КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1244/2019
Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 травня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю представника Київської міської митниці ДФС Куликова М.М., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Харка Д.М. на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 062, 04 (сто сімдесят тисяч шістдесят дві гривні чотири копійки).

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави вартість безпосередніх предметів порушення митних правил у розмірі 170 062,04 грн. (сто сімдесят тисяч шістдесят дві гривні чотири копійки).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Як зазначено в постанові судді, 30.03.2018 в зоні діяльності Волинської митниці ДФС через митний кордон України громадянином ОСОБА_1 на підставі товаросупровідних документів за попередньою митною декларацією від 29.03.2018 № UA100210/2018/659250 на адресу одержувача - « ОСОБА_3 » (РНОКПП НОМЕР_1 )» переміщено транспортний засіб «RENAULT MEGANE», (VIN): НОМЕР_2 , вартістю 2 490 євро, згідно наданого ОСОБА_1 рахунком-фактурою (інвойсом) від 29.03.2018 № Б/Н.

05.04.2018 вказаний транспортний засіб доставлено до Київської міської митниці та заявлений до митного контролю та оформлення за митною декларацією № UA100210/2018/437256, а в подальшому оформлений та випущений у вільний обіг.

06.08.2018 листом Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Державної фіскальної служби України від 31.07.2018 № 23505/7/99-99-20-02-01-17 на адресу Київської міської митниці ДФС надійшло звернення митних органів Литовської Республіки про надання адміністративної допомоги у підтвердженні фактів ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортних засобів, серед яких, - легковий автомобіль «RENAULT MEGANE», (VIN): НОМЕР_2 .

У протоколі зазначено, що до свого звернення митні органи Литовської Республіки, серед інших, додали копії документів, на підставі яких вищезазначений транспортний засіб було поміщено у процедуру експорту, а саме:

митна декларація країни відправлення № 18LTKC0100EK010478 на транспортний засіб «RENAULT MEGANE», (VIN): НОМЕР_2 , статистична вартість якого на момент вивезення з митної території Литовської Республіки складала 5 200 євро, експортером якого виступала компанія «UAB «TD TRANSPORT» (Литовська Республіка), одержувачем - « ОСОБА_4 » ( АДРЕСА_1);

рахунок-фактура (інвойс) від 29.03.2018 серія ТDТ № 03661, виданий компанією «UAB «TD TRANSPORT» (Литовська Республіка), предметом якого виступав вищевказаний автомобіль з зазначенням вартості 5 200 євро;

квитанція від 29.03.2018 серії TSC № 0141000 про приймання готівки у розмірі 5 200 євро компанією «UAB «TD TRANSPORT» (Литовська Республіка) за вказаний транспортний засіб.

За результатами опрацювання документів, доданих митними органами Литовської Республіки до свого звернення, встановлено, що дійсна вартість транспортного засобу марки митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 05.04.2018 № UA100210/2018/437256 становить 5 200 євро, що не відповідає відомостям товаросупровідних документів, на підставі яких останній переміщено через митний кордон України.

У протоколі зазначено, що проведеною перевіркою встановлено, що транспортний засіб «RENAULT MEGANE», (VIN): НОМЕР_2 , вартістю 5 200 євро або 170 062, 04 грн ( по курсу НБУ на день переміщення товарів через митний кордон України - 1 євро - 32, 704238 грн.), переміщений громадянином ОСОБА_1 через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару (транспортного засобу) документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

На переконання Київської міської митниці ДФС , в діях гр. ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України у зв`язку з чим відносно останнього складено протокол про порушення митних правил № 0548/10000/18.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Харко Д.М. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 25.01.2019 щодо ОСОБА_1 скасувати у повному обсязі, постановити нове рішення, яким провадження у справі про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції, приймаючи 25.01.2019 постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, жодним чином не врахував факт завершення 6-ти місячного строку притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України.

Зокрема, як вказує апелянт, станом на дату 05.04.2018 мала місце подія завершення митного оформлення ТЗ «RENAULT MEGANE», (VIN): НОМЕР_2 за ВМД № UA100210/2018/437256, тоді коли мало місце порушення митних правил 05.04.2018, тобто у день завершення митного оформлення за ВМД № UA100210/2018/437256, а як зазначено у висновках Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстав неоднакового застосування судами одних і тих же норм матеріального права (постанова Верховного Суду України від 09 квітня 2012 року, справа № 21-260а11), діяння, яка полягає у заявлені в митній декларації неправдивих відомостей та надання митному органу документів з такими відомостями, як підстави для звільнення від сплати податків і зборів, або зменшення їх розміру, або несплата податків і зборів у строк, встановлений законодавством, а також інші протиправні дії, що спричинили недобори податків та зборів, за відсутності ознак злочину, не можна вважати триваючим, оскільки воно припиняється із поданням декларації митному органу.

Крім того, щодо змін внесених до статті 467 МК України на підставі Закону України від 08.11.2018 № 2612-VIII, які набрали законної сили 25.11.2018, апелянт зазначає про те, що такі зміни не можуть застосовуватись, оскільки вони погіршують становище особи та не мають зворотної сили в часі, адже в силу ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Щодо листа ДФС України від 31.07.2018 року № 23505/7/99-99-20-02-01-17 (Київської міської митниці ДФС вх. № 3271/8 від 06.08.2018) яким скеровано звернення митних органів Литовської Республіки від 27.06.2018, апелянт вказує на те, що в самому листі ДФС України від 31.07.2018 та у листі митних органів Литовської Республіки від 27.06.2018 не міститься жодної вичерпної інформації щодо ймовірних обставин порушення митних правил саме громадянином ОСОБА_1 за ВМД № UA100210/2018/437256, а міститься лише інформація про кількість додатків у вигляді 175 листів до звернення митних органів Литовської Республіки та додатки у вигляді 6 арк. до листа ДФС України від 31.07.2018.

Звертає увагу захисник і на те, що звернення митних органів Литовської республіки від 27.06.2018 міститься у матеріалах справи російською мовою, що унеможливлює встановити дійсний зміст даного звернення та яке воно має значення до митного оформлення ТЗ «RENAULT MEGANE», (VIN): НОМЕР_2 за ВМД № UA100210/2018/437256, і більше того, таке звернення не містить переліку документів та відомостей наданих ДФС України щодо предмету митного правопорушення відносно ОСОБА_1 , а тому висновки митного органу вказані у протоколі № 0548/10000/18 є помилковими, оскільки ґрунтуються на підставі документів складених іноземною мовою і в порушення вимог ст. 492 МК України не мають перекладу на державну мову, якою ведеться провадження у справі про порушення митних правил, при цьому переклад окремих документів виконані особою, обсяг знань іноземної мови якої не підтверджується жодним документом, а відтак ставить під сумнів легітимність та дійсність проведеного перекладу.

Як вважає апелянт, ОСОБА_1 здійснюючи 05.04.2018 митне оформлення ТЗ «RENAULT MEGANE», (VIN): НОМЕР_2 за ВМД № UA100210/2018/437256 та відображаючи у МД вартість транспортного засобу у розмірі 2490 євро, тобто вартість, яка зазначена у рахунку-фактурі (інвойсі) від 29.03.2018, не мав жодних підстав вважати, що відомості вказані у інвойсі не відповідають дійсності, оскільки на момент остаточного декларування 05.04.2018 даний інвойс був чинний і ніким не скасований та не відкликаний, а тому до МД перенесено числові значення вартості автомобіля у суворій відповідності з тими даними, що містилися у рахунку-фактурі (інвойсі) від 29.03.2018, і наведена обставина, на думку апелянта, свідчить про відсутність будь-якого умислу ОСОБА_1 вносити до ВМД № UA100210/2018/437256 неправдиві відомості щодо вартості автомобіля, адже сам рахунок-фактура (інвойс) від 29.03.2018 видається продавцем на адресу покупця, яким в даному випадку є ОСОБА_3 , тобто у момент ймовірного внесення неправдивих відомостей щодо вартості автомобіля (які 05.04.2018 задекларовано у МД № UA100210/2018/437256) можливо лише зі сторони продавця, тобто нерезидента, що саме по собі перебуває поза межами будь-якого впливу і контролю зі сторони ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , які підтримали апеляційну скаргу адвоката Харка Д.М., подану в інтересах ОСОБА_1 та просили її задовольнити; пояснення представника Київської міської митниці ДФС Куликова М.М., який заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення; перевіривши матеріали справи про порушення митних правил та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги адвоката Харка Д.М., суд апеляційної інстанції погоджується з висновками судді, який розглядав справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про встановлені обставини справи та доведеність вини останнього у порушенні митних правил, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки ці висновки ґрунтуються на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та не викликають будь-яких сумнівів у їх достовірності.

Зокрема, у відповідності до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил, як це передбачено ч. 2 ст. 459 МК України, можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

На підставі наявних у матеріалах справи письмових доказів, у тому числі протоколу про порушення митних правил № 0548/10000/18 від 27 серпня 2018 року, які були досліджені суддею під час розгляду справи, безспірно встановлено, що транспортний засіб «RENAULT MEGANE», VIN: НОМЕР_2 , вартістю 5 200 євро або 170 062,04 грн. (по курсу НБУ на день переміщення товару через митний кордон України), переміщений громадянином ОСОБА_1 через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товару (транспортного засобу), документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості, оскільки, як обґрунтовано зазначено в оскаржуваній постанові, суду не було надано будь-яких інших доказів на спростування обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил.

Виходячи з вищенаведеного, суддя дійшла обґрунтованого висновку про наявність достатніх правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України.

Приймаючи до уваги наведені вище обставини, суд апеляційної інстанції не вбачає законних підстав для задоволення апеляційної скаргизахисника ОСОБА_1 - адвоката Харка Д.М., оскільки вона не містить у собі законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції, приймаючи 25.01.2019 постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, жодним чином не врахував факту завершення 6-ти місячного строку притягнення останнього до адміністративної відповідальності, то вони також не можуть бути визнані обґрунтованими та служити підставами для скасування постанови і закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Як прямо передбачено ч. 2 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Отже вказана норма закону містить пряме посилання на те, що у разі розгляду суддею справи про порушення митних правил, передбачених ст. 483 МК України, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього правопорушення.

Як убачається з матеріалів справи, вчинене ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, було виявлено не раніше 06.08.2018, коли на адресу Київської міської митниці ДФС надійшло звернення митних органів Литовської Республіки про надання адміністративної допомоги у підтвердженні фактів ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортних засобів, серед яких значився легковий автомобіль марки «RENAULT», модель «MEGANE», ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN): НОМЕР_2 .

Більш того, навіть якщо припустити, що датою виявлення правопорушення є 31.07.2018, коли відповідні матеріали були направлені на адресу Київської міської митниці ДФС з Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України, то і в цьому випадку, всупереч доводам апеляційної скарги, 6-ти місячний строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не сплив, оскільки він закінчувався після 25 січня 2019 року, коли було прийнято оскаржувану постанову.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Харка Д.М., суд апеляційної інстанції вважає необхідним за наслідками її розгляду залишити вказану скаргу без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 рокущодо ОСОБА_1 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, а також ст.ст. 529, 530 МК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Харка Д.М. залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Усатова І.А.