Справа F591/1497/19
Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/816/178/19
Суддя-доповідач ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,за участю ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 березня 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 384 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постанови судді, ОСОБА_3 01 березня 2019 року близько 21 год. 16 хв., рухаючись на перехресті вул. Г. Кондратьєва та вул. Гамалія в м. Суми, керував транспортним засобом марки "ВАЗ 21101", реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп’яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп’яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідно поданої апеляційної скарги, ОСОБА_3 вважає постанову судді необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі необхідно закрити у зв’язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суд ухвалюючи судове рішення не проаналізував надані ОСОБА_3 покази про те, що він знаходився біля не робочого автомобіля та не керував ним. На вимогу працівників поліції надав необхідні документи, після чого йому було запропоновано пройти огляд у встановленому порядку на стан алкогольного сп’яніння. Пояснення про те, що він не перебував за кермом автомобіля, працівники поліції не взяли до уваги.

Вислухавши ОСОБА_3 на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об’єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, за зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 154004 від 01 березня 2019 року, письмових поясненнях свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтвердили відмову ОСОБА_3 у проходженні відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп’яніння, за допомогою спеціального технічного засобу алкотест "Драгер 6810" та медичного огляду, відео записами з нагрудних камер працівників поліції та відео реєстратора.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність серед іншого за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження ОСОБА_3, що він не керував транспортним засобом спростовуються наявними у справі доказами, які є належними та ніким не заперечуються. Так, в матеріалах справи маються записи з нагрудних відеокамер працівників поліції та відеореєстратора з службового автомобіля поліції. З досліджених відеозаписів вбачається, як автомобіль "ВАЗ 21101" здійснював рух назад на перехресті вул. Г. Кондратьєва та вул. Гамалія в м. Суми. З наближенням патрульної поліції до автомобіля, ОСОБА_3 вийшов з салону транспортного засобу та відкрив капот автомобіля. Згідно відеозаписів, автомобіль знаходився на середі проїзної частини перехрестя, де здійснюється жвавий рух транспортних засобів, чітких пояснень як автомобіль опинився на даному місці ОСОБА_3 не надав.

Тому твердження останнього, що він не керував транспортних засобом є необґрунтованим та не пояснюють, яким чином автомобіль марки "ВАЗ 21101", реєстраційний номер НОМЕР_1 опинився на перехресті вулиць з жвавим рухом транспортних засобів.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

Крім того, суддя врахувавши положення ст. ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_3 стягнення, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 – без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного суду

ОСОБА_2.