ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/573/19 Номер провадження 33/814/454/19Головуючий у 1-й інстанції Струков О. М. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду у кримінальних справах Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., з участю представника особи , що притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Репало Д.О., потерпілого ОСОБА_1 , представника потерпілого - адвоката Бойка Є.Г. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Репало Д.О. на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2019 року щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,-

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2019 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 24 січня 2019 року близько 18-00 години, керуючи автомобілем «Fiat Punto» д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Полтава, вул. Колективна від вул. Станіславського в сторону вул. Симона Петлюри навпроти бульвару Боровиковського, 214, в порушення п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 111830» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду захисник Репало Д.О. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2019 року, скасувати постанову, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що ОСОБА_2 та його представник не були присутніми у суді під час винесення оскаржуваної постанови, про її зміст стало відомо лише 26 лютого 2019 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо скасування постанови суду, вказує, що місцевим судом було проігноровано його клопотання про повернення адміністративних матеріалів на доопрацювання до УПП в м. Полтаві, у якому на підставі експертного дослідження надані аргументи про те, що у дорожньо-транспортній пригоді винуватим є не ОСОБА_2 , а інший учасник - водій ВАЗ 111830 ОСОБА_1 ..

Зазначає, що відповідно до висновку комплексного експертного автотехнічного та транспотно-трасологічного дослідження, водій ОСОБА_1 міг запобігти виникненню ДТП із автомобілем «Fiat Punto» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 за умови виконання вимог п.12.1 правил дорожнього руху, для чого у ОСОБА_1 не було перешкод технічного характеру. При цьому, експерту не вдалося встановити наявність ознак правопорушення в діях ОСОБА_2 , що вказує на неспроможність висновку суду про винуватість його у даній ДТП.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвокат Репало Д.О. підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити з наведених в ній підстав. Просив при цьому поновити строк на оскарження постанови судді, оскільки ОСОБА_2 не був присутнім під час розгляду справи судом першої інстанції.

Потерпілий та його представник в судовому засіданні заперечували з приводу задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Згідно положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказаних приписів закону суддя суду першої інстанції не дотримався .

Так , визнаючи ОСОБА_2 винуватим за ст.124 КУпАП суддя послався на протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП , схему місця ДТП , в яких зафіксовані обставини його вчинення , письмові пояснення в тому числі і самого ОСОБА_2

Пославшись у постанові на зазначені докази суддя дійшов до висновку про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Проте , на думку апеляційного суду , таких висновків суддя дійшов через неповне з`ясування обставин справи.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 апеляційний суд виходить з такого.

За нормативним визначенням об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП полягає у порушенні особою Правил дорожнього руху України , які перебувають у причинному зв`язку із настанням події ДТП та відповідно спричинення механічних пошкоджень транспортних засобів.

Обставини , що вказують на той факт , що порушення Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку із настанням події ДТП має бути встановлені поза розумним сумнівом.

Питання доведення поза розумним сумнівом передбачає за своїм змістом суворе дотримання процедури фіксації адміністративного правопорушення, збирання та оцінку доказів із суворим дотриманням вимог адміністративного процесуального законодавства.

За змістом протоколу про вчинення адміністративного правопорушення , ОСОБА_2 обвинувачується у порушенні п.п.12.1 , 13.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п.12.1 Правил дорожнього руху України , Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п.13.1 Правил дорожнього руху України . Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Аналізуючи матеріали адміністративної справи апеляційний суд вважає, що вказаними матеріалами не доведено поза розумним сумнівом вину ОСОБА_2 у порушенні згаданих вище пунктів ПДР та відповідно у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення , є будь-які фактичні дані , на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини , що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення , поясненнями особи , яка притягається до адміністративної відповідальності , потерпілих , свідків , висновком експерта , речовими доказами , показаннями технічних приладів та технічних засобів , що мають функції фото- і кінозйомки , відеозапису , у тому числі тими , що використовуються особою , яка притягається до адміністративної відповідальності , або свідками . а також працюючими в автоматичному режимі , чи засобів фото- і кінозйомки , відеозапису у тому числі тими , що використовуються особою , яка притягається до адміністративної відповідальності , або свідками , а також працюючими в автоматичному режимі , які використовуються при нагляді за виконанням правил , норм і стандартів , що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху , протоколом про вилучення речей і документів , а також іншими документами.

Як вже зазначено вище , обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_2 суддя послався на протокол про вчинення адміністративного правопорушення , схему місця ДТП , пояснення учасників ДТП та , як зазначено у постанові , матеріали справи в їх сукупності.

При цьому , варто звернути увагу , що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся за відсутності обох сторін провадження та їх представників.

Пославшись на зазначені вище докази , суддя суду першої інстанції жодним чином не вдався до їх аналізу , не вдався до їх оцінки на предмет належності та допустимості , переконливості.

При тому , що схема місця ДТП містить численні неточності , неузгодженості із фактичними обставинами.

Так , подія ДТП мала місце 24.01.2019 року о 20-00 годин. Як пояснили в апеляційному суді сторони і це є загальновідомим фактом , дорога в той день була із ожеледицею , заметами снігу і в тому числі на проїзній частині дороги.

На схемі місця ДТП позначено , що ширина проїзної частини становить 4.2 м. Проте в самій схемі жодним чином не позначено - це ширина всієї проїзної частини , чи лише тієї , яка вільна для проїзду із урахуванням снігових заметів.

Не вдався суддя до аналізу і висновку експерта , що був наданий стороною захисту.

Із вказаного ж висновку вбачається , що експерт прийшов до переконання про відсутність з боку ОСОБА_2 порушень правил дорожнього руху , які перебували б у причинному зв`язку з настанням події ДТП.

В той же час , експерт у своєму висновку зазначає про наявність в діях іншого учасника ДТП порушень ПДР , які перебувають у причинному зв`язку із настанням події ДТП.

Апеляційний суд , надаючи оцінку висновку експерта наголошує на тому , що вказаний висновок , виправдовуючи ОСОБА_2 з одного боку , з іншого боку , поставив під сумнів невинуватість і потерпілого.

Проте оскільки питання винуватості або невинуватості потерпілого ОСОБА_1 лежить поза межами апеляційного розгляду , апеляційний суд не вдається до питання оцінки висновку експерта в цій частині.

Звертає увагу апеляційний суд також і на ту обставину , що пояснення учасників ДТП , які були відібрані працівниками поліції на місці події не є досить інформативними.

Під час апеляційного розгляду з боку потерпілого ОСОБА_1 та його представника не було заявлено жодного клопотання щодо перевірки доказів у справі , можливого призначення експертного дослідження обставин події , оскільки ними ставиться під сумнів законність та обґрунтованість висновку експертизи на замовлення ОСОБА_2 ..

Суд , здійснюючи розгляд справи і зберігаючи при цьому неупередженість , позбавлений можливості з власної ініціативи призначати експертні дослідження або збирати інші докази у справі.

Підсумовуючи результати перевірки доводів апеляції , апеляційний суд вважає , що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП , поза розумним сумнівом не доведена.

Апеляційним судом вичерпані всі можливості щодо додаткового встановлення обставин у справі і в тому числі через пасивну поведінку в апеляційному суді потерпілого та його представника.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

Так, в силу п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом ,який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпції.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи , що матеріалами справи не доведено винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП , постанова судді підлягає скасуванню , а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст..294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Репало Д.О. в інтересах ОСОБА_2 задовольнити;

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП скасувати , а провадження у справі закрити за підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП;

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду А.О.Рябішин