КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ Справа № 33/824/2663/2019 Суддя 1 інстанції - Суботін А.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 року суддя Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю особи, відносно якої закрито провадження, - ОСОБА_1 , представника потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвоката Головненка Д.О., розглянувши апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2019 року про закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2019 року закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Згідно з постановою судді 24.04.2019 року від Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області після дооформлення надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.124 КУпАП - протокол серії ОБ № 128674 від 22.12.2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вини у вчиненні правопорушення та заявив клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Оскільки на момент розгляду справи закінчився строк, передбачений ст. 38 КУпАП, що виключає провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційних скаргах потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 просять скасувати постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2019 року та прийняти нову постанову про закриття справи, якою встановити вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому апелянти зазначють, що суддею суду першої інстанції не був дотриманий конституційний принцип, що «ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередньо участь у судовому процесі, або позбавлений такого права», який також знайшов своє закріплення і формулювання у рішенні Конституційного Суду України від 12.04.2012 № 9-рп/2012 (справа про рівність сторін судового процесу).

Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції в порушення ст. 2772 КУпАП ОСОБА_3 , як учасника процесу по даній справі не повідомив, що, зокрема, підтверджено відсутньою в матеріалах справи судовою повісткою, докази відправлення якої ОСОБА_3 , відсутні, таким чином в порушення вимог закону, суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_3 , будь-яких даних про її належне повідомлення матеріали справи не містять, чим грубо порушено її процесуальні права та обмежено ОСОБА_3 в доступі до правосуддя. Вказане свідчить про порушення передбачених ст. 269 КУпАП прав ОСОБА_3 , а відповідно це є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду від 10.05.2019 року у справі № 381/14/19.

Апелянти вважають, що під час закриття провадження у справі підлягає встановленню обставини адміністративного правопорушення та наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, але оскаржувана постанова від 10.05.2019 року мотивована в порядку ст. 38 та п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, вина ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП, у вказаній постанові суду не встановлена.

Також апелянти зазначають, що в матеріалах справи наявні протокол про адміністративне правопорушення від 22.12.2018 року серії ОБ № 128674, пояснення ОСОБА_1 та пояснення потерпілої ОСОБА_3 , схема місця ДТП, що є належними і достатніми доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Окрім того, на думку апелянта, судом підлягає врахуванню постанова Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.01.2019 року у справі № 381/15/19, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, що полягало у залишенні місця ДТП, яке мало місце 14.11.2018 року о 10-24 годині в Києво-Святошинського районі на проспекті Палладіна ОСОБА_1 керуючи DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 . Така постанова не оскаржена ОСОБА_1 та на даний час вступила в законну силу.

Заслухавши доповідь судді, поясненняпредставника потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвоката Головненка Д.О., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а постанову судді необхідно залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Суддя районного суду, встановивши, що на момент розгляду справи щодо ОСОБА_1 закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, прийняв правильне рішення про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявності обставин, передбачених цією статтею, у тому числі, і у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (п. 7 ст. 247 КУпАП).

Чинними нормами КУпАП не передбачено, чи підлягає встановленню вина особи, щодо якої закривається справа про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Суддя апеляційного суду вважає, що вказане питання необхідно вирішувати, виходячи з аналізу чинних процесуальних норм КУпАП, а також керуючись положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, окрім інших підстав, за наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

За змістом статті 247 КУпАП справа про адміністративне правопорушення відносно особи може бути закрита як з реабілітуючих, так і нереабілітуючих підстав.

Так, п. 1 ст. 247 КУпАП, зокрема, передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, що є реабілітуючою підставою для закриття провадження.

Закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, є нереабілітуючою підставою для закриття провадження.

Суддя апеляційного суду вважає, що питання щодо встановлення вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинно вирішуватись у кожній конкретній справі в залежності від стадії провадження, на якій виникли обставини, передбачені ст. 247 КУпАП, що виключають провадження у справі, а також з урахуванням позиції особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо підстав для закриття провадження у справі.

Зокрема, якщо обставина, передбачена п. 7 ст. 247 КУпАП виникла під час розгляду справи в суді першої інстанції, і особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить, не заперечує та/або погоджується на закриття провадження у справі з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, то закриття провадження є можливим без вирішення питання про встановлення вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , не визнаючи себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, разом з тим, подав заяву про закриття провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності.

У протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказано час вчинення порушення - 14 листопада 2018 року.

На момент розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді 10 травня 2019 року закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, що згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За наявності заяви ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, суддя районного суду, виконуючи приписи ст. 247 КУпАП про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за наявності обставин, перелічених у цій статті, у тому числі, і закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього кодексу, виконав вимоги ст. 247 КУпАП та закрив провадження у справі щодо ОСОБА_1 .

Таке рішення судді районного суду ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам ст. ст. 38, 247 КУпАП, а тому є законним і обґрунтованим.

Отже, постанова судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2019 року про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 не може бути скасована з мотивів невідповідності вимогам закону в частині дотримання процедури закриття провадження.

В апеляційних скаргах потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , окрім доводів щодо безпідставного закриття провадження без визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, як на безумовну підставу для скасування постанови судді районного суду вказується на порушення судом прав потерпілих, передбачених ст. 269 КУпАП, оскільки справа була розглянута без участі потерпілих, які не були належним чином повідомленими про час розгляду справи.

Безумовно, не повідомлення потерпілих про час розгляду справи про адміністративне правопорушення позбавляє їх можливості реалізувати права, передбачені ст. 269 КУпАП, проте недотримання вимог ст. 269 КУпАП згідно з чинним законом не є безумовною підставою для скасування рішення судді районного суду у справі про адміністративне правопорушення.

Суддя апеляційного суду вважає, що потерпілі, скориставшись своїм право на подачу апеляційних скарг, отримали можливість поновити інші права потерпілих, передбачених у ст. 269 КУпАП: знайомитись з матеріалами справи, заявляти клопотання, користуватись правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи та при розгляді справи в апеляційній інстанції права потерпілих були поновлені.

Так, у своїх апеляційних скаргах потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , окрім іншого, висловили своє ставлення щодо можливості закриття провадження у справі без визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Будучи належним чином повідомленими про час розгляду справи, потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явились, доручивши представляти їх інтереси своєму представнику - адвокату Головненку Д.О., який брав участь в судовому засіданні апеляційного суду, давав пояснення, мав можливість звертатись до суду із заява та клопотаннями.

Отже, в судовому засіданні апеляційної інстанції під час розгляду справи права потерпілих були поновлені, а тому недотримання суддею районного суду вимог ст. 269 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не може бути підставою для скасування постанови судді.

За таких обставин суддя апеляційного суду вважає, що постанова судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2019 року про закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 має бути залишена без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2019 року про закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська