КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 травня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

потерпілого ОСОБА_1

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 9 січня 2019 року, якою

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., та стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 5 грудня 2018 року о 07 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Бакинська, 37г, керуючи автомобілем «ВАЗ-21093», державний номерний знак НОМЕР_1 перед початком руху не впевнився в безпеці руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мітсубіші Ланцер» державний номерний знак НОМЕР_2 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вказаними діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 ПДР України, що утворює склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що рішення суду є необ'єктивним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм КУпАП за хибними висновками та неповністю встановленими обставинами. Так апелянт зазначає, що він інкримінованого йому правопорушення не вчиняв, і на момент здійснення ДТП його автомобіль не міг рухатись, так як був припаркований у дворі за дві доби до того та заблокований на ручні гальма, а він ( ОСОБА_3 ) перебував в момент ДТП вдома, свідками чого є його родичі та мешканці будинку. Також апелянт вказує, що коли він прибув за викликом працівників поліції, останні засвідчили, що мотор автомобіля був холодний.

Окрім того, апелянт наголошує, що суд першої інстанції необґрунтовано відхилив його клопотання про допит свідків та про долучення до матеріалів справи фотокарток.

Заслухавши доповідь судді, опитавши учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідків, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до положень ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, вважаю, що висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених судом першої інстанції, є законним та обґрунтованим.

Приймаючи рішення у справі про винуватість ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, складений стосовно ОСОБА_2 , схему ДТП, розташування транспортних засобів та локалізацію пошкоджень на них, письмові пояснення учасників ДТП (ас. 10).

Так, відповідно до матеріалів справи, відносно ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушенні серії БД № 219380 про те, що останній 5 грудня 2018 року о 7 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Бакінській, 37г, керуючи транспортним засобом «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався в безпеці руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi» державний номерний знак НОМЕР_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п. 10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП (ас. 1).

Згідно з первинними поясненнями ОСОБА_2 , він 5 грудня 2018 року о 7 год. 40 хв. знаходився в своєму помешканні, почув спрацювання сигналізації на своєму авто. Вийшов до автомобіля, який дві доби тому залишив і протягом цього часу автомобілем не користувався. Підійшовши до автомобіля, побачив, що, вочевидь, здійснюючи задній хід, в його ( ОСОБА_2 ) автомобіль в'їхав автомобіль «Mitsubishi» державний номерний знак НОМЕР_2 , родич власника цієї машини почав викликати поліцію (ас. 5).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що за дві доби до події він припаркував автомобіль не біля бордюру, оскільки було багато снігу, і з цього часу він не користувався автомобілем. Коли 5 грудня 2018 року спрацювала сигналізація, тільки тоді вийшов з'ясувати, що трапилось. Вважає, що водій автомобіля «Мітцубісі» при паркуванні в'їхав в його автомобіль, і в ДТП винен саме водій іншого автомобіля.

З первинних пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_1 вбачається, що останній 4 грудня 2018 року приблизно о 20 год. 15 хв. повертався з роботи додому та припаркував автомобіль біля будинку по вул. Бакинській, 37 г. Попереду нього ( ОСОБА_1 ) стояв автомобіль «Hyundai Tucson»НОМЕР_4. Він ( ОСОБА_1 ) припаркувався за ним. Позаду його ( ОСОБА_1 ) автомобіля було вільне приблизно двох метрів місце, а за цим вільним проміжком стояли інші авто. Зранку о 7 год. 00 хв. він ( ОСОБА_1 ) побачив, що ззаду в праву сторону заднього бамперу в'їхала автівка «Лада» НОМЕР_1 . Авто, яке в'їхало в його автомобіль, так і залишилось в положенні, контактуючи з його ( ОСОБА_1 ) автомобілем. Після зустрічі з водієм « Лада » була викликана поліція. Перед цим водій транспортного засобу «Лада» визнав свою вину та пропонував компенсацію у сумі 100 у.о., на що він ( ОСОБА_1 ) не погодився (ас. 3).

В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та пояснив, що 4 грудня 2018 року близько 20.00 год він повертався з роботи до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де припаркував своє авто під вікнами будинку. Попереду його машини був припаркований автомобіль HUNDAI, а позаду автівки залишалося трішки більше одного метру вільної відстані до наступного припаркованого авто. 5 грудня 2018 року близько 07.00 год. в групі у Viber будинку «АДРЕСА_1», він побачив фото, яке скинув сусід, з яким він (ОСОБА_1) особисто незнайомий. На цьому фото його авто виявилося вдареним ззаду іншим авто, а саме LADA SAMARA номерний знак: НОМЕР_3 , який стояв позаду його (ОСОБА_1) авто та попереду припаркованого SUBARU. Він одразу вийшов на вулицю до місця події. Побачив своє авто, яке стояло на тому ж місці, де він його припаркував, але позаду вже знаходилась автівка правопорушника, яка була дуже невміло припаркована - посередині дороги та лівим переднім бампером була прикута до задньої правої частини бамперу його (ОСОБА_1) автомобіля. З'ясувавши хто власник ( ОСОБА_2 ) та дочекавшись його, його ( ОСОБА_5 ) чекала неприємна розмова. ОСОБА_2 не відповідав на його запитання з приводу скоєного ним правопорушення та про наявність у нього полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Тоді він (ОСОБА_1) повідомив, що має намір викликати поліцію. На це ОСОБА_2 відреагував тим, що запропонував йому гроші, як компенсацію за спричинену ним шкоду, та повідомив про те, що не має полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Від запропонованої суми він ( ОСОБА_6 ) відмовився, бо вона не покривала витрат на ремонт авто. Він про це повідомив ОСОБА_2 На той момент між ними вже виникли неприязні відносини і домовитися не виявилося можливим, хоча ОСОБА_2 не заперечував факту своєї вини. Він ( ОСОБА_6 ) викликав поліцію. Поліція прибула на місце дорожньо-транспортної пригоди, після чого було складено протокол про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України. На підтвердження обставин події ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції наданий скріншот переписки з фотокарткою ДТП.

Допитаний в суді апеляційної інстанції інспектор патрульної поліції ОСОБА_7 , який складав схему місця пригоди, яка мала місце 5 грудня 2018 року, повідомив, що прибув на виклик про ДТП 5 грудня 2018 року по АДРЕСА_1. Заявник повідомив, що зранку виявив два автомобілі близько ранку. Як було з'ясовано по обставинах події, транспортний засіб «ВАЗ 21093» в'їхав в інший автомобіль, який був припаркований. ДТП відбулось близько ночі. Він відібрав пояснення у свідка. За результатами перевірки, з урахуванням місця розташування транспортних засобів, пошкоджень на автомобілях було складено протокол на водія «ВАЗа». На час огляду місця ДТП невелика кількість снігу була на тротуарі та бордюрі.

Допитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_8 пояснив, що бачив автомобіль «ВАЗ 21093» на одному і тому ж самому місці. Авто рідкісне, тому, що має жовті диски. Зранку бачив вказаний автомобіль на тому місці, на якому бачив раніше цей автомобіль, так як зранку свідок відправляється на роботу. На цій ділянці дороги поганий поворот, є нахил, була ожеледиця. Біля бордюру важко паркуватися. Це небезпечна ділянка, яку потрібно дуже обережно проїжджати. Він вважає, що для того, щоб отримати такі пошкодження на автомобілях, передньому автомобілю треба було «газанути» назад. Він вважає, що водій переднього автомобіля поїхав назад, оскільки тоді на вулиці був сніг, який залишився під автомобілем «ВАЗ». Якби автомобіль «ВАЗ 21093» рухався, то були б сліди такого руху. Проте, таких слідів він бачив. Він проїжджав повз це місце. При цьому, якби зранку було ДТП, то він побачив би. В разі, якщо б автомобіль «ВАЗ» стояв так, як зафіксовано на фото, то йому ( ОСОБА_9 ) треба було б дуже обережно їхати, оскільки місця для проїзду автомобіля ледь-ледь вистачило б. Коли він проїжджав зранку, то перешкод для руху його автомобіля не було. Пояснити, чому, проїжджаючи зранку на цій ділянці дороги, він не побачив ДТП та, в разі знаходження автомобіля «ВАЗ» в тому положенні, яке зафіксовано на схемі ДТП, для нього ( ОСОБА_8 ) не було перешкод в русі, ОСОБА_8 не зміг.

Згідно зі схемою ДТП, яка підписана обома учасника ДТП без будь-яких застережень, та фотокарток, наданих сторонами, автомобіль «ВАЗ 21093» розташований майже посередині проїзної частини під кутом до правої задньої частини автомобіля «Mitsubishi Lancer». В результаті ДТП автомобіль «Mitsubishi Lancer» отримав пошкодження заднього бамперу, автомобіль «ВАЗ 21093»переднє ліве крило, передній бампер (ас. 2-2зворот).

Згідно з довідкою УкрГМЦ від 12 квітня 2019 року за № 01-20/558, наданою ОСОБА_2 , за оперативними даними метеорологчіної станції Київ 4 грудня 2018 року протягом доби опадів не було, висота снігового покриву 18 см, на дорогах ожеледиця. 5 грудня 2018 року вночі слабкий дощ, кількість опадів 0,0 мм, вдень невеликий дощ, кількість опадів 3 мм. Висота снігового покриву 21 см. На дорогах ожеледиця (ас. 33).

Оцінюючи зібрані у справі та досліджені докази в їх сукупності, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відєозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З огляду на наявні у справі докази вважаю, що висновок суду першої інстанції про порушення саме ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження, є законним та обґрунтованим, оскільки місце розташування транспортних засобів після ДТП, локалізація пошкоджень на них, пояснення свідка ОСОБА_8 щодо обставин проїзду в цей ранок на ділянці, де відбулося ДТП, свідчить про те, що саме автомобіль під керуванням ОСОБА_2 здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем, належним ОСОБА_11 .

Посилання апелянта на те, що він інкримінованого йому правопорушення не вчиняв і на момент здійснення ДТП його автомобіль не міг рухатись, так як був припаркований у дворі за дві доби та заблокований на ручні гальма, а апелянт перебував в момент ДТП вдома, свідками чого є його родичі та мешканці будинку, спростовуються поясненнями, які надав в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_8 , відповідно до яких зранку ДТП він не бачив, та перешкод для руху його ( ОСОБА_8 ) автомобіля не було, хоча так, як стояв автомобіль «ВАЗ», який зафіксований на фото, він слугував би для руху автомобіля під його (ОСОБА_8) керуванням, перешкодою. Вказані обставини свідчать, що саме автомобіль під керуванням ОСОБА_2 під час здійснення руху скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем «Мітцубісі».

Окрім того, надана ОСОБА_2 довідка щодо погодних умов 4-5 грудня 2018 року не підтверджує обставини, на які останній посилається, та доводи ОСОБА_2 про те, що був сніг, який перешкоджав йому припар куватися біля бордюру, спростовуються як даними, викладеними в цій довідці, так і наданими сторонами фотокартками, з яких вбачається, що сніг перебуває на узбіччі за бордюром та ближче до середини проїзної частини (ас. 19), з правого боку припаркованих автомобілів, та саме там, де розташований автомобіль «ВАЗ».

Посилання ОСОБА_2 на те, що коли прибув за викликом працівників поліції, останні засвідчили, що мотор автомобіля був холодний, не спростовують механізму та обставин ДТП.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції необґрунтовано відхилив його клопотання про допит свідків, долучення до матеріалів справи фотокарток, з посиланням на брак часу, не підтверджуються наявними у справі даними.

Таким чином, сукупністю наявних у справі доказів беззаперечно доведена винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ДТП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові суду.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що викладені в апеляційній скарзі доводи с необґрунтованими, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 9 січня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва