Провадження № 3/234/2649/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Кравченко О.Ю,

за участю секретаря судового засідання Малушка С.В.

прокурора Чередниченко О.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт.Єрки Катеринопільського району Черкаської області, РНОКПП НОМЕР_1 , працює заступником директора КП «Кременчуцька міська телерадіокомпанія», проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

якому роз`яснено право на відвід, ст.63 Конституції України, права та обв`язки, передбачені ст.268 КУпАП,-

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією №323 від 14.06.2019 року, який складений старшим оперуповноваженим відділу протидії корупції управління оперативних розробок Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції Вакулюком А.П.., ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, яке виразилось у наступному.

Так, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора дирекції програм філії ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Донецька регіональна дирекція», будучі, згідно підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII (далі закон №1700-VII), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону №1700-VII, в установлений законом термін не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупцією (далі НАЗК) про суттєві зміни в майновому стані, після набуття у власність 16.11.2017 об`єкту нерухомого майна, вартістю 307500 грн., а саме квартири АДРЕСА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 2 статті 176-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнав та пояснив, що умислу на приховування цього факту в нього не було, він неправильно сприйняв норми Закону України «Про запобігання корупції», оскільки вважав, що інформація про придбану у листопаді 2017 року квартиру підлягає включенню у щорічну декларацію, що він і зробив, подавши щорічну декларацію за 2017 рік та включивши до неї інформацію про придбану квартиру.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що зібраними доказами по справі підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП. Просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали об`єднаної справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Згідно ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП, фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Відповідно до ст.9 ч.1 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом в.о. генерального директора Державного комітету телебачення і радіомовлення Донецької обласної державної телерадіокомпанії В.О. Підлісного №188-ос від 03.08.2015 року «Про переведення працівників» ОСОБА_1 , начальника цеху радіомовлення та звукозапису, з 03 серпня 2015 року переведено на посаду директора дирекції програм.

Наказом виконавчого директора національної телерадіокомпанії України філії Національна телерадіокомпанія України «Донецька регіональна дирекція» В.О. Підлісного №5-ос від 01.10.2015 року «Про переведення працівників», ОСОБА_1 переведено з посади директора дирекції програм на посаду директора програм дирекції програм з 01.10.2015 року.

Наказом виконавчого директора Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» Олександра Лієва №434 від 27.11.2017 року «Про переміщення працівників» ОСОБА_1 переміщено з 01.12.2017 року в інший відокремлений структурний підрозділ ПАТ «НСТУ» - філію ПАТ «НСТУ» «Регіональна дирекція «UA: Донбас» у тій же місцевості, в межах спеціальності, кваліфікації та посади обумовленими трудовими договорами.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 16.11.2017 року на підставі договору купівлі-продажу №3547 від 16.11.2017 року ОСОБА_1 набув у власність об`єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_2 .

Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 16.11.2017 року, вартість квартири АДРЕСА_2 складає 307 500 грн.

Відповідно до інформації розміщеної в Єдиному державному реєстрі декларацій офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, ОСОБА_1 22.03.2017 року подано декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, 27.03.2018 року подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, 19.02.2019 року подано декларацію особи (перед звільненням) уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, 14.03.2019 року подано щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік (з нового місця роботи).

Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані за фактом набуття у власність об`єкту нерухомого майна (квартири) вартістю 307500 грн. у 2017 році ОСОБА_1 не подано.

Відповідно до ч. 2 ст.172-6 КУпАП неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані - тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, є правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

Суб`єктивна сторона правопорушень, пов`язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП, необхідно отримати докази того, що ОСОБА_1 усвідомлював суспільну небезпечність неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані, передбачав можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажав настання таких наслідків, або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Вважаю, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні прокурором у судовому засіданні не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб`єктивної сторони даного правопорушення в діях ОСОБА_1 , тобто не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо) та мета інкримінованого йому правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 повідомив НАЗК про придбання квартири 27.03.2018 року, подавши щорічну декларацію за 2017 рік, однак не подав повідомлення про суттєві зміни у майновому стані в строки, передбачені ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції».

Разом з тим, матеріали справи не містять в собі даних про те, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» про додаткові заходи фінансового контролю, а також з правовими наслідками в виді адміністративної відповідальності, передбаченими ст.172-6 КУпАП за їх порушення. Надана до матеріалів справи копія наказу ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» від 27.02.2017 року №123 «Про електронне декларування доходів посадових осіб ПАТ «НСТУ» та його філій таких відомостей у собі не містить.

Проаналізувавши наведені обставини вважаю, що ОСОБА_1 , будучі юридично необізнаним, помилився щодо порядку щорічного декларування своїх статків та подання відомостей про зміну майнового стану до НАЗК, включивши відомості про придбання квартири у щорічну декларацію за 2017 рік., яку подав 27.03.2018 року. На думку суду, наведені обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_1 прямого чи непрямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 176-2 КУпАП.

Вказане, на думку суду, свідчить, що не повідомлення або несвоєчасне повідомлення НАЗК в порядку ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції» про суттєві зміни в майновому стані шляхом подачі окремої інформації до НАЗК при відсутності у особи умислу у вчиненні зазначених дій , вказує на відсутність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Окрім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась виключно працівником Департаменту захисту економіки Національної поліції України, який відбирав пояснення, робив запити, збирав докази, складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

При цьому, в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1 , повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДЗЕ та інше.

Слід зазначити, що згідно Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 07.11.2015 № 81 покладення на Департамент обов`язків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається.

Суть правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП полягає неповідомленні або несвоєчасному повідомленні про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

При цьому слід враховувати, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Так, примітка до ст.172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частини 1 і 2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що дозволяє встановити саме ті ознаки, які мають значення для правової кваліфікації.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 11 Закону до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ч.3 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обов`язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п`яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

Частиною першою статті 48 Закону України "Про запобігання корупції" встановлено, що Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль.

Зважаючи на зазначені положення законодавства, перевірка електронних декларацій є виключною компетенцією Національного агентства з питань запобігання корупції, яке виступає єдиним суб`єктом, що здійснює таку перевірку, не наділяючи таким правом інші державні органи. З цією метою Національне агентство наділено відповідними повноваженнями, а саме: правом визначати порядок такої перевірки, отримувати необхідну інформацію, проводити моніторинг способу життя декларантів тощо.

Механізм проведення Національним агентством контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України "Про запобігання корупції", визначається Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим рішення Національного агентства від 10 лютого 2017 року № 56 (далі - Порядок).

Згідно п.1 розділу II Порядку відповідно до Закону Національне агентство проводить щодо декларацій такі види контролю:

1)щодо своєчасності подання;

2)щодо правильності та повноти заповнення;

3) логічний та арифметичний контроль.

Згідно п.2 - п.5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб`єкта декларування та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Департамент захисту економіки Національної поліції України не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб`єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції.

Посадовці ДЗЕ НП України, відповідно до п.4 розділу II Порядку, вправі, виключно у випадку встановлення факту неподання декларації або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів, скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 255 КУпАП передбачено право уповноважених на те посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) складати протоколи про адміністративне правопорушення за ст.ст. 172-4 - 172-9. Статтею 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, Закон України «Про запобігання корупції», який є основним спеціальним Законом у сфері боротьби з корупцією, тільки Національне агентство наділив правом здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (стаття 11 Закону).

Статтею 49 цього Закону встановлено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.

Тобто, всі обов`язкові дії по проведенню контролю та перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності. А органи Національної поліції позбавлені контролюючої функції.

Такий висновок узгоджується з висновком Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.04.2018 року за касаційною скаргою на рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017 року у справі за позовом громадянина до Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії (справа № 814/886/17), де Суд зазначив, що НАЗК здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону №1700-VII. Здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб`єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції НАЗК.

Натомість, в матеріалах справи відсутні докази затвердження та надсилання Національним агентством з питань запобігання корупції до Департаменту захисту економіки Національної поліції України обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 законодавства у сфері запобігання корупції, яке б могло бути правовою підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, як відсутнє і звернення Департаменту захисту економіки Національної поліції України до Національного агентства з питань запобігання корупції щодо отримання відомостей про порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції».

З огляду на викладене, на підставі аналізу вищезазначених нормативних актів приходжу до висновку, що досудова перевірка по справі проведена не уповноваженим органом, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, п.1 ст.247, ст.ст.279, 280, 282-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Краматорського міського суду О. Ю. Кравченко