КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/493/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати через порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не забезпечив всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та неправильно встановив, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, оскільки такий висновок не підтверджується належними та допустимими доказами.

Зазначає, що працівниками поліції порушено порядок огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки йому не видали направлення та не доставили до медичного закладу для проходження огляду у лікаря-нарколога.

Вважає неправдивими пояснення свідків, які були присутніми під час його відмови від проходження огляду, оскільки вони викладені на заздалегідь підготовлених бланках, а тому є неналежними доказами його винуватості. Не є таким доказом і наявний в матеріалах справи відеозапис, оскільки на ньому не видно, що саме ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння.

Також вважає, що складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, оскільки в ньому зазначено одразу два правопорушення (керування транспортним засобом та відмова від проходження огляду на стан сп'яніння). Крім цього, у протоколі не зазначено частину статті КУпАП, яка йому інкримінується.

За наслідками апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Самарцева Я.Ю., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, проаналізувавши апеляційні доводи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 20.10.2018 року о 09 год. 25 хв. керував автомобілем «Opel», д.н.з. НОМЕР_1, по проспекту Науки, 56-б в місті Києві з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, порушення координації рухів). Від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтував доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про невідповідність вимогам закону складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він складений уповноваженою на те службовою особою, його зміст відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а сам протокол містить чітко викладену суть вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. Всупереч апеляційним доводам, протокол також містить посилання на статтю КУпАП та її частину, яка інкримінується ОСОБА_1, дані про свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, показаннями яких засвідчується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Окремими поясненнями вказаних свідків підтверджуються обставини, викладені в протоколі, щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Та обставина, що пояснення свідків викладені на заздалегідь підготовлених бланках, не спростовує присутність вказаних свідків під час оформлення матеріалів адміністративного правопорушення та засвідчені ними обставини, оскільки їх присутність також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння як за допомогою приладу Драгер, так і в медичному закладі у лікаря-нарколога.

Оскільки водій відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, у тому числі в медичному закладі, інспектором не складалось відповідне направлення.

Апеляційним переглядом не встановлено неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення вимог процесуального закону. Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз