Справа № 462/2359/19 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 33/811/608/19 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності,- ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Думич Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 13 травня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 13.05.2019

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384, 20 грн судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він, о 22.08 год. 06.04.2019 року на вул. Любінській, 94 у м. Львові керував автомобілем «Audi A6» д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода) та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою пристрою «Драгер» та в медичному закладі в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження. Вважає постанову судді незаконною, оскільки при її прийнятті були допущені порушення норм матеріального та процесуального права.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слухання справи відбулося формально. Суддя не з`ясував обставини вчинення ним правопорушення, а також інші обставини, які мають значення при накладенні адміністративного стягнення. Зокрема не враховано, що він раніше не притягувався до адміністративної чи іншої відповідальності, зокрема у сфері безпеки дорожнього руху. Не враховано, що у нього на утриманні є неповнолітній син. Завдяки автомобілю у нього є можливість отримувати хоч якийсь несистематичний заробіток для утримання сім`ї. Крім того не було враховано, що у протоколі чи в інших документах у справі відсутні дані про причину зупинки транспортного засобу під його керуванням, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Також працівниками поліції був порушений порядок направлення на огляд водія на стан сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Думич Н.Б. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 06.04.2019 серії ОБ № 188078 в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував ТЗ з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер» та у медичному закладі у присутності двох свідків;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06.04.2019, у яких зазначено, що 06.09.2019 о 22 год. 45 хв. у м. Львові на вул. Яворницького, 10, ОСОБА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився;

- диском з відеозаписом події.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Покликання в апеляційній скарзі на неповноту судового розгляду без з`ясування всіх фактичних обставин справи, а також те, що ОСОБА_1 , не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, апеляційний суд вважає необґрунтованими й до уваги не бере.

Безпідставними є твердження апелянта про те, що 06.04.2019 о 22 год. 47 хв. були відсутні будь-які причини зупинки транспортного засобу яким він керував.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК № 525221 06.04.2019 о 22 год 08 хв. ОСОБА_1 на вул. Любінській, 94 у м. Львові, керуючи транспортним засобом при повороті ліворуч, не увімкнув покажчик повороту ліворуч, а також ОСОБА_1 не мав при собі полісу обовязкового страхування ЦПВ ВНТЗ, чим порушив п.п. 9.1а та 2.1ґПДР.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не є допустимим доказом, безпідставні.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом.

Покликання апелянта в підтвердження своїх доводів на відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння апеляційний суд до уваги не бере, оскільки зазначений документ не складався в зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта про невідповідність дій поліцейського п.6, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, на вимогах закону не ґрунтуються.

Зроблений апелянтом висновок про те, що лише відмова особи після оформлення відповідного направлення від проходження огляду в медичному закладі є єдиною підставою для складення при свідках протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, є помилковим.

З відеозапису події від 06 квітня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений поліцейським з протоколом про адміністративне правопорушення, однак на пропозицію поліцейського пояснення не надав і підпису в протоколі не поставив, що правомірно було розцінено як відмова від підпису.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним, а тому дані про особу у цьому випадку не враховуються.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 13 травня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах