Провадження № 33/4820/332/19
Справа № 676/2853/19 Головуючий в 1-й інстанції Гладій Л. М.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Матущак М. С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 04 червня 2019 року,

у с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працює в АТ «Авіс»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з нього 384 грн.20 коп. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 о 22 год. 50 хв. 13 квітня 2019 року на автодорозі с. Гуменці - с. Вербка керував транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода) і в порушення вимог пункту 2.5 ПДР від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності свідків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 уважав постанову місцевого суду незаконною та необґрунтованою. Просив її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а також поновити строк на апеляційне оскарження.

Зазначав, що строк на апеляційне оскарження пропустив через хворобу сина ОСОБА_2 , 2015 року народження, а тому просив його поновити.

Посилався на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, істотне порушення норм процесуального права, що потягло за собою постановлення незаконного рішення.

Стверджував, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАп, оскільки складений у його відсутності, без роз`яснення йому його прав та ним не підписаний, а відображені в ньому обставини, зокрема щодо зупинки його автомобіля о 22 годині 50 хвилин та присутності свідків при його відмові від проходження оглляду, не відповідають дійсності.

Уважав, що відеозапис з нагрудних камер поліцейським є недопустимим доказом, оскільки складається лише з фрагментів та не містить повного запису від початку зупинки транспортного засобу та самої процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, а також його примусового доставлення в кайданках до медичного закладу, застосування фізичного насильства та позбавлення можоливості зателефонувати адвокату.

Крім того, відсутнє направлення на прохоження огляду на стан сп`яніння.

Зазначав, що доказом застосування до нього фізичного насильства є довідка з травмпункту від 14 квітня 2019 року. Також працівниками поліції було застосовано фізичне насильство до його дружини ОСОБА_3 , в результаті якого вона отримала ЗЧМТ та струс головного мозку, що також підтверджується медичною довідкою. У зв`язку з такими діями працівників міліції він звернувся до Територіального управління бюро розслідувань .

Уважав, що справа розглянута судом однобічно та поверхнево, оскільки працівники поліції судом не допитані.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте в судове засідання апеляційного суду не з`явився, клопотання про поважність причин неявки не подавав, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутності відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , приходжу до висновку про таке.

Уважаю, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин, наведених в апеляційній скарзі, а тому підлягає поновленню.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.ст.252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

За змістом статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд першої інстанції при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 доведеності його вини, дотримався зазначених вимог закону та на підставі перевірки та належної оцінки зібраних у справі доказів дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитаний в місцевому суді ОСОБА_1 стверджував, що 13 квітня 2019 року близько 22-ї години повертався додому з дружиною та сином з дня народження тестя. На автодорозі с. Гуменці- с. Вербка був зупинений працівниками поліції через відсутність бамперу. Працівники поліції звинуватили його в тому , що він він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest 6810». Він відмовився, оскільки не довіряв їм, виявив бажання проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Однак, працівники поліції поводили себе агресивно, шарпали за одяг, спричинили тілесні ушкодження, кинули на землю та одягнули кайданки і лише після цього доставили в Кам`янець-Подільську міську лікарню, де на пропозицію лікаря він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки неправомірні дії працівників поліції його обурили.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в місцевому суді підтвердили обставини зупинки автомобіля ОСОБА_1 , його відмову пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та бажання пройти такий огляд в медичному закладі, а також факт виклику другого екіпажу поліції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про неправомірні дії працівників поліції щодо застосування до нього та ОСОБА_3 фізичного примусу не беруться до уваги, оскільки не є предметом розгляду даної справи.

Водночас, винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджена:

-відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2019 року;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які вказували, що в медичному закладі ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та підписати протокол про адміністративне правопорушення.

Такі пояснення свідків узгоджуються з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, який підставно визнаний місцевим судом належним та допустимим доказом, з чим погоджується і апеляційний суд.

З нього видно, що працівниками поліції після зупинки транспортного засобу через відсутність бамперу у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, однак він відмовився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та висловив бажання пройти такий огляд в медичному закладі. Проте, на прохання працівників поліції сісти в службовий автомобіль він протягом тривалого часу не виходив зі свого автомобіля, а його дружина ОСОБА_7 поводила себе агресивно, у зв`язку з чим був викликаний ще один екіпаж поліції. Будучи доставленим в медичний заклад, від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в категоричній формі, як і від підпису протоколу про адміністративне правопорушення.

Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне провадження складений у його відсутності, що йому не були роз`яснені його права, в тому числі право на правову допомогу та до нього неправомірно застосовані засоби фізичного примусу, спростовуються дослідженим судом відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Не заслуговують на увагу і твердження ОСОБА_1 про те, що свою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння він обґрунтував неправомірними діями працівників поліції, оскільки пройти такий огляд є обов`язком водія, а його мотиви не спростовують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Уважаю, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, прийняв законне та обґрунтоване рішення і в повному обсязі виконав вимоги ст.245 КУпАП.

Судом вживались заходи для допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак останні в судове засідання не з`явились.

Тому у зв`язку з достатністю наявних в матеріалах справи доказів та обмеженням строків розгляду справ про адміністративне правопорушення, твердження апелянта про однобічність судового розгляду є надуманими.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції з додержанням вимог ст.33 КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та в межах санкції частини статті за дане адміністративне правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

Отже, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі з наведених в апеляційній скарзі мотивів відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 04 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С. Матущак