Справа № 467/840/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.,

за участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка матеріали, які надійшли від Абузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою : АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії АПО 18 № 566087 від 20 червня 2018 року, серії АПР18 № 566085 від 20 червня 2019 року, серії АПР 18 № 566088 від 21 червня 2019 року, серії АПР18 №566082 від 20 червня 2019 року, серії АПР18 № 566083 від 20 червня 2019 року, серії АПР18 № 566084 від 20 червня 2019 року, серії АПР18 від 20 червня 2019 року ОСОБА_1 13 червня 2019 року о 23 год. 45 хв., 09 червня 2019 року о 23 год. 45 хв, 17 червня 2019 року о 23 год. 45 хв., 02 червня 2019 року о 23 год. 45 хв., 05 червня 2019 року о 24 год. 45 хв., 07 червня 2019 року о 23 год. 45 хв. та 11 червня 2019 року о 23 год. 00 хв. був відсутній за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , чим порушив ухвалу суду про адміністративний нагляд.

На підставі ст. 36 КУпАП вказані матеріали об`єднані в одне провадження, позаяк, розглядаються одним суддею і стосуються однієї і тієї ж особи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він перебував вдома, працівник поліції перевіряв цей факт.

У свою чергу, суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані йому докази у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, з урахуванням вимог ст.ст. 245, 251, 280 того ж Кодексу щодо завдань провадження у справі про адміністративне правопорушення та з`ясування наявності/відсутності обставин, які підлягають доказуванню у цій справі, прийшов до таких висновків.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 187 КУпАП настає у разі порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявки за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрації в органів Національної поліції, якщо ці дії або ж одна із них вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, уповноважена особа, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 187 КУпАП, повинна вказати суть цього правопорушення, як то, обрати із переліку, передбаченого ч.1 ст. 187 того ж Кодексу, один чи кілька пунктів у залежності від виявленого факту порушення.

Такий обов`язок випливає із норми ч.1 ст. 256 КУпАП України, позаяк, відомості щодо суті правопорушення фактично утворюють його об`єктивну сторону.

Та як слідує із вищевказаного, об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187, а відтак, і ч.2 цієї ж правової норми, визначає одне чи кілька діянь, що передбачені саме частиною першою ст. 187 КУпАП.

Інакше кажучи, порушити ухвалу суду про адміністративний нагляд неможливо, оскільки об`єктивну сторону такого адміністративного правопорушення визначає саме діяння, яке передбачене ч.1 ст. 187 КУпАП, а не порушення ухвали суду, якою встановлені ті чи інші обмеження із числа регламентованих статтею 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01 грудня 1994 року № 264/94 ВР.

А тому, що конкретно мала на увазі особа, уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення, вказуючи про порушення ухвали суду про адміністративний нагляд залишається незрозумілим.

Зокрема, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання, а тому яке конкретно правило адміністративного нагляду він порушив фактично залишено на розсуд суду.

У той же час, суд позбавлений можливості самостійно відредактовувати протокол з цього питання, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тому, апріорі, у цьому випадку вказувати на порушення безпосередньо ухвали суду є недопустимим, оскільки нею лише встановлено адміністративний нагляд відносно, а самі правила цього нагляду чітко визначені ч.1 ст. 187 КУпАП і саме їх порушення й утворює собою об`єктивну сторону цього адміністративного правопорушення.

Як наслідок, таке формування фабули обвинувачення, як у цьому випадку, є неприйнятним, позаяк, порушує конвенційні права особи відносно якої складається такий протокол, зокрема право знати у чому її звинувачують та мати можливість будувати належний захист.

А тому за таких обставин, з огляду на зміст протоколів про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП, оскільки його об`єктивна сторона не відображена у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому останній не може бути взятий до уваги, як доказ у справі, оскільки не відповідає ані нормам національного закону щодо зазначення суті правпорушення ( ч.1 ст. 256), ані визначеним ЄСПЛ стандартам, тобто є недопустимим доказом у справі.

Стосовно ж доказів установлення відносно ОСОБА_1 адміністративного нагляду та кваліфікації його дій за ч.2 ст. 187 КУпАП, як то, ухвал Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07 березня 2019 року та від 12 червня 2019 року, то останні не посвідчені у встановлено законом порядку, а саме відповідно до Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженій наказом Державної судової адміністрації України 17.12.2013 року № 173.

Інакше кажучи, поліцейський Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївської області не може посвідчити копію судового рішення печаткою Для пакетів. До того ж саме засвідчення не містить дати, прізвища та імені по батькові особи, яка засвідчила копію.

Як наслідок, докази щодо встановлення відносно ОСОБА_1 адміінстративного нагляду та притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 187 КУпАП, не відповідають вимогам закону, а тому суд не може посилатись на них при прийнятті рішення.

Та знову ж таки, суд розглядає провадження саме на підставі даних протоколу та висунутого у ньому твердження (обвинувачення), у той час, як інші матеріали, що додані до нього, є лише доказами висунутого у протоколі твердження.

Водночас, за правилами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністі події і складу адміністративного правопорушення.

То оскільки суд установив відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП, то це провадження належить закрити на підставі вказаної правової норми.

При цьому, судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, за правилами ст. 40 -1 КУпАП, позаяк, на ОСОБА_1 за таких обставин не може бути накладене адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Об`єднати матеріали провадження №3/467/312/19, № 3/467/317/19, № 3/467/313/19, №3/467/314/19, №3/467/315/19, № 467/316/19, № 467/318/19 в одне провадження та присвоїти йому єдиний номер провадження - № 3/467/312/19.

Об`єднати матеріали справи № 467/840/19, №467/845/19, №467/841/19, №467/842/19 та №467/843/19, 467/844/19, №467/846/19 а одну справу та присвоїти їй номер - №467/840/19.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 187 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і обов`язковою для виконання на всій території України.

Суддя І.В. Явіца