АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/606/19 Справа № 708/358/19
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Поліщука Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 06 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКП - НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД № 386617 від 24.03.2019 року ОСОБА_1 24 березня 2019 року о 22 год. 20 хв. по вул. Замковій, в м. Чигирин Черкаської області, керував власним мопедом NAVIGATOR EX-50, д/н НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Чигиринського районного суду Черкаської області від 06 травня 2019 року ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 384,20 грн.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції від 06.05.2019, як незаконної, такої, що не ґрунтується на законі і фактичних обставинах справи та просить закрити провадження щодо нього на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Зокрема, зазначає, що він не керував транспортним засобом, а лише котив його, а під час проведення огляду на стан сп`яніння та складання адміністративних матеріалів було грубо порушено його права.

Вказує, що висновок щодо результатів медичного огляду складений з порушенням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Вважає, що під час проведення огляду на стан сп`яніння безпідставно незадоволено його клопотання про відібрання у нього біологічного середовища для дослідження, а проведено його лише за допомогою невідомого приладу. Допитані в якості свідків поняті, не підтвердили його перебування в стані алкогольного сп`яніння, а постанова місцевого суду обґрунтована недопустимим доказом, а саме відео, яке знімалося уривками на телефон поліцейського.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 та його захисника адвоката Поліщука Ю.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, перевіривши матеріали справи, і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, суддя вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшають і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 386617 від 24.03.2019, згідно якого ОСОБА_1 24.03.2019 року о 22 год. 20 хв. в м. Чигирин, по вул. Замкова керував мопедом Navigator EX-50, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.03.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- рапортом інспектора СРПП № 2 Чигиринського ВП Гребіник С.О. про те, що перебуваючи на чергуванні спільно з поліцейським СРПП № 1 ОСОБА_2 , 24.03.2019 року близько 22 год. під час патрулювання в м. Чигирин по вул. Замкова, було помічено мопед Navigator EX-50, д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого керував ним без світла. Після зупинки транспортного засобу та спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено, що він перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння. В присутності свідків ОСОБА_1 повідомив, що бажає проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у Чигиринській ЦРЛ, куди і був доставлений. Згідно висновку лікаря ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено у Чигиринській ЦРЛ з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до п. 16 Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

З матеріалів справи вбачається, що Висновок від 24.03.2019 року щодо встановлення алкогольного сп`яніння видано на підставі Акту № 22 від 24.03.2019 року, згідно якого вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 складав 1,6 проміле (а.с. 28).

Обстеження ОСОБА_1 проводилось за допомогою Алкотестера, який пройшов сертифікацію та повірку відповідно до вимог закону (а.с. 29-30).

Враховуючи наведене, суддя місцевого суду прийшов до вірного висновку, що Висновок від 24.03.2019 року є належним доказом, який підтверджує факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що у нього не відбирали зразки біологічного середовища для визначення стану алкогольного сп`яніння, хоча він наполягав на цьому, також є безпідставними, оскільки відповідно до п. 7 Інструкції проведення лабораторних досліджень обов`язкове лише для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Оскільки проведене лікарем обстеження ОСОБА_1 , у тому числі і за допомогою спеціального вимірювального приладу, що підтверджується Актом та Висновком, не викликало сумнівів, додаткових досліджень для визначення стану алкогольного сп`яніння лікарю не потребувалось.

Водночас, у разі незгоди із проведеним оглядом, ОСОБА_1 міг самостійно пройти додаткове обстеження для встановлення стану алкогольного сп`яніння, у тому числі за допомогою аналізу крові, сечі тощо.

Суддя також зазначає, що оскільки дії лікаря, який проводив огляд не оскаржені ОСОБА_1 у встановленому законом порядку та Акт медичного огляду від 24.03.2019 року, на підставі якого видано Висновок щодо встановлення алкогольного сп`яніння, не скасовано та не визнано недійсним, відсутні підстави вважати Висновок недійсним, на що посилається апелянт.

Твердження апелянта про те, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були допитані в суді першої інстанції, не підтвердили ознак сп`яніння в його поведінці, не є належним доказом встановлення вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Так, даний факт встановлюється оглядом, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства України. При цьому, свідок ОСОБА_4 був свідком відмови ОСОБА_1 від підпису протоколу та надання пояснень, а свідок ОСОБА_3 був присутній під час того, як ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в Чигиринській ЦРЛ.

Суддя погоджується з висновком судді місцевого суду щодо можливості врахування як доказу відеозапису зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції та наявність у нього ознак сп`яніння, оскільки він підтверджує встановлені іншими матеріалами справи обставини, а тому вказаний запис відповідає вимогам ст. 251 КУпАП.

Враховуючи наведене, оскільки вина ОСОБА_1 доведена належними доказами, які містяться в матеріалах справи, накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст. 33, 34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню та особі правопорушника.

З огляду на викладене, суддя вважає, що постанова судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 06.05.2019 щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 06 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба