ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/266/19 Головуючий в 1-й інстанції - Наумова І.Й.
Єдиний унікальний №333/421/19 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Логвиненка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Логвиненка В.М. на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Як зазначено в постанові, 12.01.2019 року о 22 годині 23 хвилин, по вул. Новокузнецькій біля буд. 41 в м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Civic д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціальних технічних засобів Alcotest Drager 6820 та в медичному закладі ОСОБА_1 , в присутності двох свідків, відмовився, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник вказує на незаконність постанови у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та через порушення норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування доводів зазначає, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на місці, проте погоджувався на такий огляд у медичному закладі, однак працівники поліції, продовжуючи порушувати вимоги нормативно-правових актів, свідків на місце оформлення так і не запросили, фактично позбавивши такими незаконними діями ОСОБА_1 пройти такий огляд, у відповідності до вимог законодавства. Більше того, поліцейські не запросили свідків й під час складання адміністративного протоколу. Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків, що в нашому випадку не було виконано працівниками поліції. ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, проте погоджувався на такий огляд у медичному закладі за присутності свідків. Таку присутність він заперечує та наполягає, що поліцейськими вони запрошені не були, а протокол взагалі був складений в службовому автомобілі без присутності свідків та його самого.

Відео файли, надані суду, складаються з п`яти фрагментів, які є непослідовними та розірвані в часі, що свідчить про те, що працівники поліції проводили відеофіксацію не постійно, а лише в окремі проміжки часу. Такі упереджені дії поліцейських позбавили можливості суд відтворити повну картину подій. Такий відеозапис не спростовує доводів ОСОБА_1 та жодним чином не доводить присутність свідків на місці події. Судом не була надана належна оцінка таким доказам, а відео файли були прийняті ним, як належні.

Судом прийнято до уваги та визнано достатніми письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були написані на заздалегідь підготовлених бланках пояснень з однаковим текстом. До того ж, ці показання свідків складені ними не власноручно, на бланках пояснень відсутні підписи уповноважених осіб, які прийняли їх, що доводить: свідки на місці події під час проведення огляду та складання адміністративного протоколу були відсутні. Письмові пояснення свідків, особи яких та адреси проживання, навіть не встановлені судом, не можуть братися до уваги, оскільки вони не надані суду безпосередньо, під присягою. Відповідно до інформації Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 02.04.2019 року, наданої на адвокатський запит, за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою свідок ОСОБА_2 не проживає. Натомість суд розглянув справу поверхово і формально, не допитавши свідків в судовому засіданні.

Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, в якому невірно зазначена суть правопорушення, а саме незрозуміло керував ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння чи відмовився від проходження огляду.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в матеріалах справи складене формально та вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про те, що поліцейські у встановленому законом порядку не направляли водія ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Таким чином, водій був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд.

Окрім цього, ОСОБА_1 , фактично не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейських з процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Логвиненка В.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Всупереч вказаним вимогам закону, суд в достатній мірі не з`ясував всіх обставин справи, не перевірив докази, які наявні в матеріалах адміністративної справи, та не дав їм належної оцінки. Свої висновки, викладені у постанові, суд належним чином не вмотивував.

В порушення вимог ст.283 КУпАП, у постанові суд формально послався на докази, які містяться в матеріалах справи, не проаналізувавши їх, та не надавши їм належної правової оцінки.

Згідно з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений за те, що останній керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі в КУ ЗОНД ЗОР відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 не визнав себе винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та пояснив, що він їхав в торгівельний центр «Амстор», за ним їхала поліцейська машина. Він заїхав на місце паркування. Коли вийшов з автомобіля, поліцейські попросили пред`явити документи, також сказали, що він не включив на автомобілі правий поворот під час руху. Він заперечував відносно зазначеної ними обставини, але пред`явив документи для огляду поліцейськими. Потім поліцейські сказали, що він неначе перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що не відповідало дійсності, оскільки він не вживав алкоголь в той день. Поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, на що він відмовився, оскільки не довіряє даним пристроям, які нічим не регламентовані. До медичного закладу поліцейські йому не пропонували їхати для проведення огляду на стан сп`яніння. Якщо б йому запропонували поїхати до медичного закладу для здійснення огляду, він не відмовився б.

Представник ОСОБА_1 адвокат Логвиненко В.М. в судовому засіданні просив закрити провадження у даній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та пояснив, що ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці із застосуванням алкотестеру «Драгер 6820», відмовився, оскільки поліцейські пропонували це зробити з порушеннями вимог діючого законодавства, а саме за відсутності свідків. До того ж, ще до початку такого огляду, поліцейські вже зробили висновок, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та пропонували застосувати технічний прилад, який відсутній у переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, що ставить під сумнів законність його використання. ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на місці, проте погоджувався на такий огляд у медичному закладі. Однак, працівники поліції, фактично відмовили йому в проведенні такого огляду, порушивши при цьому вимоги КУпАП та нормативних актів, якими передбачено порядок направлення та виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння. Так, поліцейські не запросили свідків під час проведення огляду та складання адміністративного протоколу, оформили акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів без участі ОСОБА_1 та свідків, не зазначивши в ньому дату та час складання. При цьому в акті відсутній підпис особи, яка його складала. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видане ОСОБА_1 для проходження огляду у медичному закладі -КЗ «ЗОКНД» ЗОР, також не містить підпису особи, яка його видала. Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , письмові пояснення яких долучені до матеріалів справи, у встановленому порядку допитані не були, оскільки до судового засідання не з`явилися. З огляду на відео файли, які були надані суду поліцейськими, присутність цих свідків під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 та проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння останнього, викликає сумніви, оскільки на відео файлах видно лише працівників поліції та особу, яку притягують до відповідальності. Так, було з`ясовано, що такої особи, як ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взагалі не існує. За адресою, яка вказана поліцейськими у письмовому поясненні ОСОБА_2 , мешкають зовсім інші особи, які чоловіка на прізвище ОСОБА_4 не знають, ніколи його не бачили і за вказаною адресою він ніколи не мешкав.

Але зазначеним показанням ОСОБА_1 та його представника адвоката Логвиненка В.М. суд не надав належної оцінки.

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МОЗ/МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Всупереч вказаному, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив, що працівник поліції, який складав протокол, запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, однак він відмовився, оскільки не довіряє даним пристроям, натомість був згодний поїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду, але працівники поліції не пропонували йому пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Під час перегляду в судовому засіданні відеозапису, наявному в матеріалах справи, було встановлено, що дійсно ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, але не заперечував пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, є протокол про адміністративне правопорушення серії БД №078346 від 12 січня 2019 року, та письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Однак, ці пояснення свідків, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не є змістовними, оскільки не містять інформації щодо вчиненого правопорушення, а лише вказують на факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.5-6).

Під час апеляційного розгляду справи суд апеляційної інстанції неодноразово намагався допитати в судовому засіданні зазначених свідків та працівників поліції, але останні не з`явились в судове засіданні. Більш того, апеляційний суд намагався повідомити свідка ОСОБА_2 за телефоном, який зазначений в його поясненнях, проте зазначений телефонний номер належить іншій особі. На адвокатський запит заступник начальника Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області Морозов С.В. повідомив, що під час перевірки було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за вказаною адресою ОСОБА_2 ніколи не проживав, ніхто з мешканців його не знає.

Крім того, при перегляді відеозапису встановлено, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я була прийнята поліцейськими без участі свідків, зазначені свідки були відсутні на місці події.

Відповідно до п.10 Розділу IІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МОЗ/МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейськими, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського.

Натомість в матеріалах справи відсутні дані про вручення водію ОСОБА_1 копії акту огляду.

Вказане вище свідчить про недотримання інспектором поліції порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає слушними доводи сторони захисту щодо неправомірної зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Зокрема ОСОБА_1 стверджував, що його зупинили безпідставно, у зв`язку з тим, що він не включив на автомобілі правий поворот під час руху.

Проте при перегляді відеозапису з камери патрульного автомобіля в діях водія під час руху автомобіля Honda Civic, який рухався попереду, будь-яких порушень правил дорожнього руху України встановлено не було.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» безпідставна зупинка транспортного засобу ставить під сумнів всі наступні дії поліцейських.

Крім того, в матеріалах справи відсутні дані про складання працівниками поліції постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення ПДР України, а саме за порушення правил дорожнього руху під час зміни напрямку руху.

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо складених матеріалів та доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст.9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

В силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів справи, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути визнана законною, а тому підлягає скасуванню.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин вважаю, що доводи сторони захисту не спростовані належними доказами.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважає необхідним постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Логвиненка В.М. задовольнити.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2019 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, скасувати.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 333/421/19