Єдиний унікальний номер 201/7628/19
Номер провадження 3/201/3340/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Ополинська І.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника Дніпровського Держаного аграрно-економічного університету, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного посадовою особою Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 20 червня 2019 року № 81, ОСОБА_1 , будучи керівником Дніпровського Держаного аграрно-економічного університету несвоєчасно подала платіжне доручення на перерахування належної до сплати суми земельного податку за липень 2018 року по строку 30.08.2018 (фактично сплачено 03.09.2018), за серпень 2018 року по строку 30.09.2018 (фактично сплачено 01.10.2018), за вересень 2018 року по строку 30.10.2018 (фактично сплачено 01.11.2018), за жовтень 2018 року по строку 30.11.2018 (фактично сплачено 03.12.2018), за грудень 2018 року по строку 30.01.2019 (фактично сплачено 21.02.2019), за січень 2019 року по строку 02.03.2019 (фактично сплачено 04.03.2019), (за лютий 2019 року по строку 30.03.2019 (фактично сплачено 02.04.2019), за березень 2019 року по строку 30.04.2019 (фактично сплачено 02.05.2019), чим порушив п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , якому інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, приходжу на наступних висновків.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Частина 2 статті 38 КУпАП передбачає, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Отже, статтею 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень. У цих випадках, згідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, тобто зазначений строк ніким продовжений бути не може, будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припиненими.

За правилами ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при тривалому правопорушенні три місяці з дня його виявлення.

Таким чином, для більшості правопорушень точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення.

При тривалому правопорушенні початок перебігу строку давності визначається по-іншому, точкою відліку тут є момент виявлення проступку.

Із доктринального тлумачення норм ст. ст. 9, 38 КПК України випливає, що триваюче правопорушення вчинюється протягом біль-менш тривалого часу і характеризується безперервним здійсненням єдиного діяння, в тому числі, тривалим безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Вважається, що триваючі правопорушення припиняються у разі виявлення факту цих правопорушень компетентним органом при проведенні перевірок, в тому числі, при виявленні таких проступків, як відсутність обліку доходів та витрат щодо яких встановлена обов`язкова форма обліку, бухгалтерського обліку об`єктів оподаткування, ведення його із порушенням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інші правопорушення, встановити які можливо лише під час проведення документальної перевірки на підставі первинних документів.

До адміністративних правопорушень, які мають разовий характер і не є триваючими, відносяться такі проступки, як несвоєчасна подача декларацій, розрахунків, аудиторських висновків, платіжних доручень на внесення платежів до бюджету та державних цільових фондів тощо. Днем вчинення таких правопорушень є дата порушення граничного строку подачі декларації, про доходи до фіскального органу, порушення граничного строку подачі до закладу банків платіжних документів про оплату податків, зборів тощо.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення п 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, яке виразилося у несвоєчасному поданні платіжного доручення на перерахування належної до сплати суми земельного податку, зокрема, за липень 2018 року по строку 30.08.2018 (фактично сплачено 03.09.2018), за серпень 2018 року по строку 30.09.2018 (фактично сплачено 01.10.2018), за вересень 2018 року по строку 30.10.2018 (фактично сплачено 01.11.2018), за жовтень 2018 року по строку 30.11.2018 (фактично сплачено 03.12.2018), за грудень 2018 року по строку 30.01.2019 (фактично сплачено 21.02.2019), за січень 2019 року по строку 02.03.2019 (фактично сплачено 04.03.2019), (за лютий 2019 року по строку 30.03.2019 (фактично сплачено 02.04.2019), за березень 2019 року по строку 30.04.2019 (фактично сплачено 02.05.2019), зокрема за лютий 2019 року по строку 30.03.2019 (фактично сплачено 02.04.2019), за березень 2019 року по строку 30.04.2019 (фактично сплачено 02.05.2019), яке, на думку посадової особи фіскального органу, є триваючим правопорушенням.

Відповідно до акту про результати камеральної перевірки Дніпровського Держаного аграрно-економічного університету вказані у протоколі факти несвоєчасного подання платіжного доручення на перерахування належної до сплати суми земельного податку, виявлені фіскальним органом 03 червня 2019 року, тобто вже після фактичної сплати суми земельного податку за вказані періоди.

Отже, ураховуючи вищенаведені норми та положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, приходжу до висновку, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення не є триваючим, оскільки несвоєчасне подання платіжного доручення у кожному наведеному у протоколі випадку тривало від одного до трьох днів, що вказує на те, що всі випадки порушення передбаченого законодавством строку є разовими, і у кожному випадку були припинені безпосередньо особою, відповідальною за своєчасну подачу такого доручення ОСОБА_1 , а отже наведені факти несвоєчасного подання платіжного доручення не можуть розглядатися, як одне триваюче правопорушення, так як є окремими.

І той факт, що всі вказані факти несвоєчасного подання ОСОБА_1 платіжного доручення на перерахування належної до сплати суми земельного податку за вказані місяці були виявлені фіскальним органом під час камеральної перевірки 03 червня 2019 року одночасно, не може бути підставою уважати ці окремі порушення одним триваючим правопорушенням, у тому числі, із тих підстав, що вказаною перевіркою такі порушення лише виявлені, але не припинені.

Таким чином, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, факти несвоєчасного подання відповідальною особою платіжного доручення на перерахування належної до сплати суми земельного податку мають розглядатися по суті, як окремі правопорушення, а відтак, точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності за вказані правопорушення, є день їх вчинення, а саме дата порушення граничного строку подання платіжного доручення.

Отже, виходячи з наведеного, вбачається, що по зазначених у протоколі фактах несвоєчасного подання платіжного доручення на перерахування належної до сплати суми земельного податку, за виключенням несвоєчасного подання такого доручення за березень 2019 року по строку 30.04.2019 року, з дня вчинення таких правопорушень (з дати порушення граничного строку подання платіжного доручення), на момент розгляду вказаної справи, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення сплинули, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактами несвоєчасного подання платіжного доручення на перерахування належної до сплати суми земельного податку за липень 2018 року по строку 30.08.2018 (фактично сплачено 03.09.2018), за серпень 2018 року по строку 30.09.2018 (фактично сплачено 01.10.2018), за вересень 2018 року по строку 30.10.2018 (фактично сплачено 01.11.2018), за жовтень 2018 року по строку 30.11.2018 (фактично сплачено 03.12.2018), за грудень 2018 року по строку 30.01.2019 (фактично сплачено 21.02.2019), за січень 2019 року по строку 02.03.2019 (фактично сплачено 04.03.2019), (за лютий 2019 року по строку 30.03.2019 (фактично сплачено 02.04.2019), підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

При цьому, пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП за вказаними вище фактами несвоєчасного подання платіжного доручення, не встановлюється, так як провадження по вказаній справі в цій частині підлягає закриттю.

Разом із цим, вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП за фактом несвоєчасного подання платіжного доручення на перерахування належної до сплати суми земельного податку за березень 2019 року по строку 30.04.2019 (фактично сплачено 02.05.2019), по якому на момент розгляду даної строк притягнення до відповідальності не сплинув, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в цій частині, приходжу до наступних висновків.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не заперечував той факт, що він, будучи керівником та відповідальною особою, несвоєчасно подав платіжне доручення на перерахування належної до сплати суми земельного податку за березень 2019 року по строку 30.04.2019, яку фактично сплатив 02.05.2019 року, вказавши причиною допущення такого порушення свою помилку.

У той же час, на підтвердження факту несвоєчасного подання платіжного доручення на перерахування належної до сплати суми земельного податку за березень 2019 року по строку 30.04.2019 року, свідчать висновки, викладені в акті про результати камеральної перевірки Дніпровського державного аграрно-економічного університету № 3067/04-36-52-43/00493675 від 03 червня 2019 року, під час проведення якої виявлене вказане порушення вимог п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, а відтак, дослідивши надані докази у їх сукупності приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за вказаним фактом знайшла своє підтвердження і в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Разом і з цим, встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав вказане платіжне доручення із затримкою лише на два календарних дні, що, в свою чергу, на переконання судді, не становить великої суспільної шкоди і не завдало значних збитків державним та суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Відповідно до положень ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Отже, з урахуванням викладеного, приходжу до переконання, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за фактом несвоєчасного подання платіжного доручення на перерахування належної до сплати суми земельного податку за березень 2019 року по строку 30.04.2019 року (фактично сплачено 02.05.2019), є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, при цьому, вважаю за необхідне, з урахуванням встановлених обставин, обмежитись усним зауваженням.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини та вимоги закону, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактами несвоєчасного подання платіжного доручення на перерахування належної до сплати суми земельного податку за липень 2018 року по строку 30.08.2018 (фактично сплачено 03.09.2018), за серпень 2018 року по строку 30.09.2018 (фактично сплачено 01.10.2018), за вересень 2018 року по строку 30.10.2018 (фактично сплачено 01.11.2018), за жовтень 2018 року по строку 30.11.2018 (фактично сплачено 03.12.2018), за грудень 2018 року по строку 30.01.2019 (фактично сплачено 21.02.2019), за січень 2019 року по строку 02.03.2019 (фактично сплачено 04.03.2019), (за лютий 2019 року по строку 30.03.2019 (фактично сплачено 02.04.2019), в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП, за фактом несвоєчасного подання платіжного доручення на перерахування належної до сплати суми земельного податку за березень 2019 року по строку 30.04.2019 року (фактично сплачено 02.05.2019) ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 247 п. 7, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП фактами несвоєчасного подання платіжного доручення на перерахування належної до сплати суми земельного податку за липень 2018 року по строку 30.08.2018 (фактично сплачено 03.09.2018), за серпень 2018 року по строку 30.09.2018 (фактично сплачено 01.10.2018), за вересень 2018 року по строку 30.10.2018 (фактично сплачено 01.11.2018), за жовтень 2018 року по строку 30.11.2018 (фактично сплачено 03.12.2018), за грудень 2018 року по строку 30.01.2019 (фактично сплачено 21.02.2019), за січень 2019 року по строку 02.03.2019 (фактично сплачено 04.03.2019), (за лютий 2019 року по строку 30.03.2019 (фактично сплачено 02.04.2019), в цій частині на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП за фактом несвоєчасного подання платіжного доручення на перерахування належної до сплати суми земельного податку за березень 2019 року по строку 30.04.2019 року (фактично сплачено 02.05.2019), у зв`язку із малозначністю вчиненого ним правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.Г. Ополинська