Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/257/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Крімченко С. А.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2019 м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Волошиної Н.С., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Швеця С.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника-адвоката Швеця С.В., яка подана в інтересах правопорушника ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.05.2019, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює приватним підприємцем у м. Олександрія, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,-

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.05.2019 ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 12 лютого 2019 року о 00 год 50 хв по пр. Соборному в м. Олександрії Кіровоградської області керував автомобілем «Toyota Land Cruiser 150», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проведення огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest» та від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі захисник-адвокат Швець С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду та скасувати її, а провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

При цьому, захисник зазначає, що ОСОБА_1 судову повістку до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області із зазначенням дати і місця розгляду справи не отримував, внаслідок чого не мав можливості приймати участь під час розгляду справи в суді. У матеріалах справи є два поштові конверти з поштовими номерами 469 та 847, які мають дати поштових штемпелів 13.05.2019, тобто після прийнятого рішення від 11.05.2019. Вказує і на те, що оскаржувану постанову суду ані адвокат на його письмову заяву, ані ОСОБА_1 так і не отримали. Про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він дізнався лише 29 травня 2019 року, саме від свого захисника, після його ознайомлення з матеріалами справи, через що строк на апеляційне оскарження пропущений ним із поважних причин, а тому в силу ст. 289 КУпАП він має бути поновлений апеляційним судом.

Окрім цього, апелянт зазначає, що судом порушено права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП, а саме бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення та заявляти клопотання.

При винесенні постанови судом було порушено вимоги статті 280 КУпАП, яка передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на те, що судом першої інстанції розглянуто справу за відсутності ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що призвело до порушення його прав, апелянт уважає, що постанова суду першої інстанції за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо закінчилися на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

Таким, чином, оскільки на даний час сплинули строки накладення адміністративного стягнення, визначені ч. 2 ст. 38 КУпАП, а тому, на переконання апелянта, провадження у справі має бути закритим, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши ОСОБА_1 та в його інтересах захисника - адвоката Швеця С.В., які підтримали вимоги своєї апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні необхідно відмовити, виходячи з таких підстав.

Як слідує із матеріалів справи постанова суду першої інстанції за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення постановлена 11.05.2019 за відсутності ОСОБА_1 , що підтверджується даною постановою суду (а.с. 41-42).

У матеріалах справи наявна заява адвоката Швеця С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 (договір про надання правничої допомоги від 24.05.2019) про ознайомлення з матеріалами справи від 24.05.2019, відповідно до якої адвокат ознайомився з матеріалами справи 29.05.2019.

Водночас, жодних доказів на підтвердження отримання копії оскаржуваного рішення від 11.05.2019 ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Із штемпелю на апеляційній скарзі вбачається, що вона отримана Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 06.06.2019 (а.с. 53), тобто апеляційна скарга подана протягом 10-ти денного строку з моменту ознайомлення з матеріалами справи захисником - адвокатом Швецем С.В., а тому необхідно вважати, що останній пропустив строк на апеляційне оскарження судового рішення з поважних на те причин, а тому такий строк необхідно поновити.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП районний суд всебічно, повно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, та правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Із вказаним висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, та рішення в цій частині не оскаржено в апеляційному порядку.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 надав показання, відповідно до яких, 12.02.2019 близько 00 год 50 хв він відпочивав разом з друзями, його автомобілем «Toyota Land Cruiser 150», номерний знак НОМЕР_2 керував його знайомий ОСОБА_6 (прізвище він не знає). Під`їхавши до кафе « Black&White», що знаходиться на розі проспекту Соборний і перехресті вул. Г.Сталінграду їх зупинили працівники поліції. Під час спілкування з поліцейськими виявилося, що він порушив п. 9.2 б ПДР, а саме не включив покажчик повороту при повороті праворуч. При перевірці документів працівники поліції виявили відсутність полісу страхування. Склали протокол, штраф заплатив на місці. Потім розпочалася сварка з працівниками поліції, які наполягали, що саме він знаходився за кермом автомобіля і вказували, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Потім йому запропонували пройти тест на виявлення ознак алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, так як не перебував за кермом вказаного автомобіля. Ніяких протоколів на нього більше не складалося.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 341294 від 12.02.2019, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 12.02.2019, відповідно до яких цього ж дня вони були запрошені в якості свідків, в їхній присутності водій ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку та за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився (а.с. 3); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (файл «.mov», з 00:02:00 по 00:02:45), на якому видно, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Land Cruiser 150», номерний знак НОМЕР_2 , і був зупинений працівниками поліції , які перевірили його документи і встановили особу. Але дана особа відмовилася виходити з машини, зазначивши працівникам поліції, що зустрінеться з ними біля кафе «Black and White», після чого самовільно поїхав з місця його зупинки працівниками поліції. Працівники поліції були змушені наздоганяти дану особу, яка зупинилася біля даного кафе. Біля приміщення кафе ОСОБА_1 заперечував, що він керував автомобілем , вів себе зухвало, погрожуючи працівникам поліції та вихваляючись своїми зв`язками в поліції та суді. Категорично відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 , показав працівникам поліції свої документи, тримаючи їх в руках, але відмовився передавати їх працівникам поліції; показаннями наданими в судовому засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_4 та поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 , які підтвердили в суді, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків.

З огляду на викладене, суд знаходить неправдивими показання ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував транспортним засобом, оскільки це спростовується наявним в матеріалах справи та переглянутим судом апеляційної інстанції відеозаписом, з якого видно рух автомобіля, належного правопорушнику, його зупинка працівниками поліції та що за кермом перебував саме ОСОБА_1 .

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння , чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на викладене, необхідно прийти до висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та в подальшому був зупинений працівниками поліції, які встановивши наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння у присутності двох свідків, однак останній відмовився від його проходження, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, що вказує на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, а тому суд першої інстанції правильно визнав його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ніяких порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, допущено не було.

Апеляційний суд не знаходить порушення судом першої інстанції права ОСОБА_1 на захист через розгляд справи за його відсутності, виходячи з такого.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Як встановлено матеріалами справи, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, направлено на розгляд Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Судові засідання у даній справі призначались на 08.05.2019, 11.05.2019. Судову повістку для передачі та вручення правопорушнику вручали його дружині, однак вона відмовилась від отримання судового повідомлення, що підтверджується відповідним актом (а.с. 21).

Водночас, необхідно зауважити, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи, зокрема про те, що він відбудеться 08.05.2019, що підтверджується поданою ним заява до суду про відвід судді Крімченко С.А. від 07.05.2019 (а.с. 24).

При цьому, необхідно констатувати, що судом вживались належні та можливі заходи для повідомлення правопорушника про час і місце розгляду справи, а саме надсилались судові повістки на адресу проживання ОСОБА_1 , однак він їх не отримував з причин, що не залежали від суду Окрім цього, ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд його справи судом (подання заяви про відвід судді), однак не цікавився про хід розгляду справи.

Більш того, необхідно зауважити, що ч. 1 ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по даній категорії справ (ч. 1 ст. 130 КУпАП).

Крім того, про дату та час розгляду даної справи, судом було розміщено інформацію на електронному сайті суду.

З урахуванням наведеного, необхідно уважати, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про розгляд справи стосовно нього судом, маючи достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, залучення адвоката, для захисту його прав, надання своїх заперечень з приводу складеного протоколу про адміністративне правопорушення, не скористався своїми правами, які визначені КУпАП, а тому апеляційний суд не вбачає обставин, які б порушували права ОСОБА_1 на захист, через розгляд справи за його відсутності.

При цьому, апеляційний суд уважає, що поведінка ОСОБА_1 свідчить виключно про намагання останнього уникнути від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, шляхом свідомого затягування розгляду справи до спливу строків для накладення адміністративного стягнення, які визначені в ч. 2 ст. 38 КУпАП, про що також свідчать вимоги його апеляційної скарги.

Доводи ОСОБА_1 , які він висловив у судовому засіданні апеляційного суду про те, що на час розгляду справи районним судом він протягом 10 днів перебував у відрядженні, не приймаються до уваги, оскільки не підтверджені жодним доказом.

При призначенні адміністративного стягнення, судом першої інстанції було в повній мірі дотримано вимоги ст. 33 КУпАП та остаточно призначено справедливе стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, яке за своєю суттю та розміром в повному обсязі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 та запобігати в подальшому вчинення останнім нових правопорушень.

Оскільки на момент розгляду справи судом першої інстанції (11.05.2019) не закінчились строки накладення адміністративного стягнення, визначені ст. 38 КУпАП (три місяці з моменту вчинення адміністративного правопорушення), суд не убачає підстав для закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника - адвоката Швеця С.В., яка подана в інтересах правопорушника ОСОБА_1 , а тому постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.05.2019 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишає без змін.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику-адвокату Швецю С.В строк на апеляційне оскарження постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.05.2019.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Швеця С.В., яка подана в інтересах правопорушника ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.05.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду П.М. Ремез