КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/2493/2019 Постанова винесена суддею Вознюком С.М.
Категорія: ч. 1 ст. 483 МК
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю представника Київської міської митниці ДФС Грабчака П.В. та захисника Сербінова О.С., розглянувши клопотання захисника Сербінова Олександра Сергійовича про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України

в с т а н о в и в:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 % вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил у розмірі 1 509 984, 58 грн. з конфіскацією безпосереднього предмету правопорушення - легкового автомобіля марки «Mercedes-Benz», кузов НОМЕР_1 , 10.05.2017 за МД № UA100210/ НОМЕР_2 , а в разі неможливості конфіскації із стягненням з ОСОБА_1 вартості безпосереднього предмету порушення митних правил у розмірі 1 509 984, 58 грн.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

29 травня 2019 року захисник Сербінов О.С. вдруге подав на вказане судове рішення до суду першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення та за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, в апеляційній скарзі захисник Сербінов О.С. порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду.

Поважність пропуску строку оскарження обґрунтував тим, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи про порушення митних правил, розгляд справи відбувався без його участі та в той час, коли він перебував на лікарняному; з матеріалами справи та судовим рішенням сторона захисту ознайомилася лише 10 квітня 2019 року, а 12 квітня 2019 року вже було подано апеляційну скаргу, яка постановою Київського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року повернута у зв`язку з відмовою в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Апелянт також наводить доводи щодо необґрунтованості, на його думку, постанови апеляційного суду від 23 квітня 2019 року та вважає, що повідомлені ним обставини стали перешкодою для своєчасної реалізації права на оскарження судового рішення. При цьому звертає увагу на те, що рішення суду першої інстанції було оприлюднено на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень лише 26 березня 2019 року.

28 травня 2019 року аналогічну за змістом апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку оскарження захисник подав і до апеляційного суду.

Заслухавши пояснення захисника Сербінова О.С., який підтримав клопотання та просив його задовольнити, заперечення представника Київської міської митниці ДФС Грабчака П.В., який зазначив про відсутність підстав для задоволення клопотання, вивчивши матеріали справи про порушення митних правил, вважаю, що відсутні підстави для поновлення захиснику строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду від 25 січня 2019 року, а апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За змістом закону строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Як убачається з матеріалів справи, постанова суддею Солом`янського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України винесена 25 січня 2019 року.

Вперше апеляційну скаргу на вказану постанову захисник Сербінов О.С. подав до місцевого суду 12 квітня 2019 року, в якій також порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Постановою судді Київського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року захиснику Сербінову О.С. відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року та повернуто йому апеляційну скаргу.

28 травня 2019 року безпосередньо до апеляційного суду, а також 29 травня 2019 року до суду першої інстанції захисник Сербінов О.С. вдруге подав апеляційні скарги (є аналогічними за змістом) на вказане судове рішення з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 25 січня 2019 року, поважність пропуску якого обґрунтував тими ж обставинами, про які він зазначав в апеляційній скарзі від 12 квітня 2019 року та які вже були предметом розгляду і перевірки судом апеляційної інстанції, не визнані поважними, у зв`язку з чим апеляційна скарга була повернута захиснику.

Передбачених законом підстав для повторного дослідження аналогічних доводів захисника у суду апеляційної інстанції немає, але слід зазначити, що з матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_1 було відомо про складання відносно нього протоколу про порушення митних правил, суд першої інстанції неодноразово направляв йому повідомлення про час та місце розгляду справи про порушення митних правил шляхом направлення судових повісток за поштовою адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, а також за адресою, яку у клопотанні до суду ОСОБА_1 особисто зазначив як адресу для листування (а.с. 85-88, 91-92, 97-99, 102-104). Однак у судові засідання, призначені на 30.11.2018, 14.12.2018, 11.01.2019, 18.01.2019 та 25.01.2019, ОСОБА_1 не прибув і про поважність причин неприбуття суд не повідомив. Постанова суддею Солом`янського районного суду м. Києва винесена у відсутність ОСОБА_1 та її копія направлена судом ОСОБА_1 04.02.2019 (а.с.112).

Посилання захисника, як на поважну причину пропуску строку оскарження, на те, що з матеріалами справи він ознайомився лише 10.04.2014 року, а тому лише з цього часу мав можливість в інтересах ОСОБА_1 реалізувати право на апеляційне оскарження постанови, є непереконливим, оскільки захисник не навів жодної обставини, яка б перешкодила ОСОБА_1 , який був обізнаний про перебування справи на розгляді в суді, поцікавитись результатами її розгляду, ознайомитись зі справою та отримати копію постанови в межах строку апеляційного оскарження.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 з 29 листопада по 03 грудня 2018 року, а також з 23 січня по 30 січня 2019 року перебував на лікуванні, хоча і заслуговують на увагу, але в даному випадку не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку оскарження, оскільки судове рішення постановлено 25 січня 2019 року і захисник не навів обставин, які перешкодили ОСОБА_1 починаючи з 30 січня 2019 року подати апеляційну скаргу.

Твердження апелянта про те, що постанова була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 26 березня 2019 року, є безпідставним, оскільки приписи ст. 294 КУпАП визначають початок строку оскарження з дня винесення постанови, а не з дня її оприлюднення, разом з цим нічим не спростована та обставина, що ОСОБА_1 отримав направлену йому судом ще 04 лютого 2019 року копію постанови, бо інших заходів, щоб довідатися про результати розгляду справи протягом тривалого часу він не вживав.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03), «...сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26.31.2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003 року).

Між тим, на переконання суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 до своїх процесуальних прав поставився байдуже і апеляційну скаргу на оскаржувану постанову судді від 25.01.2019 захисник в його інтересах вперше подав лише 12 квітня 2019, що не може, за наведених обставин, вважатися виправданим.

Враховуючи наведене, вважаю, що захисник не навів причин, які об`єктивно пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для ОСОБА_1 , бо повноваження захисника у справі розпочалися вже за межами строку оскарження, а саме з 27 лютого 2019 року, реалізувати право на апеляційне оскарження постанови судді у визначений законом строк. А тому захиснику у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді від 25 січня 2019 року слід відмовити та повернути йому апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити захиснику Сербінову Олександру Сергійовичу у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України та повернути захиснику Сербінову Олександру Сергійовичу апеляційні скарги від 27 травня 2019 року (аналогічні за змістом, які подані окремо до суду першої інстанції та до апеляційного суду) на вказане судове рішення з усіма додатками до неї.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко