Єдиний унікальний номер 448/166/19
Провадження F 3/448/155/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.05.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б., розглянувши матеріали справ, що надійшли з Головного управління ДФС у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадина України, непрацюючого (згідно протоколу),

за ч.1 ст.164 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Мостиського районного суду Львівської області надійшли справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЛВ F2 від 04.02.2019р., складеного ст. о/у ОСОБА_2 04 ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 відомо, що 04.02.2019р., ОСОБА_1, за адресою: Львівська область, Мостиський район, с.Берегове, вул. Миру, 119-б, здійснював господарську діяльність шляхом реалізації дизельного палива без жодних дозвільних документів.

Окрім цього, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЛВ F4 від 11.02.2019р., складеного ст. о/у ОСОБА_2 04 ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 відомо, що 11.02.2019р., ОСОБА_1 за адресою: Львівська область, Мостиський район, с.Берегове, вул.Миру, 119-б, здійснював господарську діяльність шляхом реалізації дизельного палива без жодних дозвільних документів.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судове засідання не зFявився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зFясувавши обставини такої, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч.1 ст.164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів) може бути лише суб'єкт господарювання.

Відповідно до ч.2 ст.55 ГК України суб'єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Натомість, як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення серії ЛВ F2 від 04.02.2019р. та серії ЛВ F4 від 11.02.2019р., ОСОБА_1 04.02.2019р. та 11.02.2019 року, за адресою: Львівська область, Мостиський район, с.Берегове, вул.Миру, 119-б, здійснював господарську діяльність шляхом реалізації дизельного палива без жодних дозвільних документів.

В матеріалах справи не містять жодних доказів підтвердження того, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем. Навпаки, з рапорту ст. о/у ОСОБА_2 04 ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3, котрий міститься в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 як субFєкт господарської діяльності не зареєстрований та підприємницької діяльності не здійснює.

Більше того, до загальних ознак господарської діяльності закон відносить не тільки факт надання послуг за винагороду, а й систематичність таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Відповідно до ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року F3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності на постійній основі, систематично, три і більше разів, з надання платних послуг по продажі дизельного пального.

Крім того, в даному протоколі лише формально зазначено, що ОСОБА_1 займався господарською діяльністю, однак не вказано осіб, яким вона продавала дизельне пальне, чи існувала регулярність таких послуг.

Крім того, оскільки норма ч.1 ст.164 КУпАП є бланкетною, то у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути вказано назву документа та посилання на спеціальний закон - спеціальну норму статті, якщо одержання цього документа ним передбачено, однак таке посилання у протоколі відсутнє, що також впливає на об'єктивну сторону правопорушення.

У відповідності з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Вказаний протокол, як доказ по справі, на переконання суду, є сумнівними оскільки він не випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» F 39598/03 від 21.07.2011 року), а наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

При цьому суд, розглядаючи справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, відкинувши дані, що містяться в ньому, як доказ у справі, констатує, що він є позбавленим можливості надати оцінку тим діям ОСОБА_1 та встановленим фактам, які не відображені в протоколі про адміністративне правопорушення, в звFязку з чим фактично не ставляться йому в провину.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, у даному, конкретному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.164 КУпАП, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного і міжнародного законодавства.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до розFяснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року F 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю що в діях ОСОБА_1, відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, у звFязку із чим провадження в даній справі слід закрити.

Дизельне пальне, котре знаходиться в бочці (цистерні) ємністю 10 тон, а також вказана бочка та заправний модуль, які були провернуті на відповідне зберігання особі, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1, згідно розписки від 04.02.2019 року, - вважати такому повернутими.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч.2 ст. 284 та ст.247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору з ОСОБА_1

Керуючись ст.62 Конституції України, п.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 ст.ст.10, 9, 245, 251, КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, F за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дизельне пальне, котре знаходиться в бочці (цистерні) ємністю 10 тон, а також вказана бочка та заправний модуль, які були провернуті на відповідне зберігання особі, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1, згідно розписки від 04.02.2019 року, - вважати такому повернутими.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ю.Б. Білоус

Постанова суду набрала законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.Б. Білоус