ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2019 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , генеральний директор КП «Харківводоканал», за ч.1 ст. 163-2 КУпАП,

встановив:

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, при проведенні камеральної перевірки КП «Харківводоканал», генеральним директором якого є ОСОБА_1 , встановлене несвоєчасне подання платіжних доручень до установи банку на перерахування узгоджених сум податкових зобов`язань з ПДВ за період з 08.03.2019р. по 18.04.2019р., що встановлено актом перевірки № 295/28-10-50-12-07/03361715 від 22.04.2019р.

ОСОБА_1 , про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився, подав заяву, в якій вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, посилаючись не завершення процедури адміністративного оскарження акту перевірки № 295/28-10-50-12-07/03361715 від 22.04.2019р., відсутність події та складу адміністративного правопорушення, сплив строку накладення адміністративного стягнення, просив справу розглянути за своєї відсутності.

Дослідивши матеріали справи, доходжу наступного:

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 163-2 КУпАП передбачена відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ, організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Відповідно до п. 56.1. ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу.

Згідно п. 56.2 ст. 56 ПК України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Положеннями п. 56.15 ст. 56 ПК України передбачено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

10.09.2013р. колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України при розгляді справи № 21-237а13 зазначено, що акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства. У цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії. Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.06.2019р. КП «Харківводоканал» подане до Державної фіскальної служби України скарга на податкове повідомлення-рішення №23.05.2019р. №, винесене на підставі акту перевірки №295/28-10-50-12-07/03361715 від 22.04.2019р., що став підставою складання протоколу про адміністративне правопорушення №137 від 06.05.2019р. за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, і рішення за наслідками оскарження не прийняте.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що на теперішній час процедура адміністративного оскарження акту перевірки №295/28-10-50-12-07/03361715 від 22.04.2019р. триває, і вказані у протоколі №137 від 06.05.2019р. податкові зобов`язання з податку на додану вартість не узгоджені, вважаю, що матеріали справи не містять доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Таким чином, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: