Справа № 658/359/19
провадження № 3/658/204/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2019 р. м. Каховка

Суддя Каховського міськрайонного суду Херсонської області Подіновська Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від регіонального представництва Уповноваженого Верховної ради України з прав людини в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, міського голови м. Каховка Херсонської області, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 212-3 ч. 2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 21.01.2019 року, ОСОБА_1 не надав відповідь на запит на інформацію за наступних обставин. 09.10.2018 року ОСОБА_2 звернувся до ради з інформаційним запитом (зареєстрований радою 16.10.2018 року за F 97/із), в якому просив надати наступні документи: річний (на 2018 рік) технологічний план організації робіт із захоронення відходів; документів, що підтверджують створення системи моніторингу та заходів екологічної безпеки, які спрямовані на захист нормального стану повітря, грунту та підземних вод; документи, що підтверджують дослідження проб повітря протягом 2018 року; документи, які підтверджують, що власник полігону побутових відходів забезпечив проведення контролю за станом атмосферного повітря на межі санітарно-захисної зони та на виробничій території атестованою лабораторією; документів, які підтверджують дослідження протягом 2015-2018 років гнуту на території полігону ТПВ та у межах санітарно-захисної зони; документи, що підтверджують належну роботу систем вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату; інструкцію про заходи пожежної безпеки на Каховському полігоні ТПВ; документи, що підтверджують створення системи вилучення та знешкодження біогазу, який утворюється в тілі полігону унаслідок біохімічних процесів.

Однак, відповідь на інформаційний запит (лист .F 0209/97/із-6432 від 23.10.2018р.) міський голова в порушення п.1 ч.1, ч.4 ст. 13, п. 6 ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 24, Закону України «Про доступ до публічної інформації» надав не по суті запиту.

Діями ОСОБА_1, який підписав відповідь на запит потерпілого ОСОБА_2 F 20 від 09.10.2018 року, було вчинено порушення вимог п.1 ч.1, ч.4 ст. 13, ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 24, Закону України «Про доступ до публічної інформації».

19.02.2019 року від правопорушника ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, 15.04.2019 року надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у відповідності до змісту яких, правопорушник свою вину не визнає.хоча не заперечує факт неправомірної відмови ОСОБА_2 в наданні запитуваної публічної інформації.

Потерпілий ОСОБА_2 у своєму письмовому поясненні від 14.02.2019 року просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП та накласти адміністративне стягнення.Зазначив, що листом від 23.10.2018р. F 0209/97/із-

6432 отримав від ОСОБА_1 розFяснення, які жодним чином не є наданням інформації на запит в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» і не стосуються суті запиту. А саме, йому замість копій запитуваних документів розFяснено про визначення Комунального підприємства «Комунальне транспортне підприємство» виконавцем послуг з вивезення твердих побутових відходів в м. Каховка; про субFєктів у сфері поводження з відходами, визначених Законом України «Про відходи»; про органи виконавчої влади, які здійснюють контроль у сфері поводження з відходами відповідно до

Закону України «Про відходи»; на підтвердження пожежі 09.10.2018р. на території полігону ТПВ; про визначений Законом України «Про відходи» порядок інформування про вплив відходів і місць чи обFєктів їх зберігання, що не стосується суті запиту.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Ч.2 ст. 212-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

Ст. 40 Конституції України гарантує право усіх направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади,органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовFязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 1 ч.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання субFєктами владних повноважень своїх обовFязків, передбачених чинним законодавством,

або яка знаходиться у володінні субFєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Надання інформації на запит в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» є, по своїй суті, надання запитувачу копій документів, які є у розпорядженні субFєкта владних повноважень-розпорядника інформації. Тобто йдеться про раніше створену інформацію, якою володіє розпорядник. Для відповіді на інформаційний запит розпорядник не повинен створювати нову інформацію (готувати аналітику, надавати розFяснення тощо).

Пункт 9.1. постанови Пленуму ВАСУ від 29.09.2016 F 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» визначено наступне: «Збереженість на матеріальних носіях як головна властивість інформації (частина перша статті 1 Закону F 2939-VI) означає, що вона повинна бути викладена у письмовій, аудіовізуальній, електронній чи іншій матеріальній формі та зафіксована відповідно на папері, магнітній, кіно-, фотоплівці, оптичному диску або іншому носієві (абзац четвертий статті 1 Закону України від 9 квітня 1999 року F 595-XIV «Про обовFязковий примірник документів», абзац перший частини першої статті 25 Закону України від 25 червня 1991 року F 1264-XII «Про охорону навколишнього природного середовища»). Із цієї властивості випливає, що на момент виникнення правовідносин щодо неї публічна інформація повинна бути заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом діяльності.

Закон F 2939-VI не регулює відносин зі створення публічної інформації; предметом його регулювання є діяльність з приводу інформації, яка вже існує (створена, отримана, знаходиться у володінні) на момент виникнення конкретних інформаційних відносин з приводу неї. Тому на підставі згаданого Закону має бути забезпечено доступ як до інформації, створеної (отриманої) до набрання ним чинності (9 травня 2011 року), так і до інформації, створеної (отриманої) після цієї дати.

Але листом від 23.10.2018р. F 0209/97/із-6432 міським головою замість копій запитуваних документів надано розFяснення, які не стосуються суті інформаційного запиту ОСОБА_2

Ч. 2 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає, що відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 21.01.2019 року, запитом ОСОБА_2 на публічну інформацію від 09.10.2018р. та листом за підписом ОСОБА_1 від 23.20.2018р. F 0209/97/із-6432, даними заяви ОСОБА_2 до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини від 03.12.2018 року про порушення права на інформацію та іншими матеріалами, які долучені до матеріалів справи.

Щодо пояснень ОСОБА_1 про те, що він не являється у даному випадку субFєктом відповідальності, оскільки не є відповідальною особою з питань доступу до публічної інформації, слід зазначити наступне.

Розпорядниками інформації для цілей Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідно до ст. 13 ч.1 п. 1 визнаються, зокрема, субFєкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші субFєкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обовFязковими для виконання.

Ст. 16 ч.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає, що розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» в ст.12 ч.1 визначає, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного обFєднання в одну територіальну громаду жителів

кількох сіл), селища, міста. Ст. 42 ч. 4 наведеного Закону визначає, що сільський, селищний, міський голова забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади (п.1); організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету (п.2); здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету (п.7); представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, обFєднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства (п.14); забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх обFєднань (п. 18); здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів(19). Сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень (ст.42 ч.5 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

У даному випадку ОСОБА_1 є головною посадовою особою органу місцевогосамоврядування - розпорядника інформації, який зобовFязаний забезпечувати на

відповідній території, додержання Конституції та законів України, представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з громадянами тощо, несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, його вину доведено повністю.

Відповідно до положень п.7 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП надійшли в провадження судді Подіновської Г.В. 30.01.2019 року, тобто після закінчення строку накладення адміністративного стягнення, що є підставою для закриття провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 212-3, п.7 ст. 247, 268, 283- 285, 287-289 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Провадження у справі закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у звFязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайоннний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:

ОСОБА_3