ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/821/150/19 Справа № 710/780/19 Головуючий по 1 інстанції Побережна Н.П.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Суддя в апеляційній інстанції: Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Різник В.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шполянського районного суду Черкаської області від 18 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКП - НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 065386 від 16.06.2019 ОСОБА_1 16.06.2019 о 20 год. 20 хв. в смт.Драбів, по вул.Комсомольській,41, керував мотоблоком «Зубр» в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9. а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в Драбівській ЦРЛ.

Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 18 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 384,20 грн.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Шполянського районного суду Черкаської області від 18.07.2019 та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі вказує, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Так як він не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки із застосуванням спеціальних технічних засобів, про що свідчить відсутність запису про це у протоколі про адміністративне правопорушення, то і направляти його для проходження огляду до медичного закладу працівник поліції не мав права.

Зазначає, що свідки вказані у протоколі про адміністративне правопорушення на місці події були відсутні, в зв`язку із чим адреси місця проживання вказаних у протоколі осіб відсутні.

Апелянт стверджує, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі кров та інші зразки біологічного середовища для визначення вмісту етилового спирту в організмі у нього не відбирались. Йому був наданий технічний пристрій, в який він видихнув повітря. Він був упевнений, що пристрій покаже допустиму норму алкоголю в крові, оскільки незадовго до проведення огляду він зробив кілька ковтків пива, як з`ясувалось пізніше, безалкогольного. Однак, у висновку щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння лікарем зазначено 1,9 проміле, з чим він не погодився, тому відмовився від його підпису.

Одночасно зазначає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі проводився невідомим технічним приладом, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки не надавалися, відомості про даний технічних засіб у висновку щодо результатів медичного огляду відсутні, однак, суд першої інстанції не звернув на це увагу, не надав належну їм правову оцінку, не перевірив достовірність зазначених у висновку щодо результатів медичного огляду відомостей та не витребував акт медичного огляду для з`ясування назви спеціального технічного засобу, його номера, дати останньої повірки, результату обстеження.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 та захисника Різник В.П., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, перевіривши матеріали справи, і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшають і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 065386 від 16.06.2019, згідно якого ОСОБА_1 16.06.2019 року о 20 год. 20 хв. в смт.Драбів по вул.Комсомольській,41, керував мотоблоком «Зубр» з причепом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився в Драбівській ЦРЛ, висновок №20, чим порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП;

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №20 від 16.06.2019 ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного 1,9 ‰ сп`яніння. Від підпису про ознайомлення з результатами огляду відмовився.

Відповідно до рапорту інспектора-чергового СРПП №1 Драбівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Кучеренко О.В., 16.06.2019 о 19:57 надійшло повідомлення зі служби 102 (заявник ОСОБА_2 ) про те, що 16.06.2019 о 19:56 за адресою: смт.Драбів, вул.Комсомольська невідомі особи, перебуваючи в стані сп`яніння їздять з дітьми на мотоблоці.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки із застосуванням спеціальних технічних засобів, про що свідчить відсутність запису про це у протоколі про адміністративне правопорушення, то і направляти його для проходження огляду до медичного закладу працівник поліції не мав права, а свідки вказані у протоколі про адміністративне правопорушення на місці події були відсутні, в зв`язку із чим адреси місця проживання вказаних у протоколі осіб відсутні.

Вважаю дані доводи апелянта такими, що не підлягають до задоволення, оскільки спростовуються Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735(далі Інструкція), а саме, п.9. розділу ІІ, яким визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З чого слідує, що згідно даної Інструкції поліцейські мають можливість проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу як за допомогою використання спеціальних технічних засобів так і шляхом огляду в закладах охорони здоров`я, а тому із направленням водія транспортного засобу в заклад охорони здоров`я, присутності двох свідків не потрібна, оскільки дана вимога стосується огляду на стан сп`яніння, який проводиться на місці зупинки транспортного засобу.

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі кров та інші зразки біологічного середовища для визначення вмісту етилового спирту в організмі у нього не відбирались, а проводився невідомим технічним приладом, однак, суд першої інстанції не звернув на це увагу, не надав належну їм правову оцінку, не перевірив достовірність зазначених у висновку щодо результатів медичного огляду відомостей та не витребував акт медичного огляду для з`ясування назви спеціального технічного засобу, його номера, дати останньої повірки, результату обстеження, оскільки спростовуються наступним.

Пунктом 15. розділу ІІІ вищевказаної Інструкції визначено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Так, відповідно до п.16 даного розділу Інструкції , висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

З матеріалів справи вбачається, що висновок від 16.06.2019 щодо встановлення алкогольного сп`яніння видано на підставі акту № 20 від 16.06.2019, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, вміст алкоголю 1,9 ‰.

Даний акт надано на адресу апеляційного суду КНП ДРР «Драбівська ЦРЛ», згідно якого, обстеження ОСОБА_1 проводилось за допомогою технічного засобу Алконт 0,1 СУ.

Враховуючи наведене, вважаю, Висновок від 16.06.2019 є належним доказом, який підтверджує факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що у нього не відбирали зразки біологічного середовища для визначення стану алкогольного сп`яніння, також є безпідставними, оскільки відповідно до п.7. розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень обов`язкове лише на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Оскільки проведене лікарем обстеження ОСОБА_1 , у тому числі і за допомогою спеціального вимірювального приладу, що підтверджується актом та висновком, не викликало сумнівів, додаткових досліджень для визначення стану алкогольного сп`яніння лікарю не потребувалось.

Водночас, у разі незгоди із проведеним оглядом, ОСОБА_1 міг самостійно пройти додаткове обстеження для встановлення стану алкогольного сп`яніння, у тому числі за допомогою аналізу крові, сечі тощо. Будь-яких доказів на підтвердження самостійного проходження даного обстеження не надав.

Одночасно зазначаю, що оскільки дії лікаря, який проводив огляд не оскаржені ОСОБА_1 у встановленому законом порядку та акт медичного огляду від 16.06.2019, на підставі якого видано висновок щодо встановлення алкогольного сп`яніння, не скасовано та не визнано недійсним, відсутні підстави вважати що він недійсним, на що посилається апелянт.

Крім того, судом апеляційної інстанції витребувано та досліджено відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, який підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне порушення.

Дослідивши вказані докази та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, та достовірності, накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню та особі правопорушника.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова судді Шполянського районного суду Черкаської області від 18.07.2019 щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 18 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба