Справа № 496/2340/19
Провадження № 3/496/1221/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі головуючого - судді Галич О.П., за участю: секретаря Величко Н.М., прокурора Ломея Д.В. розглянувши у в залі суду міста Біляївка матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував з 04 вересня 2018 року по 23 жовтня 2018 року на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів Головного управління ДФС в Одеській області, на час розгляду справи працює бухгалтером ГО «Правовий захист сільгоспвиробників», місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи особою звільненою з посади головного державного ревізора-інспектора відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів Головного управління ДФС в Одеській області, несвоєчасно подав декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, чим порушив вимоги абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), а саме несвоєчасно подав електронну декларацію, після звільнення 02.04.2019 року о 13 год. 59 хв.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визнав та розкаявся у вчиненому.

Прокурор вважав, що протокол складений з дотриманням вимог КУпАП, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та вивчивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідності до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі за текстом Закону) визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 65 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

У відповідності до пункту 15 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», інші особи, які зобов`язані подавати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.

Відповідно до Наказу начальника ГУ ДФС в Одеській області Н. Гулакова № 551-0 від 04 вересня 2018 року «Про переведення працівника ГУ ДФС в Одеській області», ОСОБА_1 з посади головного державного ревізора - інспектора відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС в Одеській області переведено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів Головного управління ДФС в Одеській області.

Відповідно до Наказу в.о. начальника ГУ ДФС в Одеській області Гулакова Н. № 827-0 від 18 жовтня 2018 року «Про звільнення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 припинив державну службу та його звільнено 23 жовтня 2018 року з посади головного державного ревізора - інспектора відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів в ГУ ДФС в Одеській області за угодою сторін відповідно до ст. 86 Закону України «Про державну службу» та п.1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно попередження, про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання фінансового контролю ОСОБА_1 був ознайомлений 07.06.2017 року з попередженнями та абзацом другим ч. 2 ст. 45 «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до п.п. «в» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти, на яких поширюється дія цього Закону є: державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

У відповідності до пункту 15 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», інші особи, які зобов`язані подавати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 2 статті 1 Закону України «Про державну службу», державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апарату (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Таким чином головний державний ревізор - інспектор відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 , є суб`єктом на якого поширюється дія Закону та він є суб`єктом декларування та відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідно до п.п. «в» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 45 Закону, особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частина перша статті 241-1 КЗпП України «Обчислення строків, передбачених цим Кодексом» визначає, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Частина п`ята вказаної статті встановлює, що коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Таким чином, строком перебування особи в часі як такої що «припинила діяльність», зазначеного в абзаці другому ч. 2 ст. 45 Закону, є наступний день після останнього робочого дня, а саме 24.10.2018 року.

Відповідно до Роз`яснення НАЗК «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» (із змінами, внесеними рішеннями Національного агентства від 06.09.2016 року № 18 та від 30.09.2016 року № 57, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 р. за № 959/29089), згідно пункту першого встановлено, що Законом передбачено чотири типи декларацій суб`єкта декларування, однією з яких є декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність, така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Тому, останнім днем для подання декларації, суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), є 31 березня 2019 року.

Відповідно до послідовності дій наданих з Національного агентства з питань запобігання корупції за вх. № 44-05/41122/19 від 17.05.2019 року, а саме послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 , в період 01.01.2019 року по 26.04.2019 року, дата реєстрації: 30.03.2017 о 14:39.

Вперше в 2019 році ОСОБА_1 увійшов до реєстру, а саме 02.04.2019 року о 12:46 годин, було переглянутий список документів, однак зазначену декларацію не було подано, в подальшому 02.04.2019 року о 12:46 годин була натиснута кнопка «Нова декларація на основі цієї», далі 02.04.2019 року о 12:46 годин було заповнено розділи, лише 02.04.2019 року о 13:58 годин була натиснута кнопку «Подати документ» та 02.04.2019 року о 13:59 годин - Декларацію успішно подано.

Таким чином, ОСОБА_1 як особа, зазначена у пункті 1, підпункті "в" частини першої статті 3 Закону, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, був зобов`язаний подати електронну декларацію після звільнення у строк до 00 годин 00 хвилин 01.04.2019 року включно.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, повністю доведена та підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: рапортом про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; письмовими поясненнями ОСОБА_1 по суті порушення; витягом з офіційного сайту «public.nazk.gov.ua» щодо подання ОСОБА_1 , 02.04.2019 року декларації після звільнення.

Суд при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, той факт, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його провини, майновий стан.

Обставину, яка відповідно до ст. 34 КУпАП, пом`якшує відповідальність, суд визнає щире каяття, обставини, що обтяжують відповідальність, передбачені ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене та вирішуючи питання про адміністративне стягнення, яке слід застосувати до особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що воно має бути визначене у вигляді штрафу згідно санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, так як відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 172-6, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції», ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , (ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) - винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Звільнити ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.П. Галич

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2019 року.