Справа № 201/8141/19
Провадження № 3/201/3636/2019
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

24 липня 2019 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч. 4 ст. 122 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачений ч.4 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 02 липня 2019 року об 12 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем «Ніссан Кошкай», д/н НОМЕР_1 , виконуючи обгін транспортного засобу «Субару» на пішохідному переході змусив автомобіль прийняти правіше, щоб уникнути зіткнення з автомобілем зустрічним, чим скоїв аварійну обстановку, чим порушив вимоги п. 14.6В правил дорожнього руху України.

Від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про розгляд цієї справи без його участі, просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, посилаючись на те, що обгін автомобіля здійснював з дотриманням Правил дорожнього руху України, не заважаючи іншим учасникам дорожнього руху, не створюючи аварійної обстановки, на підтвердження чого до заяви додав диск з відеозаписом. Щодо здійснення маневру на пішохідному переході зазначив, що відповідного дорожнього знаку не має, а розмітка стерта приблизно на 70%.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по наступним підставам.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП настає лише в разі порушення водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило створення аварійної обстановки.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 068898 від 02 липня 2019 року за ч. 4 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 ставиться у провину порушення 14.6В Правил дорожнього руху України, зокрема те, що останній, керуючи автомобілем «Ніссан Кошкай», д/н НОМЕР_1 , виконуючи обгін транспортного засобу «Субару» на пішохідному переході змусив автомобіль прийняти правіше, щоб уникнути зіткнення з зустрічним автомобілем, чим скоїв аварійну обстановку.

Між тим, матеріали справи не містять жодного доказу вчинення ОСОБА_1 інкримінуємого йому адміністративного правопорушення, окрім протоколу про адміністративне правопорушення і рапорту поліцейського, який склав цей протокол, матеріали справи не містять жодного документу.

Натомість ОСОБА_1 до суду наданий компакт дик з відеоматеріалом, з якого вбачається, що на відповідній ділянці дороги наземний пішохідний перехід, так звана «зебра», майже стерта, дорожній знак, який вказує, що на цій ділянці дороги наявний пішохідний перехід, також відсутній.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За викладених обставин суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 обгону автомобіля на пішохідному переході, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Тобто, Європейський суд з прав людини фактично визнав застосування гарантій ст. 6 Конвенції на адміністративні правопорушення, а не тільки кримінальні.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину посадовою особою патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило створення аварійної обстановки, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у стосовно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.О. Демидова