Справа F 520/5235/19
Провадження F 3/520/2115/19
ПОСТАНОВА

14.05.2019 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії БД F137069 від 18.02.2019, складеним ст.інспектором ВР та ОМ ДТП УПП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_1 щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_2, 14.02.2019 близько 08:40, керуючи транспортним засобом Toyota Carina, державний знак НОМЕР_1, рухаючись по міжквартальному проїзду вул.М.Говорова в м.Одеса, напроти буд.10в, на перехресті рівнозначних доріг, в порушення п.16.12 Правил дорожнього руху, не надав перевагу в русі транспортному засобу Chery Tiggo, державний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який наближався праворуч, внаслідок чого допустив зіткнення, в результаті якого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_2 приймаючи участь в судовому засіданні, вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він 14.02.2019 близько 09.00 год. виїхав з подвірFя будинку 10г по вул.М.Говорова та направлявся в бік виїзду з житлового комплексу. З підземної парковки різко виїхав автомобіль Chery Tiggo, який не надав йому дорогу та врізався в нього. ОСОБА_2 наголосив на тому, що знаків, які б забороняли йому проїзд в обраному напрямку руху, або вказували на необхідність уступити дорогу, або іншій пріоритет транспорту, який виїжджає з парковки, не було, тому на його думку він мав пріоритет в русі, а не водій автомобіля Chery Tiggo.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 повідомив, що 14.02.2019 близько 08:40 год. він на своєму автомобілі Chery Tiggo, державний знак НОМЕР_2 виїжджав з підземної парковки буд.10в по вул.М.Говорова в м.Одеса. При виїзді він подивився праворуч від себе, оскільки виїжджав в бік організованого одностороннього напрямку руху, тому він і не очікував появи транспортного засобу ліворуч від себе. Несподівано з лівої сторони в нього вFїхав автомобіль Toyota Carina, державний знак НОМЕР_1, який здійснював рух проти дозволеного напрямку руху, більш того, на швидкості, яка перевищує дозволену на парковці. На асфальті наявна розмітка з напрямком руху по міжквартальному проїзду, яка встановлена на придомовій території будинку, яка водієм ОСОБА_2 була проігнорована, внаслідок чого сталося така ситуація. Більш того, потерпілий ОСОБА_3 надав суду фотознімки та схему організації руху автотранспорту із зображенням розмітки та дорожніх знаків, які наявні на придомовій території буд.10в по вул.М.Говорова, в м.Одесі.

Зі схеми ДТП вбачається кінцеве положення транспортних засобів, дорожні знаки та напрямок руху транспортних засобів.

Оцінюючи вищезазначені докази, суд приходить висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозвFязку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху, який не врахував дорожньої обстановки, не надав перевагу в русі транспортному засобу який наближався праворуч, та допустив зіткнення транспортних засобів, доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

При цьому суд керувався критерієм «поза розумним сумнівом», згідно якого і усталеної практики доведеність вини може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення ЄСПЛ Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 6.12.98, Ушаков та Ушакова проти України від 18.06.2015, Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011).

Отже, водій ОСОБА_2 здійснював рух назустріч організованому і дозволеному в між квартальному проїзді напрямку, що й стало причиною ДТП.

З матеріалів справи та пояснень водіїв вбачається, що учасники зазначеної ДТП не скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обовFязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому ОСОБА_2 підлягає адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху на загальних підставах.

Оскільки ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом, допустив порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Доводи ОСОБА_2 про те, що на при домовій території буд.10в по вул.М.Жукова в м.Одесі відсутні знаки або розмітка, яка б забороняла йому рух в напрямку, яким він ріхувся, спростовуються матеріалами справи..

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, на підставі якої піддати його адміністративному стягненню в вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 (Триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (Триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

РозFяснити ОСОБА_2 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк не пізніше пFятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу або з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення у разі оскарження постанови про стягнення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, де в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.