Справа F 540/213/19
Номер провадження 3/540/54/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019 суддя Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М., за участю: секретаря F Ткач Н.М., прокурора F Детюка М.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності F ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Полтавського управління ДВБ Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, слідчого СВ Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області, учасника бойових дій,-

за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, F

в с т а н о в и л а :

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення F 13 від 13.03.2019 року, ОСОБА_1, обіймаючи з 10.03.2017 року по теперішній час посаду слідчого СВ Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області, будучи відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» - поліцейським, субFєктом відповідальності за правопорушення, повFязані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 вказаного Закону, подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані з порушенням встановленого законом строку, а саме, 12.09.2018 набув права на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, а в повідомленні про суттєві зміни в майновому стані від 28.09.2018 вказав, що право власності на цю квартиру він набув 22.09.2018, загальна вартість квартири на дату набуття становить 151 550,00 грн., тобто перевищує поріг у 50 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 01.07.2018 по 01.12.2018.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від дачі пояснень відмовився.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснивши, що він є учасником бойових дій та в 2017 році уклав договір про фінансування будівництва квартири та в 2018 році, після закінчення будівництва, звернувся за свідоцтвом про право власності та через деякий час отримав документи, квартиру показував як незавершене будівництво в декларації за 2017 рік, а тому умислу на приховування інформації про зміну у майновому стані не мав.

Прокурор просив визнати ОСОБА_1 винуватим, оскільки останній невчасно повідомив про зміни в майновому стані, будучи обізнаним про наслідки та маючи можливість подати таку інформацію.

Суд, заслухавши прокурора, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, встановив таке.

Наказом F 86 о/с від 10.03.2017 року капітана поліції ОСОБА_1 призначено на посаду слідчого слідчого відділення Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області з 10 березня 2017 року (а.с. 19).

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовFязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», субFєктами, на яких поширюються дія цього Закону є поліцейські.

За приписами ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані субFєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субFєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовFязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Як убачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно F 153094614 від 18.01.2019, ОСОБА_1 12.09.2018 набув у власність квартиру загальною площею 42,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

З договору F33-129-ФФБ15 про участь у Фонді фінансування будівництва від 29.03.2017 року убачається, що вказана квартира набута ОСОБА_1 на виконання Програми забезпечення житлом учасників антитерористичної операції, осіб, які належать до інвалідів війни, інвалідність яких повFязана з виконанням військової служби, та членів їх сімей у м.Полтава за 2016-2018 роки (а.с.43-49).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щодо послідовності дій, які вчинив ОСОБА_1 28.09.2018, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані останній подав 28.09.2018 о 12:35:28 (а.с. 31).

За повідомленням Машівської ЦРЛ F 117 від 29.01.2019, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, в період з 10.09.2018 по теперішній час за медичною допомогою до КНП «МЦРЛ» МРР ПО не звертався (а.с. 33).

Відповідно до повідомлення ДУ «Територіальне медичне обFєднання МВС України по Полтавській області» F 33/37-114 від 25.01.2019, працівник поліції Машівського ВП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, 23.11.2018 звертався для проходження профілактичного огляду, інших звернень до відомчого лікувального закладу не зафіксовано (а.с. 35).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суди мають також з'ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, суди зобов'язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 F1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно рішення ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Диспозиція частини 2 статті 172-6 КУпАП передбачає, зокрема, несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. У сенсі положень даної норми права з суб'єктивної сторони дане адміністративне правопорушення передбачає наявність умисної форми вини; відповідальність за неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування настає за умови, що суб'єкт усвідомлював протиправний характер своїх дій і мав прямий умисел спрямований на ухилення від повідомлення чи несвоєчасне повідомлення про відповідні зміни НАЗК, керуючись особистим інтересом чи інтересами третіх осіб; вчинення такого діяння через необережність не охоплюється санкцією частини 2 статті 172-6 КУпАП і виключає притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» вих.F223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року під поважними причинами розуміється неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо. Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов'язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 6 жовтня 2010 (справа F1-27/2010).

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов'язковим елементом його об'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов'язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Натомість матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_1 умислу (прямого чи непрямого) та відповідного корисливого або іншого особистого інтересу, чи інтересу третіх осіб, на несвоєчасне чи неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Як установлено під час судового розгляду, квартиру загальною площею 42,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 зазначав в декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік , як обFєкт незавершеного будівництва (а.с.50-57).

Суд уважає, що повідомляючи 28.09.2018 року, тобто з пропуском в пFять днів, НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, ОСОБА_1 не мав наміру приховувати відомості про суттєві зміни в майновому стані, оскільки відповідно до матеріалів справи, заходи з перевірки вчинення ОСОБА_1 правопорушення пов'язане з корупцією розпочаті лише 21.01.2019 року.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Отже, у даному випадку відсутність умислу ОСОБА_1, спрямованого на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, свідчить про відсутність однієї із складових його елементів, а саме суб'єктивної сторони, а отже і складу адміністративного правопорушення в цілому.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Разом з цим, за викладених обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на її користь.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя С. М. Косик