П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2019 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляс О.П., за участю секретаря Долгополова О.Я., прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Шлапацького О.В., правопорушника ОСОБА_1 , захисника адвоката Павловського Б.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, депутат Білоцерківської міської ради Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,за ст. 172-6 ч. 2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення № 459 вбачається, що ОСОБА_1 , порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 1 рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та пункту 6 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, не повідомивши НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, які виникли у зв`язку з продажем ним 15.02.2018 автомобіля на суму 270000 гривень, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні протоколи про адміністративне правопорушення підтримав та просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 172-6 КУПАПта накласти на нього стягнення у межах санкції зазначеної норми.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник вину не визнав. Пояснив, що не вчиняв дане правопорушення, просив провадження закрити з підстав викладених в письмових запереченнях .

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Так, положення ст. 129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП настає у разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають у тому числі і в неповідомленні чи несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані.

Встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до пленарного засідання першої сесії Білоцерківської міської ради VII скликання від 24.11.2015 року «Про визнання повноважень депутатів наказу Білоцерківської міської ради Київської області» за ОСОБА_1 визнано повноваження депутата зазначеної ради.

24.11.2015 року ОСОБА_1 склав присягу та підписав текст присяги депутата міської ради.

29.03.2018 року ОСОБА_1 письмово попереджено про відповідальність за вчинення корупційних або пов`язаних із корупцією правопорушень.

Згідно з підпунктом «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови, є субєктами, на яких поширюється дія цьогоЗакону.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 розмірів прожиткового мінімуму, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно з приміткою ст. 172-6 КУпАП субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У відповідності до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційного або повязаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 2(зареєстровано в Міністерстві юстиції України15.07.2016 за №958/29088)«Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених навиконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зізмінами, внесеними рішенням НАЗК від 18.08.2016 № 1)визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:1)перший етап-з 00годин 00хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень)та суб`єктів декларування: щорічні декларації за 2015рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону України«Про запобігання корупції» відповідальне та особливо відповідальне становище.

Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати,визначеної у цьому абзаці; декларації, передбачені абз.1ч.2ст.45Закону України«Про запобігання корупції» (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування),службових осіб,які 01вересня 2016року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею50Закону України «Про запобігання корупції» відповідальне та особливо відповідальне становище; повідомлення про суттєві змінив майновому стані суб`єкта декларування, передбачені частиною другою статті 52Закону України «Про запобігання корупції», службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року чипізніше цієї дати займають згідно зі ст.50Закону України«Про запобіганнякорупції» відповідальне та особливо відповідальне становище; 2) другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно з пунктом 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, субєкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції»шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог та форми. Згідно з пунктом 2 розділу ІІ зазначеного Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Судом встановлено, що 15.02.2018 року в територіальному сервісному центрі МВС між громадянкою ОСОБА_1 (продавець) та громадянином ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу, предметом зазначеного договору є автомобіль марки NISSAN, моделі PATHFINDER, VIN-код НОМЕР_1 за ціною 270 000 (двісті сімдесят тисяч) гривень.

Таким чином, ОСОБА_1 , отримано дохід від продажу майна на суму 270 000 грн, повинен був здійснити додаткові заходи фінансового контрою, передбачені ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції». Тому у нього виник обов`язок, передбачений цією нормою, а саме у десятиденний строк з моменту придбання майна письмово повідомити про суттєві зміни в майновому стані НАЗК.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://portal.nazk.gov.ua), ОСОБА_1 , повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, які виникли у зв`язку з отриманням 15.02.2018 року доходу від відчуження автомобіля у сумі 270 000 гривень подано не було, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з тим, вимогами ст. 280 КУпАП, на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов`язок з`ясувати не лише те, чи було вчинено діяння, але і питання винуватості особи у його вчиненні.

Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Водночас, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 доводять ті обставин, що останній не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині 1 статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Так, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст.10КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст.11КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такої ж думки притримуються судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 р., зазначила, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП необхідно встановити той факт, що ОСОБА_1 усвідомлював суспільну небезпечність неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані, передбачав неможливість здійснення фінансового контролю з боку держави та бажав настання таких наслідків, або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

З огляду на вище викладене, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із вищезазначених норм законодавства, завжди характеризується умисною формою вини.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.1 Закону, субєкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до абз.10 ст.1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. і ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ч.1 ст.65 Закону за вчинення корупційного або повязаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Отже, ОСОБА_1 , будучи депутатом Білоцерківської міської ради Київської області, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.12 Закону НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти, які згідно з ч.5 ст.12 Закону підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно- правових актів.

Згідно з ч.2 ст.52 Закону у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів працездатних осіб, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це НАЗК. Зазначена інформація вноситься до Реєстру та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 р. №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено, що система подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на першому етапі розпочинає свою роботу з 01.09.2016 р. для службових осіб, які станом на 01.09.2016 р. займають згідно зі ст.50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування подаються службовими особами, які станом на 01.09.2016 р. чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст.50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 р. №3, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.07.2016 р. за №959/29089, суб`єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч.2 ст.52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту придбання майна.

Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог та форми. Згідно з пунктом 2 розділу II зазначеного Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Отже, ОСОБА_1 , будучи депутатом міської ради, був зобовязаний у десятиденний строк у разі суттєвої зміни у майновому стані, а саме-отримання доходу від відчуження нерухомого майна(нежитлового приміщення в нежитловій будівлі) на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на / січня відповідного року письмово повідомити про це НАЗК.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» визначено прожитковий мінімум на одну працездатну особу на станом 01 січня 2017 року в сумі 1600 грн.

Отже, відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП настає за умови неповідомлення у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме: придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, тобто перевищує суму (1600 х 50 = 80000) 80000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_1 продав майно на суму 270 000 гривень, що потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю, передбачених ч.2 ст.52 Закону, тому у нього виник обов`язок, передбачений цією нормою у десятиденний строк з моменту отримання прибутку з продажу майна письмово повідомити про суттєві зміни в майновому стані НАЗК. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК, що ОСОБА_1 не зробив.

Відповідно до положень статей 251-253 Цивільного кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, що має юридичне значення. Він може визначатися роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, його перебіг починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані .

ОСОБА_1 порушив порядок, передбачений ч.2 ст.52 Закону, а саме: у десятиденний строк з моменту отримання прибутку з продажу майна (автомобіля) письмово не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи обізнаним щодо вимог Закону, усвідомлюючи обов`язок повідомляти у десятиденний термін про суттєві зміни у майновому стані, не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, а саме: про отримання прибутку з відчуження (продажу) власного нежитлового приміщення в нежитловій будівлі в сумі 270000 гривень, про що взагалі не повідомив, а лише зазначив вказану інформацію в щорічній декларації за 2018 рік.

З матеріалів провадження вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась виключно працівниками Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що згідно Загальних положень «Про Департамент захисту економіки Національної поліції України» покладення на Департамент обов`язків, серед інших, боротьба з корупцією й хабарництвом у сферах, які мають стратегічне значення для економіки держави, та серед посадових осіб органів державної влади і самоврядування, протидія корупційним правопорушенням і правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

В судовому засіданні сторона захисту посилалась на відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , в зв`язку з тим, що докази зібрані неуповноваженою особою.

Відповідно до ст. 255 КУпАП уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 КУпАП та збирати необхідні докази, що підтверджують факти їх вчинення.

Суд вважає, що посадові особи Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України при складанні протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 діяли в межах наданих їм повноважень.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст.. 23 КУпАП).

Відповідно до ч. 3 ст. 38КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями164-14,212-15,212-21цьогоКодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно п.7ст.247КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбаченихст.38 КУпАП.

Судом встановлено, що днем виявлення правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП відповідно до матеріалів адміністративного провадження є 25.10. 2018 року, то на даний час закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що на даний час закінчився визначений ст.38КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-6 КУпАПпідлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.38, 221, ст.247, 280, 283КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП по відношенню до ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови буде проголошено 15 квітня 2019 року

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

СуддяО. П. Шовкопляс