Справа № 397/816/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

02.07.2019 року суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , не працює,

за ст. 121 ч. 4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №028092 від 22.05.2019 року, 22 травня 2019 року, о 15 год. 05 хв., в смт. Олександрівка на 244 км а/д Київ-Знам`янка Н-01, ОСОБА_1 керував автомобілем MAN д.н. НОМЕР_1 НОМЕР_2 , який не пройшов обов`язковий технічний контроль для ТЗ, які підлягають такому контролю, дане порушення повторне протягом року згідно постанови ЕАА№0419693 від 28.05.2018 року за ст. 121 ч. 1 КУпАП, чим порушив вимоги п. 31.3б Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою вину не визнав, надав пояснення, що 22.05.2019 року здійснював перегін автомобіля MAN д.н. НОМЕР_1 НОМЕР_2 , який йому не належить, до кінцевого власника, отже, за своєчасне проходження технічного огляду він відповідальність не несе.

Посилався на ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами МВС, підлягають обов`язковому технічному контролю, але дане ТЗ не зареєстроване в Україні та ввезене на її території на номері, так звана «євробляха».

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, встановив наступне.

Згідно п. 31.3 «б» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Ч. 4 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Згідно ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять жодної інформації, що транспортний засіб - автомобіль MAN д.н. НОМЕР_3 зареєстрований в Україні в установленому законом порядку.

ОСОБА_1 надав суду копію реєстраційного документу на вказаний автомобіль, складений польською мовою, з якого вбачається, що автомобіль зареєстрований у Польщі, а не в Україні.

Також з протоколу та матеріалів справи не вбачається тип, вид ТЗ, неможливо встановити, чи є він легковим, чи вантажним, яка його вантажопідйомність.

Таким чином вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП.

Суд дійшов висновку, що відсутні належні, допустимі докази адміністративного правопорушення, яке інкримінується особі, отже, відсутній склад правопорушення, а саме, об`єктивна та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із наведеним, провадження по даній справі необхідно закрити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 121, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 121 ч. 4 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена шляхом подання скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя О.В. Чорна