Справа № 464/1665/19 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 33/811/663/19 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності,- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 28 травня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 28.05.2019,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює у СП «Росан», оператором,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384,20 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 12 березня 2019 року о 14.50 год. на вул. Зеленій, 130 у м. Львові, керував автомобілем марки «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі КНП «Пустомитівська ЦРЛ», що підтверджується висновком № 73 від 12.03.2019, чим порушив п. 2.9а ПДР за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді Цимбалюк О.В. подав апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження та просить постанову скасувати; винести нову постанову, якою звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення; провадження у справі відносно нього закрити. Крім того подав клопотання про призначення судової-медичної токсологічної експертизи.

Апелянт вважає постанову судді незаконною через формальний підхід до розгляду справи, за очевидно упередженого ставлення суду до нього. Постанова винесена без повного, всебічного з`ясування дійсних обставин справи, з порушенням законодавства при оцінці доказів, всупереч вимог Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ.

Апелянт наголошує, що матеріали справи не містять жодного належного, допустимого, достовірного доказу його винуватості. Медичний огляд був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП. Поліцейські діяли не у відповідності до встановленого порядку проведення огляду особи. Ними не було проведено його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Тому вважає, що проведення огляду відразу у медичному закладі суперечить законодавству.

Апелянт покликається, що його, всупереч Інструкції, скерували не в найближчий медичних заклад від місця зупинки автомобіля, а саме у 8 міську клінічну лікарню м. Львова, яка знаходилася на відстані 1,2 км, а повезли в Пустомитівську ЦРЛ, яка знаходиться за 24 км від місця його зупинки. Висновок лікаря про перебування в стані наркотичного сп`яніння є недопустимим доказом через порушення процедури проведення огляду. Скерування на огляд не було оформлено. Лікар нарколог проводила тестування на смужках з обох боків, тобто з грубим порушення інструкції до приладу «Снайпер 10».

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви, й пояснив, що він двічі до адміністративної відповідальності притягувався по ч. 1 ст. 130 КупАП, але одну справу закрили у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а по другій притягнули його до відповідальності за п.2.5 ПДР. У даному випадку він погодився на проходження медичного огляду, оскільки був впевнений, що не перебуває у будь-якому в стані сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 184597 від 12.03.2019 складений о 16:40 год., який ОСОБА_1 підписав, але при цьому відмовився давати пояснення (а.с.1);

- диском відеофіксації події з камер працівників поліції (а.с.2);

- висновком № 73 від 12.03.2019 складеним о 16:27 год. про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння (а.с.3);

- ксерокопія постанови серії НК № 483718 від 12.03.2019 по ч.5 ст. 121 КУпАП (а.с.5).

Згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За положеннями ч. 3 зазначеної статті за певних випадків огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок огляду водія на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КУпАП, розкритий в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Згідно з п. 2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Направлення повинно бути не в матеріалах адміністративної справи, а в медичному закладі куди доставляється особа для огляду. Інструкцією не передбачено виготовлення кількох примірників направлення.

Таким чином покликання апелянта про те, що працівники поліції діяли в супереч Інструкції, при виявленні у нього знак наркотичного сп`яніння, не відповідають дійсності.

Щодо того, що працівники поліції на своєму транспорті відвезли ОСОБА_1 на медичний огляд у не найближчий медичний заклад від місця зупинки його транспортного засобу, то це пояснюється відсутністю в такому медичному закладі (станом на березень 2019 року) деяких реагентів для визначення стану наркотичного сп`яніння.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення. Документи по справі оформлені у відповідності до Інструкції в хронологічному порядку щодо часу їх оформлення.

Таким чином апеляційний суд прийшов до висновку, що суддя підставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у в межах санкції даної статті.

З огляду на викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 28 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена