Номер справи 220/1180/19
Номер провадження 3/220/551/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., при секретарі Сербіній І.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУ Національної поліції в Донецькій області у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ Донецької області, пенсіонера, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, до адміністративної відповідальності не притягувався, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 071736 від 07 травня 2019 року, ОСОБА_1 , о 18-30 год. за адресою: с. Нескучне, Великоновосілківського району Донецької області, вул. Мира, 33, керуючи транспортним засобом скутером марки «Honda», без д/н, з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні порушник пояснив, що дійсно 07 травня 2019 року, він керував належним йому скутером. Був зупинений працівниками поліції. Йому не пропонували пройти медичний огляд на стан сп`яніння. Спиртні напої в цей день не вживав. Від управління скутером не був відсторонений. Має вади слуху, внаслідок чого користується слуховим апаратом, який працює погано. Прав йому не роз`яснювали. Винним себе не визнає, оскільки не відмовлявся від проходження огляду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні показав, що ним був складений адміністративний протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 , оскільки він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності свідків. Вважає, що було достатньо підстав для складання адміністративного протоколу. Відеозапис порушення не проводився.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що порушник є його родичем, на дату складання адміністративного протоколу знаходився в нього, а потім поїхав додому. По дорозі ОСОБА_3 зупинили працівники поліції. Останній йому подзвонив, сказав, що у відношенні нього складено протокол, оскільки він їхав без посвідчення водія. У цей день у його присутності ОСОБА_5 спиртних напоїв не вживав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що 07.05.2019 р. був присутній у якості понятого під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 . Останній користувався слуховим апаратом, але даний прилад «пищав», ОСОБА_5 неодноразово перепитував працівників поліції, що вони йому кажуть, вони повторювали. Вважає, що ОСОБА_5 чув слова працівників поліції. Він чув, що працівниками поліції пропонувалось Любченку пройти огляд на стан сп`яніння, той відмовлявся, але якими саме словами це було сказано, не пам`ятає. При ньому ОСОБА_5 у протоколі про адміністративне правопорушення нічого не писав, від управління скутером відсторонений не був. Він особисто не чув запаху алкоголю з порожнини рота ОСОБА_3 , чому підписав такі пояснення, не знає. Бачив, що у ОСОБА_3 тремтять руки та червоні очі.

Свідок ОСОБА_7 неодноразово викликався у судове засідання, але поштові відправлення було суду повернуто за закінченням терміну зберігання та з відміткою «інші причини невручення». Таким чином, враховуючи неможливість виклику та допиту вказаного свідка, судом вирушення питання закінчити розгляд справи без його участі та досліджено його письмові показання.

Вислухавши пояснення порушника, свідків, дослідивши надані докази правопорушення у їх сукупності та логічному взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, виходячи з наступних підстав.

За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ч. 2 ст. 251 КУпАп обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення вимог якої інкримінується порушнику, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 071736 (а.с. 3), 07 травня 2019 року, ОСОБА_1 , о 18-30 год. за адресою: с. Нескучне, Великоновосілківського району Донецької області, вул. Мира, 33, керуючи транспортним засобом скутером марки «Honda», без д/н, з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Статтею 35 ЗУ «Про національну поліцію» передбачений вичерпний перелік випадків коли поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

З матеріалів адміністративного провадження вбачається, що зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було здійснено без будь яких на те підстав, та відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» такі дії працівників поліції являються незаконними, що в подальшому призвело до незаконного складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 265-1 КУпАП передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Приймаючи до уваги вищезазначені положення суд зазначає, що складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 071736 від 07.05.2019 року стосовно ОСОБА_1 викликає сумніви у законності його складання стосовно останнього, оскільки працівниками поліції були грубо порушені вищезазначені вимоги закону, а саме від керування транспортним засобом останнього відсторонено не було (доказів зворотнього суду не надано), що є обов`язковим при складанні протоколу про адміністративне правопорушення на особу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи відсутній відеозапис подій за участі ОСОБА_1 та з приводу цього суд зазначає, що хоча відеозапис не є обов`язковим, але у разі відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, для ефективності розгляду даної справи, а також усунення будь яких сумнівів у законності складання протоколу про адміністративне правопорушення, працівникам поліції необхідно вести відеозапис таких подій.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність зупинки порушника співробітником поліції та, як наслідок, про безпідставність вимоги про проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння порушника.

З наведеного виходить, що всі подальші дії співробітника поліції, у тому числі й складання протоколу про адміністративне правопорушення не ґрунтуються на законних підставах.

Доказів того, що порушник відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння суду не надано. Згідно довідки № 73, виданої КНП «Великоновосілківська центральна районна лікарня», ОСОБА_1 має діагноз «хронічний неврит слухових нервів», потребує в слуховому апараті (а.с. 13). І, хоча свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 стверджують, що ОСОБА_1 чув розмову з ним, у суду зазначений факт викликає сумнів. Так, згідно пояснень свідка ОСОБА_6 , слуховий апарат у ОСОБА_1 весь час «пищав», останній перепитував працівників поліції під час розмови. Сам ОСОБА_1 пояснив, що не чув, щоб йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, у суду не має підстав не враховувати показання порушника у цій частині. У протоколі про адміністративне правопорушення порушник зазначив «управлял скутером без документов, выпил квасу..» (а.с. 3). Тобто порушник у поясненнях не відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння, а пояснює, що керував скутером без документів, алкоголь не вживав. Зазначене свідчить, що порушник не був ознайомлений з причиною зупинки, не розумів, у зв`язку з чим складається протокол про адміністративне правопорушення, а отже не відмовлявся пройти медичний огляд на стан сп`яніння.

Суд критично відноситься до пояснень свідка ОСОБА_6 , наданих як у письмовому вигляді (а.с. 5), так і у судовому засіданні, оскільки під час підпису письмових пояснень він зазначив, що ОСОБА_5 керував транспортним засобом «з ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук; від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я та продуття газоаналізатора «алкотестер» на стан алкогольного-наркотичного сп`яніння відмовився… від керування транспортним засобом у його присутності був усунений», але у судовому засіданні вказав, що запаху алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 не відчував, не бачив, щоб ОСОБА_1 було усунуто від керування транспортним засобом. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не йде мова про необхідність огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння. Думка свідка ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_1 чув, що йому казали працівники поліції, згідно його пояснень у судовому засіданні, є суб`єктивною, а тому суд не приймає зазначене до уваги. З цих підстав суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_2 у тій частині, що на його думку ОСОБА_1 чув розмову з ним та свідомо ухилився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Щодо письмових пояснень свідка ОСОБА_7 (а.с. 6), суд також відноситься до них критично, оскільки вони повністю ідентичні показанням свідка ОСОБА_6 та спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Суд звертає увагу, що направлення на медичне освідування, додане до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 5) взагалі не містить даних, у зв`язку з чим необхідно провести медичне обстеження водія ОСОБА_1 та яке саме обстеження необхідно провести, що є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (розділ 2, п. 8). У направленні зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, встановлені інспектором СРПП, серед яких вказано «порушення координації рухів». Проте, такої ознаки, як порушення координації рухів у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено (а.с. 3). Таким чином, зазначене викликає сумнів у правомірності складання таких направлень та дій посадових осіб під час цього.

Зважаючи на пояснення порушника, йому не було роз`яснено прав, передбачених ст. 268 КпАП України, а також на те, що відсутній підпис порушника після відмітки про роз`яснення особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення прав порушника, суд приходить до висновку, що права порушнику, передбачені ст. 268 КпАП України не роз`яснені, що є грубим порушенням прав ОСОБА_1 , у тому числі, й права на захист.

Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі «Лучанінова проти України» (Заява № 16347/02) встановлено, що для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника з самого початку провадження (див. рішення у справах «Сальдуз проти Туреччини» (Salduz v. Turkey) [ВП], заява № 36391/02, п. 52, від 27 листопада 2008 року, та «Яременко, проти України» (Yaremenko v. Ukraine), заява № 32092/02, пп. 90-91, від 12 червня 2008 року). За необхідності захисник повинен призначатися офіційно. Просте призначення національними органами захисника не гарантує ефективну правову допомогу (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камазінскі проти Австрії» (Kamasinski v. Austria), п. 65, Series A № 168).

За таких обставин, з урахуванням встановленого судом порушення права на захист ОСОБА_1 у суду викликає сумнів правомірність складання протоколу про адміністративне правопорушення. Обставини, зазначені у даному протоколі, встановлені з порушенням права ОСОБА_1 на захист. Доказів зворотнього представниками поліції не надано.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Досліджуючи матеріали провадження, вислухавши пояснення порушника та свідка ОСОБА_4 , суд дійшов висновку дані пояснення є правдивими, узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими та, будучи узгодженими з письмовими доказами у справі, не підтверджують наявність вини у діях ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведені обставини, а саме недотримання встановленої законодавством процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та невстановлення всіх необхідних даних при його складанні, суд вважає необхідним, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247 ч.1 п.1, 254, 256, 276-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги чи протесту прокурора в апеляційний суд Донецької області через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.А. Дурач