пішохідному переході та штовхнув її передньої частиною, внаслідок чого вона упала на дорогу. Підійнявшись на ноги, вона відчувала себе нормально, тому пішла далі до свого місця роботи. Але дійшовши до роботи вона відчула біль у стегні, тому звернулась до лікаря. На запитання суду пояснила, що внаслідок ДТП вона отримала забій лівого стегна, через що перебувала на лікарняному 9 днів, на підтвердження чого надала суду копію листка непрацездатності.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 , потерпілої, вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що справа в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З аналізу вказаної норми права вбачається, що настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею може бути за наявності сукупності таких умов:

порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху,

пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

причинного зв`язку між порушенням ПДР та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

У разі відсутності причинного зв`язку між порушенням ПДР та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди, відповідальність за ст..124 КУпАП наставати не може.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 порушив п.18.1 ПДР України. Факт порушення вказаної норми ПДРУ України ОСОБА_3 не оспорював.

Згідно п.18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 256 КУпАП передбачає відомості, які повинні бути зазначені у протоколі. Серед відомостей, які повинні бути зазначені у протоколі особою, яка його складає, повинні бути зазначені прізвища, адреси потерпілих, якщо вони є, а також в разі заподіяння правопорушенням матеріальної шкоди, про це також повинно бути зазначено в протоколі.

Як вбачається зі змісту протоколу, відомостей про потерпілих, останній не містить, як і не міститься відомостей чи заподіяння правопорушенням будь-кому матеріальної шкоди.

Суд, виходячи зі змісту матеріалів, викликав в судове засідання ОСОБА_2 , яка фактично і є потерпілої у даному проваджені про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

З пояснень ОСОБА_3 , а також ОСОБА_2 в судовому засіданні встановлено, що будь-якої майнової шкоди внаслідок ДТП останнім не заподіяно. ОСОБА_3 вказував, що внаслідок ДТП його автомобіль не було пошкоджено. Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні також зазначила, що майнової шкоди їй не завдано.

Враховуючи наведене, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 дійсно порушив п.18.1 ПДР України, але дане порушення не спричинило пошкодження об`єктів, зазначених в ст.124 КУпАП.

Таким чином, вбачається, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки відсутні обов`язкові умови для притягнення його до відповідальності, а саме судом не встановлений факт пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна та не встановлено причинного зв`язку між порушенням ПДР, яке вчинив ОСОБА_3 та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Враховуючи наведене, на підставі ст.247 КУпАП, провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП слід закрити, оскільки в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що незважаючи на те, що в судовому засіданні було встановлено факт завдання потерпілій тілесних ушкоджень, суд не вбачає в діях ОСОБА_3 ознак кримінального злочину, передбаченого ст.286 КК України, оскільки наданими потерпілою медичними документами підтверджується, що внаслідок ДТП їй були завдані легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я понад 6 днів, але не більше 21 дня і тому підстав для направлення матеріалів прокурору в порядку ст.253 КУпАП суд не вбачає.

Але, в той же час, суд вважає, що в даному випадку дії ОСОБА_3 працівником поліції кваліфіковані за ст.124 КУпАП не вірно, оскільки в діях останнього вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст..122 КУпАП, а саме - ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах.

У зв`язку з викладеним, копію даної постанови необхідно направити до Добропільського ВП Покровського ВП в Донецькій області для вирішення питання щодо складання відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення за ст.122 КУпАП за фактом ненадання ним переваги у русі пішоходу ОСОБА_2 на нерегульованому пішохідному переході.

Щодо стосується притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, то досліджені в судовому засіданні докази, дають суду підстави вважати, що в діях останнього вбачаються ознаки вказаного адміністративного правопорушення, виходячи з такого.

Відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, передбачена ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Таким чином, наїзд на пішохода спричиненням йому тілесних ушкоджень є дорожньо-транспортною пригодою.

Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок ДТП був потерпілий, а саме пішохід ОСОБА_2 , який внаслідок наїзду на неї автомобіля, яким керував ОСОБА_3 , впала на пішохідному переході.

Відповідно до п.2.10 ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Лише в разі, якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, пунктом 2.11. ПДР України передбачено право водіїв (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею.

Але, зазначених вимог ПДР України ОСОБА_3 виконані не були. Він покинув місце ДТП, що є адміністративним правопорушенням за ст.122-4 КУпАП.

Вина ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП підтверджується такими доказами:

протоколом серії ОБ №144640 від 10.11.2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 будучи причетним до ДТП, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди та не повідомив про неї до органів поліції;

особистими поясненнями ОСОБА_3 наданими в судовому засіданні, з яких вбачається, що останній визнав свою вину у даному правопорушенні;

поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , наданими в судовому засіданні.

письмовими поясненнями ОСОБА_3 , які ним були підтверджені в судовому засіданні.

При визначенні виду і розміру стягнення, суд, враховуючи характер скоєного правопорушення, обставини його вчинення, наслідки правопорушення, що настали, особу правопорушника, ступінь його вини, позицію потерпілої, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 247, ст. 122-4, 124 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_3 в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП провадженням закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255,00 грн. (двісті п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 коп.).

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Копію постанови направити до Добропільського ВП Покровського ВП в Донецькій області, для вирішення питання щодо складання відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення за ст.122 КУпАП за фактом ненадання ним переваги у русі пішоходу ОСОБА_2 на нерегульованому пішохідному переході.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В.Здоровиця