КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання ? Бендюжик Ю.А.

представника митниці ? Захарова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ? адвоката Поліщука Миколи Георгійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2019, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та піддати стягненню у вигляді накладення адміністративного штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. на користь держави України. Вилучену валюту: євро, згідно курсу НБУ станом на 24.04.2019 р. за 100 євро - 3001-0665 грн., кількістю 2500, вартістю 75026 грн. 66 коп., відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0204/12500/19 ? конфісковано в дохід держави України. Стягнуто на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.та понесені витрати у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення в розмірі 21 грн. 46 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд визнати поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження, постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2019 змінити, накласти на ОСОБА_1 стягнення за ст.471 МК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, без застосування додаткового адміністративного стягнення ? конфіскації валюти та повернути ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 2500 євро, що були вилучені та передані на зберігання до Київської міжрегіональної митниці ДФС відповідно до протоколу про порушення митних правил №0204/12500/19 від 24.04.2019.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на те, що судом при накладенні стягнення на ОСОБА_1 не було враховано, що дане правопорушення ОСОБА_1 допустила з необержності у зв?язку з необізнаністю, держава не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення останньою відомостей до митної декларації, грошові кошти ОСОБА_1 отримані законним шляхом ? від продажу квартири, а матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність. Зауважує, що оскільки ОСОБА_1 є пенсіонеркою з мінімальним розміром пенсії, то застосування до неї конфіскації валюти буде надмірним тягарем.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.04.2019 о 02 год. 05 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль» громадянка України ОСОБА_1 , що прилетіла до України з Франції, м. Париж, літаком авіакомпанії «AirFrance», рейсом AF 1652, своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчила факти, що мають юридичне значення. «Зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Перетин пасажиркою «зеленої лінії», згідно Наказу Міністерства Фінансів України №671 від 03.08.2018 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті», яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю нею обрано «зелений коридор», і декларування здійснюється шляхом вчинення дій. Громадянка самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю.

На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 МК України громадянці, яка самостійно обрала спосіб проходження митного контролю «зелений коридор», було задано запитання, після перетину нею «зеленої лінії», щодо наявності в неї готівки, на що вона відповіла, що має приблизно 10 000 євро. Після цього пасажирці було запропоновано пред`явити всю готівку. Пасажиркою було видано готівку в розмірі 8 500 доларів США та 4 940 євро, що знаходилась в одному з відділень жіночої сумки (ручна поклажа).

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянки України ОСОБА_1 , вказана валюта належить їй особисто.

Пасажирка обрала проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, яка є меншою еквіваленту 10 000 євро.

З виявленої суми пасажирці було пропущено 8 500 доларів США та 2 440 євро (що за курсом НБУ на 24.04.2019 становить 9 999 євро). За протоколом про порушення митних правил вилучено 2 500 євро. Готівка була перерахована в службовому приміщенні митниці в присутності пасажирки. Вся готівка була перевірена на приборі «ДОКУТЕСТ» для визначення справжності.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажирка не надала, до моменту перетину нею «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз`яснення митних правил та порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не зверталася та для декларування готівкових коштів на «червоний коридор» не зверталася.

Таким чином, своїми діями громадянка ОСОБА_1 під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль» порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою України ОСОБА_1 , яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор» готівки в обсязі, що підлягає обов`язковому письмовому декларуванню у повному обсязі для фізичних осіб, відповідно до Постанови Правління НБУ №3 від 02.01.2019 «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей» та Постанови Правління НБУ №5 від 02.01.2019 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України.

У зв`язку з цим працівниками митниці 24.04.2019 складено протокол про порушення митних правил № 0204/12500/19.

На підставі ст.511 МК України за протоколом вилучено: євро, згідно курсу НБУ станом на 24.04.2019 р. за 100 євро - 3001-0665 грн., кількістю 2500, вартістю 75026 грн. 66 коп.

ОСОБА_1 та її захисник в судове засідання не з?явились. До початку слухання справи захисник направив до суду заяву, в якій просив розглядати його апеляційну скаргу у його та ОСОБА_1 відсутність.

Заявлене в межах апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження окремому вирішенню не підлягає, оскільки апеляційну скаргу захисником подано в межах строку, визначеного ч.2 ст.294 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника митниці, який заперечив проти поданої апеляційної скарги, його пояснення, дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених апеляційних вимог, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд вважає, що подана захисником апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно положень ч.5 ст.529 МК України, порядок оскарження постанови суду (судді) у справах про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення. Зокрема цей порядок визначений ст. 294 КУпАП.

Відповідно до ст.486 МК України та ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно приписів ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, фактичні обставини вчиненого порушення митних правил, а також правова кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст.471 МК України ніким з учасників не оспорюється.

Враховуючи, що апеляційна скарга захисником вноситься в частині накладеного на ОСОБА_1 заходу адміністративного стягнення, то встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчинення правопорушень, доведеність вини ОСОБА_1 за ст.471 МК України апеляційним судом не перевіряються, поза як ніким не ставляться під сумнів.

Натомість, доводи апеляційної скарги захисника про безпідставне, як на його думку одночасне застосування до ОСОБА_1 штрафу з конфіскаціє, суд вважає безпідставними, зважаючи на слідуюче.

Згідно ч.2 ст.7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до правил ч.1 ст.466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не можуть бути застосовані інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно вимог ст.471 МК України, порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Санкція зазначеної норми за своєю конструкцією є абсолютно визначеною. В даному випадку конфіскація є обов`язковим додатковим видом стягнення при переміщенні через митний кордон України товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.

Згідно визначення, наведеного в п.57 ч.1 ст.4 МК України, товари ? це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередач.

П.6постанови Правління НБУ №3 від 02.01.2019 «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей»визначено, що фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі (далі Положення).

Аналогічну суму готівки (в еквіваленті), що дозволяється переміщувати без письмового декларування при перетині митного кордону України, встановлено і ч.1 ст.8 Закону України "Про валюту і валютні операції".

Таким чином, законодавством України встановлено обмеження на переміщення через митний кордон України готівки в сумі понад 10 000 євро (в еквіваленті).

Судом доведено, а сторонами не спростовується, що ОСОБА_1 , обравши в зоні митного контролю прохід «зелений коридор», здійснила переміщення через митний кордон України без декларування готівки, сума якої перевищує встановлену п.6 Постанови межу ? 10 000 євро.

Відтак, оскільки законодавством України встановлено обмеження на переміщення через митний кордон України валютних цінностей в сумі, яка перевищує 10 000 євро, до правопорушника у відповідності до санкції ст.471 МК України повинно бути застосовано штраф, як основний вид стягнення, та конфіскація безпосереднього предмету правопорушення, як обов`язковий додатковий вид стягнення.

Натомість, судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано не було і не застосовано до ОСОБА_1 обов`язковий додатковий вид стягнення ? конфіскацію незадекларованих грошових коштів, які остання переміщувала через митний кордон України в сумі, яка перевищує дозволений ліміт ? 10 000 євро.

Крім того, суд апеляційної інстанції в даному випадку звертає увагу на наступному.

Ч.2 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначено, що Конвенція жодним чином не обмежує право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

П.33 рішення ЄСПЛ у справі «Ісмаїлов проти Росії», визначено, що загальна вимога щодо декларування товарів, що переміщуються через митний кордон, яка поширюється на кожну особу, котра перетинає державний кордон, запобігає неконтрольованому ввезенню готівки в державу чи її вивезенню з неї, тому конфіскація у випадку недекларування готівки під час проходження митного контролю є частиною регуляторного механізму, який відповідає загальним інтересам суспільства.

Наведені положення норм міжнародного права співвідносяться з нормами національного законодавства України щодо регуляторного механізму держави, який реалізується шляхом встановлення державою обмежень щодо здійснення права на власність шляхом конфіскації заборонених та обмежених товарів.

У відповідності до правил ч.1 ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (в даному випадку ст.471 МК України).

Оскільки санкція ст.471 МК України за своєю конструкцією не передбачає альтернативи, так як є абсолютно визначеною і щодо основного виду стягнення і щодо додаткового, то апеляційний суд приходить до висновку щодо суд першої інстанції вірно застосував до ОСОБА_1 закон, який передбачає відповідальність за порушення митних правил, яке ставиться в вину останній ? штраф одночасно з конфіскацією безпосередніх предметів правопорушення.

З огляду на вказане, доводи захисника щодо неумисного характеру дій ОСОБА_1 , відсутності заподіяної шкоди, легальне походження переміщуваних коштів, а також погіршення матеріального становища ОСОБА_1 через надмірним тягар при застосуванні до неї конфіскації ? не можуть вважатись такими, які спростовують імперативну вимогу закону щодо необхідності застосування до правопорушника заходів адміністративного впливу у точній відповідності з законом, як це визначено ч.3 ст.7 КУпАП.

З урахуванням викладеного вважаю, що всі обставини справи судом першої інстанції були досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та зміни постанови - суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ? адвоката Поліщука Миколи Георгійовича в інтересах ОСОБА_1 ? залишити без задоволення .

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2019, якою ОСОБА_1 визнано винною за ст.471 МК України з накладенням адміністративного стягнення ? залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М.Ігнатов

справа №359/4395/19

апеляційне провадження № 33/824/2612/2019

категорія: ст.471 МК

суддя у першій інстанції - Бондаренко І.А.

суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.