Справа № 265/2764/19
Провадження № 3/265/1338/19
П О С Т А Н О В А

02 липня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Мельник Ірина Геннадіївна, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, керівника ТОВ "АДІТІВ", РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 ,будучи керівником ТОВ "АДІТІВ", допустив несвоєчасне подання платіжного доручення в установу банку на перерахування належної до сплати суми податку на прибуток за 2018 рік, термін сплати 11.03.2019р. Фактично платіжне доручення надано в установу банку на перерахування усієї задекларованої суми податку на прибуток 19.03.2019 року, що підтверджується актом камеральної перевірки № 210/05-99-46-04-20/36151617 від 09.04.2019 року, чим порушив п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Вказані порушення були виявлені в ході проведення посадовими особами ГУ ДФС у Донецькій області камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженого податкового (грошового) зобовязання з податку на прибуток підприємства ТОВ «АДІТІВ», акт перевірки № 210/05-99-46-04-20/36151617 від 09 квітня 2019 року.

ОСОБА_1 повістки неодноразово надсилались на адресу його проживання, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення, однак жодну він не отримав. Судові повістки повернуті до суду без отримання адресатом, за закінченням строку зберігання. Крім того, повістка про виклик до суду на імя ОСОБА_1 розміщувалась на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Однак ОСОБА_1 до суду жодного разу не прибув.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів ставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судові засідання ОСОБА_1 , якому було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, неодноразові його виклики в судові засідання, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Частиною першої статті 163-2 КУпАП встановлено, що адміністративної відповідальності притягаються посадові особи підприємств, установ та організацій платіжних доручень за неподання або несвоєчасне подання на перерахування належних до сплати податків та зборів (обовязкових платежів).

Частиною 7 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що головний бухгалтер або особа, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку підприємства (далі - бухгалтер): забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку,складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; бере участь в оформленні матеріалів, повязаних з нестачею та відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки і псування активів підприємства; забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства.

Крім того, частиною 6 цієї статті передбачено, що керівник підприємства зобовязаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Факт вчинення правопорушення підтверджується відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, актом від 09.04.2019 року, іншими матеріалами.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подія адміністративного правопорушення мала місце, вина ОСОБА_1 доведена, в його діях маються наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-2 ч.1 КУпАП.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, що вчинила адміністративне правопорушення, ступінь її вини, конкретні обставини справи, керуючись ст.ст. 24, 33, 163-2 ч.1, 252, 284 КУпАП, п. 5 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» суд-

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.163-2 ч.1 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 85 (вісімдесят пять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя Мельник І.Г.