1Справа № 335/4780/19 3/335/852/2019
ПОСТАНОВА
про притягнення до адміністраивної відповідальності
5 липня 2019 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П. розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення за таких обставин.
18.04.2019 о 14:15 год. в м. Запоріжжі, Північне Шосе, 27, керував транспортним засобом «Деу Ланос», д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога в КУ ОКНД ЗОР в м. Запоріжжі, висновок № 1771.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання вдруге не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованим листом із повідомленням. За таких обставин, та враховуючи, що участь правопорушника при розгляді даної справи відповідно до вимог статті 268 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності правопорушника на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Матеріали справи свідчать, що місцем вчинення інкримінованого діяння є адміністративна територія Заводського району м. Запоріжжя, а місцем проживання ОСОБА_1 адміністративна територія Вознесенівського району м. Запоріжжя.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а справи, передбачені ст.ст. 80, 81, 121 126, 127-1 129, ч.ч. 1-4 ст. 130 і ст. 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
Отже, дана справа може бути розглянута Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за місцем проживання порушника.
Пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься висновок КУ «ОКНД» ЗОР від 18.04.2019 № 1771 щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння тощо. За змістом вказаного висновку ОСОБА_1 18.04.2019 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Також, обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджуються довідкою з бази даних «Адмінпрактика», копією направлення на огляд водія від 18.04.2019 до КУ «ОКНД» ЗОР, рапортом старшого інспектора ВВДР УПП в Запорізькій області Івахненко В.М., письмовими поясненнями ОСОБА_2 , актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, витягом із бази даних «Армор».
В цей же час, судом встановлено, що ОСОБА_1 двічі протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП України, що підтверджується наявними в матеріалах справи постановами суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2018 (ЄУН 335/4411/18, провадження 3/335/783/2018) та від 06.08.2018 (ЄУН 335/6674/18, провадження 3/335/1073/2018) за якими накладалися адміністративні стягнення у вигляді штрафів в розмірі 10 200 грн. із позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік, та в розмірі 20 400 грн. із позбавленням права керування транспортним засобом на строк три роки.
Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП України, оскільки керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, будучі двічі протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП України.
Відповідно до вимог статті 33 КУпАП України стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Згідно з ч. 3 ст. 130 КУпАП України дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Як випливає з витягу із бази даних «Армор» ОСОБА_1 протягом 20172019 р.р. неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2, 3 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом).
Поряд із цим, як роз`яснено в абзаці 3 п. 28 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.
Отже, в даному випадку покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк десять років не застосовується.
Вирішуючи питання щодо можливості накладення на ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, суд вважає, що воно не може бути застосовано, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що ОСОБА_1 під час вчинення правопорушення керував транспортним засобом «Деу Ланос», д.н. НОМЕР_1 , який йому не належить, а тому застосування додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу у даному випадку є неприпустимим, так як не можна накладати таке стягнення на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі з урахуванням положень ст. 41 Конституції України.
Тому, до ОСОБА_1 належить застосувати адміністративне стягнення, визначене санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП, однак без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення такого засобу.
На підставі вищевикладеного, ч. 3 ст. 130 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 40-1, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави Україна судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя І.П. Соболєва