01.07.2019 Справа № 522/7281/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Куцаров В.І., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

- за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного державного інспектора адміністрування ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС в Одеській області, будучи суб`єктом на якого поширюється дії Закону України «Про запобігання корупції», ставши 29.11.2018 власником Ѕ частини квартири загальною площею 34, 3 кв.м. яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , якою відповідно до договору дарування № ННК 202178 від 29.11.2018 становить 229 540,00 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 01.01.2018 року, тим самим набувши суттєвих змін у майновому стані, у десятиденний строк з моменту придбання майна, письмово не повідомила про це Національне агентство з питань запобігання корупції, чим порушила ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність, за яке передбачено ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 24 квітня 2019 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного державного інспектора адміністрування ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС в Одеській області, будучи суб`єктом на якого поширюється дії Закону України «Про запобігання корупції», 04.12.2018 ставши власником квартири загальною площею 51, 9 кв.м. яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , вартість якої відповідно до договору дарування № ННК 202202 від 04.12.2018 становить 698 601,00 гривні, що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 01.01.2018 року, тим самим набувши суттєвих змін у майновому стані, у десятиденний строк з моменту придбання майна, письмово не повідомила про це Національне агентство з питань запобігання корупції, чим порушила ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією відповідальність, за яке передбачено ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому їй правопорушенні визнала і повністю підтвердила обставини справи встановлені судом, не заперечуючи наявних у справі доказів.

Обставини правопорушення і вина правопорушника підтверджується зібраними по справі доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення пов`язаного з корупцією № 335/2019 від 24.04.2019 року,

- протоколом про адміністративне правопорушення пов`язаного з корупцією № 336/2019 від 24.04.2019 року,

- поясненнями ОСОБА_1 , в яких остання описала обставини події;

- рапортами оперуповноваженого УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України Бойченко С.О.;

- витягами з сайту НАЗК;

- та іншими адміністративними матеріалами.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 дійсно вбачається склад інкримінованого їй діяння, тому суд вважає за необхідне кваліфікувати її дії за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігань вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про застосування положень ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено. Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Однак, беручи до уваги особу правопорушника ОСОБА_1 , відсутність умислу та посягання на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, відсутність завданої шкоди й суспільної шкідливості, обставини справи, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, а також малозначність вчиненого, оскільки вказані дії не тягнуть за собою тяжких правових чи будь-яких інших наслідків, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення і провадження по даній справі закрити, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до вимог ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа, вчинила кілька адміністративних правопорущень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 22, 36, 172-6, 221, 247, 268, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності звільнити, обмежившись усним зауваженням.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через районний суд протягом 10 діб з дня її проголошення.

Суддя