Номер провадження: 33/813/301/19
Номер справи місцевого суду: 512/460/18
Головуючий у першій інстанції Бростовська Н.О.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

секретаря - Маслова Р.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Савранського районного суду Одеської області від 31 липня 2018 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Савранського районного суду Одеської області від 31 липня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

З постанови вбачається, що ОСОБА_1 12.06.2018 о 23 год. 07 хв. в с. Вільшанка Савранського району Одеської області керував автомобілем «ГАЗ-33023-414», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), який від проходження, відповідно до встановленого порядку, медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та продуву приладу «Drager» відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Суд зазначив, що вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , згідно яких останні підтвердили факт того, що ОСОБА_1 відмовився продути в прилад «Drager», заявою чергового лікаря Савранської ЦРЛ ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_1 категорично відмовився пройти алкотестер і підписати висновок лікаря без пояснення причини, також він не просив взяти в нього кров для перевірки вмісту алкоголю в крові, та відеозаписом на СD-R диску.

ОСОБА_1 в особі адвоката Гончарук О.О. звернувся з апеляційною скаргою та просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що:

всупереч вимогам ч.4 ст. 256 КУпАП ОСОБА_1 не було роз`яснено права у відповідності до вимог чинного законодавства та не надано копію протоколу про адміністративне правопорушення;

судом не було прийнято до уваги вимоги п.24 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»;

при прийнятті оскаржуваної постанови суд не перевірив та не спростував твердження ОСОБА_1 про те, що він на момент зупинки працівниками поліції не перебував за кермом транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння;

до суду не викликалися та не допитувалися свідки, які були на місці складення протоколу, а також працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не отримував.

В процесі розгляду справи адвокатом були доповнені доводи із посиланням на неможливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №044950, ОСОБА_1 12.06.2018 о 23 год. 07 хв. в с. Вільшанка Савранського району Одеської області керував автомобілем «ГАЗ-33023-414», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), який від проходження, відповідно до встановленого порядку, медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та продуву приладу «Drager» відмовився в присутності свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Наведене встановлене судом на підставі письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , згідно з якими останні підтвердили факт того, що ОСОБА_1 відмовився продути в прилад «Drager» та проходити медичний огляд, заяви чергового лікаря Савранської ЦРЛ ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_1 категорично відмовився пройти алкотестер і підписати висновок лікаря без пояснення причини, також він не просив взяти в нього кров для перевірки вмісту алкоголю в крові, та відеозаписом на СD-R диску.

При цьому свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_2 були допитані під час апеляційного розгляду, підтвердили факт відмови ОСОБА_1 пройти тест на наявність алкоголю, такі ж самі обставини підтвердив працівник поліції Тонін О.А. , який склав протокол про правопорушення.

Відтак доводи апеляційної скарги про неможливість вважати пояснення доказами на законі не ґрунтуються.

Доводи апеляційної скарги про те, що при прийнятті оскаржуваної постанови суд не перевірив та не спростував твердження ОСОБА_1 про те, що він на момент зупинки працівниками поліції не перебував за кермом транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, на зміст висновків суду не впливають, оскільки складом правопорушення визнано не керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч.4 ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він підписаний ОСОБА_1 , відмовився надати пояснення по суті, не зауважив у протоколі про не роз`яснення прав, тому доводи спростовуються викладеним.

Відповідно до ч.2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доводи про невручення протоколу підставою скасування постанови суду бути не можуть, оскільки підписанням протоколу без зауважень ОСОБА_1 підтвердив факт ознайомлення із ним.

Відповідно до п.24 цієї постанови вказано звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні

правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення. Установивши в діях особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ознаки злочину, суддя відповідно до ст.253 КУпАП зобов`язаний вмотивованою постановою передати матеріали за належністю - прокурору, органу досудового слідства або дізнання - для вирішення питання про порушення кримінальної справи.

ОСОБА_1 не визначено, в чому саме судом першої інстанції не було взято до уваги вимоги п.24 зазначеної постанови, зміст постанови свідчить про те, що всі вимоги, передбачені цим пунктом, судом було дотримано.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не була отримана копія постанови суду підставою для її скасування бути не можуть, оскільки не впливають на факт скоєння правопорушення, і змісту встановленого не спростовують, звукозапис судового засідання свідчить про те, що він був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, та дізнався про результат її вирішення. В свою чергу, несвоєчасність отримання постанови суду не стала перешкодою для її оскарження, оскільки строк на подання апеляційної скарги було поновлено.

Надаючи оцінку решти доводам, висловленим під час апеляційного перегляду, суд виходить з того, що факт зупинки транспортного засобу, не проходження огляду на місці, та доставки ОСОБА_1 до медичного закладу не спростовані, сам ОСОБА_1 їх не заперечував.

Отже, за відсутності об`єктивних перешкод пройти медичний огляд з метою виключення доводів про нетверезий стан, ОСОБА_1 цим не скористався, чим підтвердив правомірність складання протоколу саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому мотиви, з яких він відмовився від огляду, правового значення не мають.

Зважаючи на такі очевидні обставини, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУПАП, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому, судом обґрунтовано при визначенні виду адміністративного стягнення, враховано характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, з метою виховання цієї особи в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як цією особою, так і іншими особами, накладене адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

Керуючись ст.ст. 7,8,293,294 КУпАП, суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Савранського районного суду Одеської області від 31 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Савранського районного суду Одеської області від 31 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Є.С. Сєвєрова