Справа F 694/1351/17
Провадження F 3/694/13/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.05.2019 року м.Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, іншого учасника ДТП F ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП, яка надійшла з Звенигородського відділення поліції ГУНП в Черкаській області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уроженця м.Ватутіне Черкаської області, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого кочегаром в ДНЗ «Оленка» м.Звенигородка,-

якому роз»яснені права згідно ст.268 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

До Звенигородського районного суду Черкаської області 01.11.2017 року, надійшли матеріали для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст.124, 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР F052091 від 29.10.2017 року, ОСОБА_1 29.10.2017 року о 18 год.00 хв. в м.Звенигородка по вул.І.Сошенка, керував автомобілем «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного інтервалу та скоїв наізд на припаркований автомобіль «MITSUBISHI ASX», державний номерний знак НОМЕР_2. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Він же, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР F052100 від 29.10.2017 року, 29.10.2017 року о 18 год.00 хв. в м.Звенигородка по вул.І.Сошенка керував автомобілем «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп»яніння. Огляд на стан сп»яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря Звенигородської ЦРЛ, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не визнав та пояснив, що 29.10.2017 року близько 18:00 години в темну пору доби, в умовах недостатньої видимості, так як йшов дощ, перебуваючи напідпитку ( скільки в його крові було виявлено проміле алкоголю не пам»ятає, результати медичного освідчення, яке було проведено не оскаржував, зауважень не було) рухався на автомобілі «ВАЗ-21063» в м. Звенигородка, проїхавши перехрестя вул.Благовісної-вул.І.Сошенка зі сторони центру, десь за 15-20 метрів від перехрестя на дорозі стояв автомобіль «MITSUBISHI ASX», державний номерний знак НОМЕР_2, який він не побачив відразу в зв»язку з поганими погодніми умовами, у нього не горіли габаритні вогні, побачивши його, почав пригальмовувати, намагався об»їхати, але не було достатньо дистанції, про що свідчить те, що основний удар відбувся правою стороною автомобіля, яким він керував по центру іншого автомобіля, зіткнення було незначне, що видно із видимих зовнішніх пошкоджень автомобілів. Якби автомобіль «MITSUBISHI ASX» був припаркований на узбіччі, він мав би можливість його об»їхати, а так як дорога, по якій він рухався була вузькою, уникнути зіткнення не вдалося, вважає, що вказане ДТП сталося з вини водія ОСОБА_2, оскільки його автомобіль був припаркований не в тому місці, як того вимагають ПДР України, а саме порушено правила паркування, на вузькій дорозі водій ОСОБА_2 своїм автомобілем, який достатньо великий перекрив рух транспорту по вулиці, припаркувався, не включив аварійну сигналізацію, не виставив знак аварійної зупинки. Вважає, що його дії, як водія повністю відповідали вимогам правил дорожнього руху, так як їхав по своїй смузі руху, з невеликою швидкістю, близько 30 км/год. На місце ДТП викликалися працівники поліції, їх було двоє, на місці ДТП не визнавав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, надавав пояснення, але в той час перебуваючи в шоковому стані не міг мислити, дружина потерпілого ОСОБА_2 забрала у нього телефон, він не міг зателефонувати до знайомих. На місці ДТП перебували сусіди, які вийшли зі своїх помешкань подивитися на те, що сталося, очевидці ДТП відсутні, чи бачила дружина потерпілого саму дорожньо-транспортну пригоду він не знає.

В судовому засіданні водій ОСОБА_2 зазначив, що 29.10.2017 року близько 18 години він з

дружиною ОСОБА_5 під»їхали до свого домоволодіння,що розташоване по вул.І.Сошенка, 15, призупинившись, дружина вийшла з автомобіля «MITSUBISHI ASX», та пішла відчиняти браму, щоб він мав можливість заїхати у подвір»я вказаного будинковолодіння, він перебував в автомобілі, як раптом відчув удар в свій автомобіль, як потім вияснилось це був водій автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_1 Відстань від перехрестя вул.Благовісна-вул.І.Сошенка до місця зіткнення 56 м., між перехрестям та його домоволодінням є ще два будинки, ширина кожного складає близько 25-27 метрів, в момент ДТП його автомобіль знаходився перед в»їздом у будинковолодіння, біля правого бордюра на проїжджій частині, ширина якої 6 метрів, а інший автомобіль рухався в попутному напрямку, позаду скоїв ДТП. Коли зупинився знак аварійної зупинки не включав, знак не виставляв так як не було аварійної обстановки, горіли габаритні вогні в автомобілі, оскільки було 18.00 годин вечора, на дворі вже було темно, йшов дощ, туману не було. Особа, що притягається до адміністративної відповідальності перебував в стані алкогольного сп»яніння, це було видно по зовнішніх ознаках ( невнятна мова, запах з порожнини рота, всі ознаки алкогольного сп»яніння), в зв»язку з чим він викликав працівників поліції, кому належить автомобіль ВАЗ-2106 йому невідомо, після звернення на гарячу лінію моторотранспортного бюро дізнався, чи є страховка на вказаний автомобіль, йому повідомили, що страховка на вказаний транспортний засіб оформлялася ще у 2015 році на прізвище Павлик. Чи на місці ДТП ОСОБА_1 визнавав себе винним він не може сказати. У судовому засіданні, яке відбулось 15.02.2018 року, додатково пояснив, що заїзд у двір його будинковолодіння косогор і ворота відкриваються назовні, тому технічної можливості під»їхати під самі ворота, щоб заїхати у двір у нього не було, відстань від воріт до проїздної частини становить близько 5 метрів, довжина автомобіля «MITSUBISHI ASX» згідно технічної характеристики становить 4, 365 метра. Його дружина в момент удару автомобілів перебувала у дворі будинковолодіння та відчиняла ворота на вулицю, він ввімкнувши поворот почав рух побачивши, що дружина відкриває ворота і відчув удар, після чого автомобіль залетів трохи за середину проїздної частини у двір по інерції, якби він не рухався, то пошкодження автомобіля були б набагато більші.

Допитаний в якості свідка ст.ДОП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 29.10.2017 року в вечірній час до відділення на телефонну лінію «102» було повідомлено про дорожньо-транспорту пригоду, яка сталась неподалік перехрестя вул.Благовісної-вул.І.Сошенка (колишня назва вул.Комінтерна) за участю автомобілів «ВАЗ-2106» та «MITSUBISHI ASX». Прибувши на місце події, вказані транспортні засоби перебували на місці та мали механічні пошкодження F у автомобіля «ВАЗ-2106» в передній його частині, а у автомобіля «MITSUBISHI ASX» в задній його частині, у даного автомобіля здається були ввімкнені аварійні вогні, згідно план-схеми автомобілі знаходились на відстані, тому що від удару автомобіль «MITSUBISHI ASX» відкинуло вперед, а автомобіль «ВАЗ-2106» знаходився саме в місці зіткнення. Як стало відомо, водій автомобіля «ВАЗ-2106», перебуваючи на той час в стані алкогольного сп»яніння, оскільки він особисто проводив освідування приладом «Драгер», зіткнувся з автомобілем «MITSUBISHI ASX», котрий знаходився попереду, власник якого в цей час перебував в салоні автомобіля за кермом та мав намір заїхати у двір свого будинковолодіння. Автомобіль «MITSUBISHI ASX» перебував від правої обочини на відстані близько 1-1,5 метра, ближче до обочини. На місці ДТП перебували водії транспортних засобів, що зіткнулись та дружина потерпілого, прямих очевидців ДТП на той час не встановлено, вказані особи були допитані на той час. Відстань від вказаного перехрестя до місця зіткнення була близько 100 метрів, дорожньо-транспортна пригода сталась за межами перехрестя, на план-схемі прив»язки до нього немає, оскільки відстань від перехрестя завелика, ближче до місця ДТП була відстань до пров.Заводського, тому він зазначив про це. Чи на місці ДТП обидва водії надали документи на право керування транспортними засобами та документи, які підтверджують право власності на вказані автомобілі не може сказати, не пам»ятає.Якщо керуватись план-схемою, то відстань від обочини до подвір»я, тобто до тину становить 5,7 м., чи мав можливість водій автомобіля «MITSUBISHI ASX» з»їхати з проїзджої частини пояснити не може, оскільки не пам»ятає, який під»їзд до будинковолодіння, така інформація не вказувалась при складанні план-схеми.

ОСОБА_5, допитана в судовому засіданні в якості свідка, зазначила, що 29.10.2017 року близько 18.00 години повертаючись додому вона разом з чоловіком під»їхали власним автомобілем вздовж бордюра до заїзду сусідів для того, щоб вийти з автомобіля та відчинити браму з метою заїзду у двір власного будинковолодіння, на дворі було темно, на стовпах, які розміщені по вул.Сошенка горіли фонарі, йшов дощ, тому чоловік рухався з включеним світлом фар (крім того зауважила, що світло фар в їх автомобілі при русі включене постійно). Вийшовши з автомобіля та зайшовши у двір, щоб відчинити браму, чоловік залишився за кермом та котився автомобілем до свого під»їзду у двір, нахилившись почала відчиняти браму і відчиняючи її ліву частину почула удар, самого моменту зіткнення не бачила, піднявши голову побачила, що їх автомобіль відкинуло від удару до заїзду внаслідок зіткнення з іншим автомобілем. Вказаний автомобіль набутий подружжям під час шлюбу, на праві власності належить її чоловіку ОСОБА_2 Відстань від перехрестя вул.Благовісної до

місця, де зупинився їх автомобіль (до їх заїзду) близько 65-67 метрів. В автомобілі «ВАЗ-2106», який зіткнувся з їх автомобілем перебував за кермом тільки водій ОСОБА_1, його стан був неадекватний, хитався, ледве вийшов з автомобіля, погрожував, добре був напідпитку, як виявилось при освідуванні в його крові було виявлено алкоголь. На той момент, коли відбулося зіткнення автомобіль відкинуло від удару на ширину їх заїзду, яка становить 3,5 метра. Об»їхати їх автомобіль по вулиці було можливо. Після виклику працівники поліції приїхали достатньо швидко. На місці пригоди була дружина ОСОБА_1, яка зазначала, що це не перший такий випадок, просила працівників поліції, щоб не відпускали його додому так як він був неадекватний. Після ДТП ОСОБА_1 пояснень не надавав, тільки казав «Ви знаєте, хто я такий».

Заслухавши пояснення учасників ДТП та їх захисників, свідків, які вони надавали у минулих судових засіданнях, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного.

В судовому засіданні 18.04.2018 року, не погоджуючись з обґрунтованістю складеного протоколу та заперечуючи вину свого довірителя у вчиненні ДТП, адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи для повного та всебічного встановлення дійсних обставин настання дорожньо-транспортної пригоди, які мають суттєве значення для прийняття рішення та вирішення питання про наявність чи відсутність в діях його підзахисного ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та наявності порушень Правил дорожнього руху зі сторони водія ОСОБА_2 і того, чи не стали вони причиною даної ДТП.

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 18.04.2018 року судом було задоволено клопотання адвоката ОСОБА_4 про призначення судової автотехнічної експертизи по справі про адміністративне правопорушення F694/1351/17 у відношенні ОСОБА_1 за ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП, по справі було призначено судову автотехнічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання: 1.Як повинен був діяти водій ОСОБА_1 у даній дорожній обстановці згідно з технічними вимогами Правил дорожнього руху? 2.Як повинен був діяти водій ОСОБА_2 у даній дорожній обстановці згідно з технічними вимогами Правил дорожнього руху? 3.Чи відповідали дії водія ОСОБА_2 та дії водія ОСОБА_1 технічним вимогам Правил дорожнього руху? Якщо відповідали, то яким саме, якщо не відповідали, то які саме вимоги було порушено?; та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП направлено Черкаському відділенню КНДІСЕ для проведення експертизи (а.с.68-70).

13 липня 2018 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшли матеріали адміністративної справи та висновок експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи, Черкаським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за фактом даного ДТП проводилася експертиза, у висновку F 425/681/18-23 від 11 липня 2018 року (а.с.76-82) зазначено, що:

1.У даній дорожній обстановці, водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог пп.12.2, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України.

2.У даній дорожній обстановці, водій автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог пп.15.1, 15.2, 19.4 Правил дорожнього руху України.

3.Вирішити питання F3 постанови, стосовно відповідності дій водія автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху України, не видалось можливим по причинам, які зазначені в дослідницькій частині по даному питанню.

Оцінка, відповідності дій водія автомобіля НОМЕР_6 ОСОБА_2 наведеним вимогам Правил дорожнього руху, не потребує застосування спеціальних пізнань у галузі автотехніки (спеціальних технічних досліджень). По вказаній причині, дії водія ОСОБА_2 не оцінювались.

Представником ОСОБА_1- ОСОБА_4 було заявлено клопотання про допит у судовому засідані експерта ОСОБА_7 для більш детального роз»яснення висновку за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 11.07.2018 року F425/681/18-23, водій ОСОБА_1 підтримав думку свого представника та наполягав на задоволені судом вказаного клопотання. У свою чергу представник ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не заперечували проти допиту експерта у суді, оскільки на їх думку експертом ОСОБА_7 хоч і було проведено експертизу, але мають також деякі запитання до експерта. Клопотання представника ОСОБА_4 про виклик ескперта ОСОБА_7 у судове засідання було задоволено та надано судове повідомлення для виклику експерта у наступне судове засідання, яке було призначено судом на 31.10.2018 року.29.10.2018 року за вх.F 7543 через канцелярію суду від завідувача ЧВ КНДІСЕ ОСОБА_8 надійшло клопотання про проведення

відповідних процесуальних дій з експертом в режимі відеоконференції під час судового провадження у Соснівському районному суді м.Черкаси. 31.10.2018 року судом було винесено постанову про допит експерта ОСОБА_7 в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні, призначеному на 29.03.2019 року було допитано експерта ОСОБА_7 в режимі відеоконференції, який надав свої пояснення щодо проведеної ним експертизи щодо висновку від 11.07.2018 року, оскільки на питання F3, яке було поставлено судом для вирішення, ним не було надано відповіді.

Відповідаючи на запитання експерт суду пояснив, що:

-На вирішення експертизи в постанові було вказано три питання, у тій частині питань, де оцінка відповідності дій водіїв не потребує спеціальних знань, а саме дій водія ОСОБА_2, це загальнозрозумілі вимоги правил дорожнього руху, які наведені в дослідницькій частині питання F2 та висновки по даному питанню, тут не потрібно проводити технічних досліджень, розрахунків, оскільки з постанови відомо, що пригода сталася в темну пору доби під час дощу, тобто в умовах недостатньої видимості. Згідно вимог пп.15.1, 15.2, 19.4 ПДР України, повинен був діяти водій ОСОБА_2 при зупинці автомобіля на проїздній частині. Тому дії ОСОБА_2 не оцінювались;

-Дії водія ОСОБА_1 регламентовані пп.12.2, 12.3, 13.1, 13.3 ПДР України. Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, яка була видимість елементів дороги і яка була видимість цього автомобіля, який частково стояв на проїздній частині, то вирішити ці питання не представляється можливим, оскільки для технічної відповіді на ці питання необхідно проводити відповідні розрахунки. Якщо відстань видимості автомобіля, який не рухався на проїздній частині була недостатньою для зупинки чи об»їзду цього транспортного засобу,то водій не мав технічної можливості уникнути наїзду на вказаний автомобіль. Якщо ж відстань була більшою і дозволяла водію уникнути наїзду шляхом гальмування або його об»їзду, тоді водій мав технічну можливість і його дії не відповідали цим вимогам ПДР України, але для цього необхідно встановити відстань видимості автомобіля MITSUBISHI ASX: по перше: чи були на ньому увімкнені габаритні вогні (ліхтарі), чи ні; відстань видимості елементів дороги на світлі фар автомобіля ВАЗ 21063. Оскільки в матеріалах адміністративної справи вказані відомості відсутні, то вирішити питання експертним шляхом не представляється можливим, бо для цього необхідні певні розрахунки;

-Якщо автомобіль MITSUBISHI ASX знаходився на проїздній частині, і його водій мав можливість повністю звільнити проїздну частину, тобто прибрати транспортний засіб з проїздної частини, то дії вказаного водія не відповідали вимогам ПДР, тоді він повинен був увімкнути габаритні ліхтарі, щоб попереджувати інших учасників дорожнього руху про наявність перешкоди на проїздній частині;

-Можливо вимоги зупинки транспортного засобу перед перехрестям і були порушені, але вони не знаходяться в причинному зв»язку з тим, що трапилось. В даній ДТП відбувся наїзд внаслідок того, що автомобіль і водій, який зупинив його частково на проїздній частині не ввімкнув габаритні вогні на транспотрному засобі, тобто він був малопомітним і тому водій ОСОБА_1 не міг уникнути наїзду, або ж навпаки, дії самого водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам ПДР, якщо були ввімкнуті ці габаритні вогні (ліхтарі) і видимість цього автомобіля була достатньою для того, щоб виконати маневр його об»їзду або зупинитися;

-Отже якщо говорити про дії водія автомобіля MITSUBISHI ASX F ОСОБА_2, то якщо на вказаному транспортному засобі були ввімкнені ліхтарі і відстань видимості була достатньою для того, щоб виконати маневр його об»їзду, то дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам ПДР, але якщо вона була недостатньою для того щоб об»їхати транспортний засіб, тобто малопомітним був автомобіль на проїздній частині, то тоді дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам ПДР ( в матеріалах справи відсутні відомості про відстань видимості, а експертиза проводиться з урахуванням цієї відстані видимості);

-Основною причиною вказаної дорожньо-транспортної пригоди не було те, що автомобіль «котився», чи стояв, чи рухався, а видимість, тобто чи був вказаний автомобіль з увімкненими габаритними ліхтарями ззаду, чи не був;

-Експертом зазначено, що даний висновок він підтримує, на ті питання, які носили технічний характер надано відповідь, а на ті питання, які носили правовий характер, то на них не зміг дати відповідь, оскільки не відносяться до його компетенції.

В судовому засіданні 29.03.2019 року ОСОБА_1 вину за ст.. 130 ч.1 КУпАП визнав, а за ст. 124 КУпАП не визнав вказавши, що ОСОБА_2 висадив пасажира і продовжував рух далі до воріт, відстань до яких близько 20-30 м., по свідченнях його дружини, як свідка, вона вказувала, що момент удару вона не бачила, так як знаходилась у дворі і відчиняла ворота, для того, щоб заїхати у двір, то це вона перша прибігла туди, а потім вже чоловік під»їхав, якось воно не складається. Крім того,

ОСОБА_2 вказує на високий бордюр біля двору, але щоб заїхати у двір, треба відступити від нього, щоб на нього не наїхати. Також перед ворітьми є великий «карман», де він міг би зупинитись і не перешкожати руху автомобілям на проїздній частині, але технічна проблема у тому, що ворота для в»їзду в подвір»я ОСОБА_2 відкриваються назовні, а не у двір, тому власнику будинковолодіння необхідно вирішити вказане питання. В умовах недостатньої видимості під час дощу вогнів на автомобілі ОСОБА_2 він не бачив, вже при світлі своїх фар побачив автомобіль MITSUBISHІ, почав уникати зіткнення, але зіткнення відбулось з незначними пошкодженнями, так як по накату на мінімальній швидкості легенько з ним зіткнувся.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат ОСОБА_4 заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та просив суд звернути увагу на те, що автомобіль учасника ДТП ОСОБА_2 був розміщений з порушенням правил дорожнього руху. Крім того, під час руху водій ОСОБА_1 не міг уникнути ДТП, у нього була відсутня технічна можливість уникнути ДТП внаслідок того, що водій ОСОБА_2 на автомобілі не ввімкнув ні аварійну сигналізацію, ні габаритні вогні, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди. Автомобіль водія ОСОБА_2 стояв на значній відстані від краю проїздної частини від обочини, що вбачається з самої план-схеми ДТП та з пояснень самого ОСОБА_2, даних ним на попередньому судовому засіданні щодо проблеми заїзду у двір з технічної точки зору, а з пояснень працівника поліції, який вказує, що на момент огляду автомобіля після ДТП була увімкнена вже аварійна сигналізація, неможливо встановити, що на момент вчинення ДТП були включені стопи або аварійна сигналізація, а дружина ОСОБА_2, яка є свідком у даній справі, самого зіткнення транспортних засобів не бачила, так як відчиняла ворота тому вона не може однозначно бути свідком і стверджувати, чи були увімкнені габаритні або стоянкові ліхтарі, аварійна світлова сигналізація, тому вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені ДТП абсолютно не доведена. Тому заявив клопотання про закриття справи за ст.124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Представник ОСОБА_1- адвокат ОСОБА_9 позицію підзахисного підтримав.

В судовому засіданні 29.03.2019 року інший учасник ДТП ОСОБА_2 наголосив, що вина ОСОБА_1 доказана повністю. Його захисник - адвокат ОСОБА_3 просив звернути увагу на наступне. Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказав, що та шкода, яка ним завдана мізерна, однак мається висновок судово-товарознавчої експертизи, де вказано, що шкода, завдана від вказаного зіткнення транспортних засобів складає більше п»ятидесяти тисяч гривень. Відповідно до пояснень ОСОБА_2, в момент перед заїздом у двір свого будинковолодіння він зупинився за 20-30 метрів від двору, висадив дружину і став скочуватись автомобілем до подвір»я, дружина пішла відчиняти ворота, які, як встановлено шляхом допиту потерпілого та свідка відкриваються назовні, заїхати в так названий «карман», як стверджує ОСОБА_1 неможливо, так як біля двору жодного узбіччя не має, і звернув увагу суду, що його довіритель та свідок підтверджували той факт, що світлова сигналізація була увімкнена, а саме горіло ближнє світло фар, габаритні вогні і це було до моменту зіткнення, коли відбулося зіткнення дружина повернулася і побачила, що в їхній автомобіль, в задню його частину в»їхав автомобіль, яким керував ОСОБА_1 Тобто, фактично, встановлено факт, що автомобіль ОСОБА_2 не знаходився ні на стоянці, ні на зупинці, він продовжував рух (скочувався до заїзду), тобто це вже рух, то жодних порушень не було в діях водія ОСОБА_2 ОСОБА_1 не міг бачити цього автомобіля, на той момент він знаходився в тяжкому стані алкогольного сп»яніння, пояснення, надані ним фактично відразу після ДТП не співпадають з поясненнями, які він надав вже під час розгляду справи, це зовсім діаметрально протилежні пояснення, він не вибрав безпечну швидкість руху, так як знаходився в стані алкогольного сп»яніня. Тому вважає, що причиною вказаного ДТП є те, що водій ОСОБА_1 не зміг належним чином в темну пору доби, в умовах недостатньої видимості вибрати належну швидкість для руху і це стало причиною ДТП, хоч це і не знаходиться у причинному зв»язку з вказаною ДТП. В показах, наданих ОСОБА_1 в даному судовому засіданні, він вказує що продовжував рух в умовах недостатньої видимості, хоч у правилах дорожнього руху зазначено про негайну зупинку транспортного засобу при вказаних умовах, але він далі продовжував рух. Тому вважає, що вина ОСОБА_1 доведена повністю і він повинен понести покарання, яке передбачено ст.124 КУпАП.

Вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, іншого учасника ДТП F ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4, допитавши експерта ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, враховуючи висновок експерта F425/681/18-23 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР F 052100 від 29.10.2017 року (а.с.2), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп»яніння від 29.10.2017 року F321 - 2,9 проміле (а.с.9), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.13), та його показами, даними в суді під час розгляду справи, поясненнями свідка ОСОБА_6 який вказав, що був присутній при продуві ОСОБА_1 приладу «Драгер», який показав позитивний результат та показами іншого учасника ДТП - ОСОБА_2, свідка ОСОБА_5.

Приймаючи до уваги викладене, суддя робить висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи за ст. 130 ч. 1 КУпАП, суд дійшов висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю, відповідно до ст. 247 п.7 КУпАП, так як ч. 2 ст. 38 КУпАП передбачено строк накладення адміністративного стягнення, яке може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР F 052100 від 29.10.2017 року ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП 29.10.2017 року, тобто на час розгляду справи в суді строк притягнення до адміністративної відповідальності минув.

Щодо порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, передбаченого ст.124 КУпАП, суд зазначає наступне.

У відповідності до п.12.2 ПДР України передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Згідно з п.12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обFєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обFїзду перешкоди.

Так, відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

П.13.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що під час обгону, випередження, обFїзду перешкоди чи зустрічного розFїзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

П.п.15.1, 15.2 ПДР України передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Згідно з п.19.4 ПДР України, під час зупинки на дорозі в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості на транспортному засобі мають бути ввімкнені габаритні або стоянкові ліхтарі, а при вимушеній зупинці додатково F аварійна світлова сигналізація. В умовах недостатньої видимості дозволяється додатково увімкнути ближнє світло або протитуманні фари та задні протитуманні ліхтарі. Якщо габаритні ліхтарі несправні, транспортний засіб слід прибрати за межі дороги, а якщо це неможливо, його необхідно позначити відповідно до вимог пунктів 9.10 і 9.11 цих Правил.

Диспозиція ст. 124 КпАП України передбачає певні наслідки як обов'язковий елемент об'єктивної сторони цього правопорушення: пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв'язку з порушенням правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, яка була видимість елементів

дороги і яка була видимість автомобіля «MITSUBISHI ASX», який частково стояв на проїздній частині, в судовому засіданні показами учасників по справі встановити, чи був вказаний автомобіль з увімкненими габаритними ліхтарями ззаду, чи не був не представилось можливим по причині того, що покази кожного з водіїв протилежні, а свідок ОСОБА_5 самого моменту зіткнення автомобілів не бачила.

Але незважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП не визнає, виходячи з вимог п.п.12.2, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України суд вважає, що саме в діях ОСОБА_1, який не дотримався під час керування транспортним засобом вищевказаних вимог ПДР України, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що повністю підтверджується матеріалами справи, а саме:

-даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР F 052091 від 19.10.2017 року (а.с.1) з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП, під час керування автомобілем, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди 29.10.2017 року, з яким особа, яка притягається до відповідальності ознайомлена;

-даними план-схеми місця ДТП, яка сталася 29.10.2017 року, що приєднана до протоколу про адміністративне правопорушення, де зафіксовано маршрут руху автомобіля «ВАЗ-21063» та «MITSUBISHI ASX», зокрема напрямок руху автомобілів, місце зіткнення автомобілів, вказані місце розташування транспортних засобів на дорозі після їх зіткнення. Вказана схема наслідків складена в присутності учасників пригоди, які в ньому розписалися і зауважень до нього не заявляли (а.с. 4, 4 зворот);

- письмовими поясненнями учасників ДТП та свідка, які містяться в матеріалах справи (а.с. 5,6, 13);

-показами водія ОСОБА_2, свідка ОСОБА_5, даними ними в суді під час розгляду справи;

-показами ст.ДОП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_6;

-показами, наданими експертом ОСОБА_7 під час його допиту в режимі відеоконференції, згідно з якими за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, з матеріалів справи та із пояснень учасників ДТП, експерт дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, яка була видимість елементів дороги і яка була видимість автомобіля «MITSUBISHI ASX», який частково стояв на проїздній частині. Тому дії обох водіїв необхідно оцінювати відповідно до вимог правил дорожнього руху;

-висновком експерта F425/681/18-23 від 11 липня 2018 року (а.с. 76-82, зворот), який визнається судом належним та допустимим доказом та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Зазначений висновок експерта не містить відповідей на всі поставлені питання перед експертом судом, тому оцінюється у сукупності з іншими дослідженими доказами.

В цілому позицію ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_4 суд вважає такою, що протирічить встановленим обставинам, спростовується сукупністю належних доказів та свідчить про намагання ОСОБА_1 уникнути від адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, виходячи з вимог п.п.12.2, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, суддя робить висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У зв»язку з чим суд вважає необхідним ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо порушення водієм ОСОБА_2 ПДР України, суд звертає увагу, що за даною подією ДТП протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно водія ОСОБА_2 не складався, у даному провадженні суддя не вирішує питання щодо наявності чи відсутності в діях останнього складу правопорушення та ступеню його вини.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Водночас, як зазначено у п.11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з

розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» F 11 від 17.10.2014, статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, не можуть бути продовжені.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи , що строк притягнення до адміністративної відповідальності , встановлений ст. 38 КУпАП закінчився, відповідно до вимог ст. 247 п.7 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи в сумі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. необхідно стягнути з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на користь держави (а.с.82).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247 ч.7, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч. 1 КУпАП та ст. 124 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП та ст. 124 КУпАП закрити, в зв»язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 2 288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її вручення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя Т.В.Гончаренко