Справа №461/4108/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., з участю представника митниці Дунаса М., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захсника ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Львівської митниці ДФС про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил,

ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Львівській області, тимчасово не працює, проживає: АДРЕСА_1 .Паспорт НОМЕР_1 , виданий 07.07.2016 року., орган 4611, запис номер: 593,

за ст. 472 Митного Кодексу України,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про порушення митних правил №1516/20900/18 від 02 квітня 2019 р., 02.04.2019 року близько 15 год. 11 хв. в зону митного контролю м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС в напрямку в`їзд в Україну заїхав транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 311» із реєстраційними номерами НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 . До митного контролю було подано митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, яка була завірена печаткою ПМК №280. В ході проведення письмового декларування гр. ОСОБА_1 заявив про наявність у нього лише запасних частин бувших у використанні загальною вагою 150 кг. З метою перевірки достовірності даних заявлених у митній декларації, вказаний транспортний засіб було направлено на бокс поглибленого огляду, де під час митного огляду транспортного засобу було виявлено у вантажному відсіку автомобіля не задекларований товар, а саме: одяг без ознак використання вагою 702 кг. та взуття без ознак використання вагою 23 кг. Зазначений товар переміщувався у 24 мішках.

Органом митниці дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 472 МК України як не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню митними платежами.

Захисник Скаба І.В. в судовому засіданні зазначив, що при переміщенні 02.04.2019 р. через митну території України ОСОБА_1 діяв у відповідності до вказівок інспектора Львівської митниці ДФС та Митного кодексу України. Зокрема усно повідомив працівнику Львівської митниці ДФС про те, що в транспортному засобі знаходяться запасні частини бувші у використанні загальною вагою 150 кг, одяг вагою близько 700 кг та взуття вагою близько 20 кг. Після цього, працівник митного поста «Мостиська» сказав, що необхідно письмово заповнити митні декларації, одну на запасні частини, а іншу на одяг та взуття, що ОСОБА_1 і зробив через неналежну обізнаність з митним законодавством України та переконанням того, що службові особи митниці надають законні вказівки. І саме тому ОСОБА_1 . підготував дві митні декларації, де в одній вказав запасні частини, а в іншій: одяг та взуття, які перевозив. Проте працівник митниці з невідомих причин прийняв лише одну декларацію. Додав, що не мав жодного умислу на ухилення від декларування товарів, які ввозив на митну територію України, що повністю підтверджується тим, що він рухався по «червоному коридору», усно повідомив працівникам митного поста про всі товари, які перевозились, будь-яких ознак приховування товарів не виявлено, а також було належним чином заповнено митні декларації, як того вимагали працівники митниці. Наголосив, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Представник ЛМ ДФС заперечив проти закриття провадження по справі та просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України та накласти передбачене санкцією даної статті адміністративне стягнення. Наголосив, що у відповідності до п. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Заслухавши думку представника митниці та особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Суддя вважає за необхідне згідно зі ст. 487 МК України, застосувати норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Як встановлено Митним кодексом України до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, притягуються особи, які здійснили недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність , що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Під час розгляду справи судом не здобуто доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення. Як зазначав в судовому засіданні захисник Скаб І.Б., останній діяв у відповідності до вказівок інспектора Львівської митниці ДФС. Заповнення декларації на вилучений товар одяг без ознак використання вагою 702 кг. та взуття без ознак використання вагою 23 кг підтверджується копією наданої в судовому засіданні копією митної декларації від 02.04.2019 р., в якій зазначено, що ОСОБА_1 задекларував одяг новий вагою 700 кг та взуття нове вагою 200 кг. Працівник митниці в судовому засіданні не спростував доводи сторони захисту про те, що працівники митниці відмовились приймати ту митну декларацію від ОСОБА_3 .

Таким чином, дії ОСОБА_1 не містять складу порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, оскільки відсутня суб`єктивна сторона складу адмінправопорушення.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Товар, який був вилучений Львівською митницею ДФС слід повернути особі, що притягується до адміністративної відповідальності, після проведення митного оформлення або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було ввезено.

Керуючись ст.ст.7, 9, 243-244, 247, 248, 249, 251, 257, 283-285 КУпАП, ст.ст. 472 487, 527, 528 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 472 МК України - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №1516/20900/18 від 02 квітня 2019 р. товар, - повернути ОСОБА_1 після проведення митного оформлення або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було вивезено.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В.Є. Радченко