Справа № 438/19/19 Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 33/811/279/19 Доповідач в 2-й інстанції: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові подання Бориславського міського суду Львівської області від 26 лютого 2019 року про зміну підсудності та направлення справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП на розгляд до іншого суду,

в с т а н о в и в :

13 березня 2019 року до Львівського апеляційного суду надійшло подання Бориславського міського суду Львівської області про зміну підсудності та направлення справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП на розгляд до іншого суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Львівського апеляційного суду від 13 березня 2019 року визначено суддю-доповідача Гуцала І.П.

Із подання вбачається, що згідно штатного розпису в Бориславському міському суді Львівської області числиться три посади судді, дві з яких - вакантні. 29 січня 2019 року ОСОБА_2 заявила відвід судді Слишу А.Т. Крім того 26 лютого 2019 року суддя Слиш А.Т. заявив самовідвід.

Ознайомившись з матеріалами справи та перевіривши доводи подання, вважаю, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею першою КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Частиною першою ст. 55 Конституції України передбачено право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце ущемлення прав та свобод.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, який введений в дію Постановою Верховної Ради Української РСР 07.12.1984 № 8073-Х, не передбачений порядок направлення справ про адміністративні правопорушення, які розглядаються місцевими загальними судами (суддями), з одного суду до іншого, зокрема, у випадку неможливості розгляду такої справи у відповідному суді.

Єдиною нормою, яка вказує на можливість вирішення питання направлення справ про адміністративні правопорушення, з одного суду до іншого є ч.3 ст. 257 КУпАП, яка передбачає, що у разі вчинення корупційного правопорушення службовою особою, яка працює в апараті суду, протокол разом з іншими матеріалами надсилаються до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Отже, на даний час у КУпАП існує прогалина щодо процедури розгляду судом вищої інстанції (апеляційним судом) питання направлення справ про адміністративні правопорушення, з одного суду до іншого, для усунення якої потрібно законодавче врегулювання.

Способом ж подолання даної прогалини є можливість застосування правових інструментів, які дозволять в процесі правозастосування вирішити це питання за допомогою аналогії закону.

Апеляційним судом встановлено, що у Бориславському міському суді Львівської області немає судді, який міг би розглянути справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 заявила відвід судді Слишу А.Т., а також суддя Слиш А.Т. заявив самовідвід. Інших суддів у Бориславському міському суді Львівської області немає, а тому визначити суддю для розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 в Бориславському міському суді Львівської області неможливо.

Ураховуючи вищевикладене, з метою усунення перешкод для реалізації права особи на справедливий суд та доступ до правосуддя, керуючись принципом верховенства права, вважаю необхідним застосувати аналогію закону, задовольнити подання Бориславського міського суду Львівської області та направити матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП для розгляду до найбільш територіально наближеного суду, а саме до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

Керуючись ст. 257 КУпАП, ст. 55 Конституції України, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и в :

подання Бориславського міського суду Львівської області про направлення до іншого суду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП задовольнити.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП направити на розгляд Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

Суддя Львівського

апеляційного суду Гуцал І.П.