Дата документу Справа № 310/1383/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 310/1383/19 Головуючий в 1 інстанції Крамаренко А.І.
Провадження №33/807/248/19 Доповідач в 2 інстанції Тютюник М.С.
Категорія ч.1 ст. 164 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , інспектора Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Синицького В.В., представника Укртрансбезпеки за довіреністю, розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 березня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балківці, Новоселицького району Чернівецької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 17000 гривень, зі стягненням судового збору.

Згідно з оскаржуваною постановою, 14.02.2019 р. о 13 годині 50 хвилин на 556 км автодороги Одеса-Новоазовськ у Запорізькій області при перевірці водія транспортного засобу ВАЗ 640440 ОСОБА_1 , який надавав послуги з перевезення пасажира на таксі, виявлено порушення: здійснення господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим порушив вимоги ст. 58 Господарського Кодексу України, а також без одержання ліцензії на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, передбаченої п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити. Вказує, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив всі обставини справи, виніс не обґрунтоване рішення, чим порушив норми матеріального та процесуального права. В порушення ст. 252 КУпАП здійснив його допит поверхнево, без виклику свідка, показання якого вважає вкрай важливими. Крім того, суд вказав статті, якими він керувався, а саме ст. 13, 24-1, ч. 1 ст. 178 КУпАП, однак зазначені статті справи не стосуються.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, інспектора та представникаУкртрансбезпеки, які заперечували скарзі, а представник зазначив про відсутність даних щодо системності дій ОСОБА_1, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 повідомив, що в таксі не працює, на прохання свого сусіда ОСОБА_2 повіз його до м. Бердянськ, самостійної підприємницької діяльності не здійснює.

У судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_2 підтвердив покази ОСОБА_1 та зазначив, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, і дійсно попросив ОСОБА_1 , який є його сусідом підвезти до міста, підтвердив факт зупинки в той день їх працівниками поліції, але при апеляційному розгляді не підтвердив пояснень, які містяться у матеріалах справи, зазначив, що при собі у нього в той час не було жодних документів, тому яким чином встановлювали працівники поліції його особистість не відомо. Підписав якийсь документ на прохання поліційського, не читаючи, оскільки був на підпитку .

В суді апеляційної інстанції інспектор Синицький В.В., яким було складено протокол відносно ОСОБА_1 показав на свідка ОСОБА_2 , як на чоловіка, який дійсно перебував в автівці ОСОБА_1 та перебував у стані алкогольного сп`яніння і при собі документів не мав.

Додатково з метою перевірки пояснень ОСОБА_2 були оглянуті паспорт, довідки з місця проживання даної особи та встановлено сусідство ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1) внаслідок перейменування АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 .

Отже, за наведених вище обставин, апеляційна інстанція з міркувань їх сумнівності, не приймає до уваги письмові пояснення ОСОБА_4 , що наявні у матеріалах справи (а.с.4).

Проаналізувавши додані до протоколу докази, приходжу до висновку про неспростовність доводів апелянта.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається із матеріалів даної справи, суддя в порушення вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, не з`ясував обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Так, відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується діями, спрямованими на провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом. Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Частиною 2 статті 3 Господарського кодексу України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно зі статтею 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підприємництво», підприємництво це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, поняття «підприємницька діяльність» («підприємництво») є складовою ширшого за обсягом поняття «господарська діяльність».

З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючі ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

З урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення серії №0009117 від 14 лютого 2019 року та додані до нього матеріали не містять даних про те, що ОСОБА_1 здійснював свою діяльність систематично, тобто здійснював свою діяльність зі перевезенням вантажів на постійній основі, тому апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 системи в провадженні господарської діяльності та сам факт перевезення виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи на вказані вище обставини уваги не звернув, та не конкретизував обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення і не навів відповідної мотивованої оцінки доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вважаю, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виниОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, а саме в частині порушення порядку провадження господарської діяльності, а тому матеріалами справи вона не доведена.

Виходячи з цього, вважаю необхідним апеляційну скаргуОСОБА_1 задовольнити та скасувати постанову судді суду першої інстанції як необґрунтовану, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП суддя,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставіп. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник