Провадження №3/263/508/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Кулик С.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка працює у ПП «Литвиненко» директором, мешкає за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, бул. ШевченкаАДРЕСА_1, за ч.2 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 18.12.2018 року, який надійшов на адресу суду з Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, ОСОБА_1 повторно протягом року, 14.12.2018 року о 16-30 год. не виконала батьківські обовязки по догляду за своїм малолітніми дітьми ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, яке виразилося в тому, що ОСОБА_1 тривалий час була відсутня за адресою: м. Маріуполь, бул. ШевченкаАДРЕСА_1 та місце її знаходження не було відоме, а малолітні діти знаходилися з бабусею та дідусем, які не їх законними представниками, скоївши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надіслала до суду письмові пояснення, у яких вину у вчиненні правопорушення не визнала, просила закрити провадження у справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначила, що дійсно, 14.12.2018 р. вона була відсутня дома у звязку з відрядженням за межі міста Маріуполя, чим скористався колишній чоловік, викравши дітей. Проте діти знаходились за місцем свого мешкання, а не чужого, оскільки квартира №10 у будинку №274а по бул. Шевченка у м. Маріуполі орендована саме нею і в ній створені всі необхідні умови для виховання, утримання та розвитку дітей. У звязку з необхідністю поїхати у відрядження нею були запрошені її батьки, щоб доглянути дітей на час її відсутності у місті. Їх право як баби і діда спілкуватися зі своїми внуками та брати участь у їх вихованні передбачене, зокрема, статтею 257 СК України. Будь-яких негативних наслідків для умов життя, навчання та виховання дітей як її відрядження, так й тимчасове піклування за ними з боку її батьків не завдано. Справу просила розглянути за її відсутності.

Стаття 7 КУпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст.150 Сімейного кодексу України. Так, батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об'єктивних і суб'єктивних ознак, тобто об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №226224 від 18.12.2018 р., складеним відносно ОСОБА_1, остання нібито не виконала батьківських обовязків щодо догляду за малолітніми синами, яке виразилось в тому, що вона тривалий час була відсутня вдома, її місцезнаходження не було відоме, а малолітні знаходились з бабусею та дідусем, які не є законними представниками.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані заява та письмові пояснення ОСОБА_5, у яких останній по суті правопорушення, що ставиться за провину ОСОБА_1В, зазначає, що його колишня дружина ОСОБА_1 поїхала до Росії, а трьох малолітніх дітей залишила зі своєю матір'ю за місцем мешкання останньої. Він забрав дітей до себе і на теперішній час вони мешкають з ним.

Частиною 2 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ознайомившись з протоколом та доданими до нього документами суддя дійшов обгрунтованого висновку, що до протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не додано переконливих доказів вчинення останньою правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП. Суддя критично оцінює письмові пояснення ОСОБА_5, колишнього чоловіка ОСОБА_1, який може бути заінтересований в результаті розгляду справи.

Крім того, з наданої ОСОБА_1 копії ухвали про відкриття провадження у справі від 30.08.2018 року вбачається, що у провадженні Першотравневого районного суду Донецької області перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови № 103436 від 19.07.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, у звязку з чим в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки повторності, що є необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Таким чином, в матеріалах справи не міститься жодних доказів неналежного виконання ОСОБА_1 батьківських обов'язків, крім голослівних пояснень колишнього чоловіка, який може мати заінтересованість у результатах розгляду справи, а також висновку ювенальної превенції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області від 20.12.2018 року, який також ґрунтується на поясненнях ОСОБА_5

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, у звязку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів із дня винесення постанови.

Суддя С.В.Кулик