ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/771/19 Справа № 204/2002/19 Суддя у 1-й інстанції - Дружинін К. М. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Пустинцева А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Пустинцева А.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 04.03.2019 року о 02.26 годині, керував транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 2107 номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Поточна, 15 в м. Дніпро, з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 384, 20 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Пустинцев А.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити щодо ОСОБА_1 провадження по адміністративній справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Також показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не узгоджуються з протоколом, оскільки з показів свідків вбачається, що їх було запрошено поліцейськими формально, при цьому пояснення свідків не були написані ними власноруч, обидва пояснення однакові за змістом, а тому суд не міг визнати такі докази допустимими, оскільки в поясненнях повинні бути зафіксовані обставини, очевидцями яких стали запрошені поняті.

Крім того, пояснення свідків спростовуються відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Вказує на те, що при наявності суперечливих показів свідків, суд не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, у зв`язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та захисник підтримали доводи апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суддя районного суду дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за фактом відмови від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини його вчинення, письмовими поясненнями двох свідків, відеозаписом події, відповідно до якого зафіксовано відмову водія від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров"я, що є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції надано належну оцінку доказам, якими спростовуються доводи апеляційної скарги захисника.

Доводи про те, що ОСОБА_1 не було надано направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, не спростовує висновки суду про доведеність його вини, які підтверджуються зазначеними доказами. Водій відмовився від проходження огляду на стан сп"яніння в медичному закладі, що зафіксовано відповідними доказами, а тому доводи захисника про те, що він позбавлений був можливості пройти такий огляд не заслуговують на увагу.

Твердження захисника про порушення процедури огляду також не є слушними, оскільки водію було запропоновано пройти огляд на стан сп"яніння на місці зупинки, який він пройшов, та у зв"язку з непогодженням із його результатами йому було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров"я, від чого він відмовився, що є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, також було водія відсторонено від керування автомобілем, про що свідчить розписка ОСОБА_5 (а.п.10). Отже, вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, дотримано.

Доводи захисника щодо формального запрошення свідків та неможливість прийняття до уваги їх письмових показань, які заготовлені на бланках, не відповідають матеріалам провадження, оскільки свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підписали протокол про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини правопорушення, та в своїх письмових поясненнях під підпис вказали, що вони їх прочитали та з їх слів записано правильно, а тому суд обґрунтовано взяв їх як докази вини ОСОБА_1 Суд вживав заходи щодо їх допиту, однак до суду вони не з"явились. Підстави для повторного їх виклику до апеляційного суду відсутні, оскільки присутність вказаних свідків зафіксована на відеозапису, а тому підстави недовіряти їх письмовим поясненням відсутні. Так, о 02:50год. працівниками поліції було запропоновано пройти тестування на приладі Драгер, на який продемонстровані відповідні документи, роз"яснено порядок проходження огляду, зафіксована присутність свідків, о 03:03 год. запропоновано проїхати водію до наркологічного диспансеру, далі водій проходить огляд на місці за допомогою приладу Драгер, однак з результатами огляду не згоден, у зв"язку з чим знову йому пропонують проходити огляд у наркологічному диспансері о 03:42 год. та роз"яснюють, що його поведінка є пасивною відмовою, оскільки водієві пропонувалось залишити автомобіль біля другого екіпажу патруля, свідки запрошені вже вдруге, в присутності яких водій не вжив заходів для проходження огляду на стан сп"яніння у медичному закладі, у зв"язку з чим правильно щодо нього складено протокол за фактом відмови від проходження огляду на стан сп"яніння, так як зафіксовна на відеозапису поведінка водія свідчить про фактичну відмову від проходження огляду на стан сп"яніння.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом не допущено вихід за межі протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 керував з ознаками алкогольного сп"яніння, а не в стані алкогольного сп"яніння, та встановлено порушення п.2.5. ПДР України відповідно до протоколу.

Твердження захисника щодо недопустимості доказів, отриманих за допомогою газоаналізатора Драгер 6820, то вони не заслуговують на увагу, оскільки зазначений газоаналізатор дозволений до застосування на території України відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію №14455/2014, що має необмежений строк дії та виданий Державною службою України з лікарських засобів на підставі наказу №1259 від 29.12.2014. На час видачі свідоцтва був чинний наказ Міністерства охорони здоров`я України №533 від 16.07.2012, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 серпня 2012 року за №1301/21613, яким затверджено Порядок зберігання Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, згідно з яким державний реєстр зберігає Держлікслужба та медичні вироби, внесені до Державного реєстру в установленому порядку станом на 30 червня 2015 року, перебувають у Державному реєстрі до 30 червня 2020 року.

Посилання захисника на те, що не було залучено до участі по справі прокурора, то вони не відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та не передбачає такого виду стягнення, що був би пов`язаний з обмеженням особистої свободи громадян, а тому здійснення нагляду прокурором за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення в означеній категорії справ виключається.

Не передбачено обов`язкової участі прокурора при розгляді справ за ч.1 ст.130 КУпАП і положеннями ст.250 КУпАП, яка розкриває повноваження прокурора при здійсненні ним нагляду, а тому такі повноваження кореспондують із положеннями ч.5 ст.7 КУпАП щодо здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Твердження захисника щодо кримінального характеру адміністративного правопорушення відповідно до практики ЄСПЛ не вказують на обов`язкове залучення прокурора, оскільки відповідно до ч.3 ст.36 КПК України не в усіх випадках участь прокурора в суді є обов`язковою, чинним законодавством про адміністративні правопорушення не передбачена участь прокурора при розгляді справ за ч.1 ст.130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Судом обґрунтовано накладено стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції -без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Пустинцева А.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року-залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко