Справа № 404/3746/19
Номер провадження 3/404/1141/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Бурко Руслан Володимирович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 , за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 29.05.2019 року о 03 год. 21 хв., рухався в м. Кропивницькому по вул. Вокзальна, 74, керуючи транспортним засобом «Kia Cerato», державний номерний НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя, нестійка хода, тремтіння рук), від проходження медичного огляду та огляду за допомогою спецтехзасобів на визначення стану сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, та при цьому не зупинився на вимогу працівників поліції, завчасно подану за допомогою спеціального звукового сигналу, у зв`язку з чим був зупинений шляхом переслідування.

Таким чином своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.4, 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав повністю та пояснив, що він не керував транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Пушкарьов Д.Є. просив суд закрити провадження в справі, посилаючись на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний у суді, за клопотанням сторони захисту, свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що 29.05.2019 року близько 03 год. 25 хв. він перебував біля магазину «АТБ», що розташований по вул. Вокзальній в м. Кропивницькому, де став свідком того, як до магазину під`їхав автомобіль «Kia», сірого кольору, з якого вийшов водій, залишивши відчиненими двері, пішов у невідомому напрямку. Потім з заднього пасажирського сидіння автомобіля також вийшов чоловік, який підійшов до водійського сидіння, зазирнувши через відчинені водійські двері до салону автомобілю, зачинив їх та залишився стояти біля автомобілю. В цей час до автомобілю під`їхали працівники поліції, які підійшли до останнього.

Допитаний у суді, за клопотанням сторони захисту, свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 29.05.2019 року він разом з ОСОБА_1 та іншими його знайомими святкували його день народження, в ході чого вживали алкогольні напої. Після чого ОСОБА_1 зателефонував його знайомому та попрохав його, щоб останній приїхав за ним та відвіз його потім додому. В подальшому, він не бачив, як та коли поїхав ОСОБА_1 . Вказати хто конкретно керував автомобілем також не зміг, оскільки не бачив, однак вважає, що ОСОБА_1 за кермо не сідав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Пушкарьова Д.Є., свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проаналізувавши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність водія за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частинами 2, 3 статті 266 КУпАП, визначено, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 те, що захисник просив суд закрити провадження в справі, посилаючись на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаю, що доведеність його вини у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 412965 від 29.05.2019 року із долученим відеозаписом (а.с.1,7-16), які підтверджують обставини встановлені судом, у тому числі факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та від проходження медичного огляду в закладах охорони здоров`я в присутності двох свідків, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили обставини вказані у протоколі, зокрема зазначили, що ОСОБА_1 , у якого були явні ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, відмовився (а. с. 3-4).

Крім того положенням ст.122-2 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті учасники дорожнього руху, які не виконали вимог поліцейського.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ст.122-2 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.11), протоколом про адміністративне затримання (а.с.15), які у своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені судом.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які об`єктивні дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.

При цьому твердження ОСОБА_1 та його захисника проте, що він керував транспортним засобом не знайшло підтвердження в ході судового розгляду, зокрема допитаний судом свідок ОСОБА_3 зазначив, що він не бачив хто саме керував транспортним засобом, а пояснення свідка ОСОБА_2 викликають у суду сумніви в їх достовірності, оскільки особа, яка нібито керувала зазначеним транспортним засобом та вийшла з водійського сидіння залишилась не встановленою і встановити її в ході судового розгляду не представилось можливим. Що стосується посилання захисника на відсутність в матеріалах справи речових доказів, а саме показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то з долученого до суду диску з відеозаписом зазначених подій вбачається, зокрема з розмови працівників поліції, що ними хоча встановлено, однак дійсно не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. При цьому в ході судового розгляду не спростовано того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, а його доводи та доводи його захисника з приводу відсутності в його діях складів адміністративних правопорушень, вважаю непереконливими через їх необґрунтованість та безпідставність, та суд розцінює їх, як спосіб захисту, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених по справі об`єктивних, належних, допустимих доказів, які є послідовними, достатньо вагомими, чіткими, узгодженими між собою, а тому є достовірними, достатніми та відповідають критеріям якості доказів, встановленим в рішеннях Європейського суду з прав людини в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 липня 2011 року та в справі «Яременко проти України» від 12 вересня 2008 року, а тому не викликають сумнівів у суду та покладені в основу постанови.

Тому суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 та його захисника щодо його невинуватості у вчиненні правопорушення, як намагання уникнення відповідальності за вчинене.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При призначенні виду адміністративного стягнення, суд відповідно ст. 33 КУпАП враховує характер вчинених правопорушень, які є тяжкими, про що свідчить їх характер, та визначені законодавцем вид та розмір адміністративного стягнення, їх особливу небезпечність, підвищену соціальну чуттєвість до такого роду правопорушень, особу правопорушника, який тимчасово не працевлаштований, враховуючи ступінь його вини та обставини правопорушення, вважає, що достатньо буде призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 122-2, 130, 283, 284, 285 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 153 грн.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП на ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 ) накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., який підлягає сплаті на наступні реквізити: призначення платежу 21081300, р/р 1001, , МФО 899998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп., який підлягає сплаті на наступні реквізити: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО банку: 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (в графі «Призначення платежу» необхідно вказувати «Судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення»).

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Р. В. Бурко