печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва Карабань В.М., при секретарі Косовській М.Д., за участю прокурора Біловара Р.Й., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки у м. Києві Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 171, складеного 04.03.2019 старшим оперуповноваженим сектору протидії корупції Управління захисту економіки у м. Києві ДЗЕ Національної поліції України капітаном поліції Геращенком В.С., Джемесюк П . В., звільняючись з посади головного спеціаліста відділу комплектування, обліку, організації підготовки та перепідготовки кадрів департаменту персоналу та адміністративного забезпечення 03.08.2017, будучи суб'єктом, на якого поширюються вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а також рішень Національного агентства від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088 (зі змінами), від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089 (зі змінами), в порушення встановленого законом строку, несвоєчасно без поважних причин, 19.04.2018 подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Прокурор відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції ГПУ Біловар Р.Й. подав висновок в порядку ч. 1 ст. 250 КУпАП, просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі санкції вказаної статті.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визнав та щиро розкаявся, пояснив, що подав декларацію із запізненням у зв'язку з тим, що не досконало знав вимоги ЗУ «Про запобігання корупції». Приблизно 15-16 квітня 2018 року ОСОБА_1 зателефонували працівники Пенсійного фонду України та повідомили, що останній після звільнення з посади зобов'язаний був подати декларацію до 01.04.2018. Оскільки на той момент електронний ключ ОСОБА_1 був уже заблокований, останній виготовив новий електронний ключ у ПАТ КБ «Приват Банк» та за його допомогою 19.04.2018 було подано електронну декларацію після звільнення.

Вислухавши пояснення прокурора, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя приходить наступного висновку.

Протокол № 171 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, складений 04.03.2019 старшим оперуповноваженим сектору протидії корупції Управління захисту економіки у м. Києві ДЗЕ Національної поліції України капітаном поліції Геращенком В.С., що відповідає ст. 255 КУпАП.

ОСОБА_1 , як особа, що відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» припинила діяльність пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов'язана була наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, тобто до 01.04.2018. Проте така декларація нею була подана лише 19.04.2018.

Згідно послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчиняв ОСОБА_1 (дата реєстрації в Реєстрі 16.03.2017 12:04), останній розпочав дії по заповненню декларації у 2018 році лише 18.04.2018 та після заповнення усіх розділів декларації натиснув кнопку «Зберегти чернетку». 19.04.2018продовжив роботу у реєстрі та після заповнення/перегляду розділів декларації натиснув кнопку «Подати документ».

Таким чином, у період за 01.01.2018 по 01.04.2018 суб'єкт декларування ОСОБА_1 жодних дій у реєстрі не вчиняв.

Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2017 рік (після звільнення) не встановлено.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язані з'ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Пункт 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст.252 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП доведена повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставина, що пом'якшує відповідальність правопорушника є його щире розкаяння.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172-6, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності, наклавши стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесяти) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири)грн. 20 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред'явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М.Карабань