Справа № 201/4671/19
Провадження № 3/201/3633/2019
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

19 липня 2019 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої головним бухгалтером ТОВ «Бір-Маркет», місце проживання: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч. 1 ст. 41 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 22 лютого 2019 року № ДН66/250/АВ/П/ПТ, складеного інспектором праці Папко Г.А., ОСОБА_1 , головний бухгалтер ТОВ «Бір-Маркет», у січні 2019 року за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Бір-Маркет», юридична адреса: 49044, м. Дніпро, вул. Барикадна, 17, в порушення вимог ч. 2 ст. 30 Закону України № 108 «Про оплату праці» не забезпечено дотримання вимог законодавства України з питань праці, а саме: актом інспекційного відвідування від 25 січня 2019 року № ДН66/250/АВ встановлено, що на підприємстві не забезпечено достовірний облік виконуваної працівником роботи, оскільки табелі обліку робочого часу на підприємстві не ведуться. Таким чином, не можливо встановити нарахування та відповідну оплату праці працівникам пропорційно відпрацьованого часу. Чим порушено вимоги п. 2 с. 30 Закону України «Про оплату праці» № 108, згідно із якою роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці. Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надходило, а тому згідно із ч. 2 ст. 268 КУпАП суддя вважає за необхідне розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

На момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП.

У пункті 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не міститься положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, тлумачення абзацу першого ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

З урахуванням викладеного, враховуючи вимоги ст. 247 ч.1 п. 7 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 38, ч. 1 ст. 41, п. 7 ч. 1 247, ст. 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 41 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.О. Демидова