Справа № 583/1079/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникова Н.Б., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до суду надійшов протокол серії БД F 351661 від 07.03.2019 про адміністративне правопорушення, складений інспектором ГРПП F 4 Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2, згідно якого ОСОБА_1 07.03.2019 о 15.25 годині в с. Бугрувате Охтирського району по вул.. Шевченка, 62 керував автомобілем Volkswagen Passatдержавний номерний знак lt BZP 068 з явними ознаками алкогольного спFяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан спFяніння в лікарні або на місці з використанням газоаналізатора Алкотест Драгер 6810 ухилився шляхом відмови в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності F ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що на даний час тимчасово проживає в м. Охтирка. 07.03.2019 він (ОСОБА_1О.) приїхав в с. Сонячне до друзів, там вживали спиртні напої,бо планував залишитися там ночувати. Потім подзвонила дружина, щоб він терміново приїхав додому. Він (ОСОБА_1О.) попросив свого товариша ОСОБА_3, щоб він відвіз його в м. Охтирка. Вони сіли до його (ОСОБА_1О.) автомобіля Volkswagen Passat, за кермом був ОСОБА_3. На повороті на с. Бугрувате Денис не впорався з керуванням і з'їхав на обочину. Після цього ОСОБА_3 пішов за допомогою у село, а він залишився в автомобілі. Це було близько 14.30 год. В цей час їхав дільничний с. Сонячне, який зупинився, запитав що сталося. Він (ОСОБА_4І.) розповів що сталося, але дільничний не повірив та викликав поліцію. Коли приїхав наряд поліції, то відносно нього (ОСОБА_1О.) склали постанову по ч. 1 ст. 126 КУпАП та протокол по ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вину не визнає, так як він не їхав за кермом автомобіля в нетверезому стані,

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду на стан алкогольного сп'яніння встановлюється статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом F1452/735 від 09.11.2015 Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спFяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17.12.2008 року F 1103.

Відповідно до вказаних правових актів огляд на стан спFяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобуз використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спFяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровFя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.Перед проведенням огляду на стан спFяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спFяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровFя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровFя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан спFяніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого спFяніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Будь-яких доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріали справи не містять. Натомість, як стверджує ОСОБА_1, він автомобілем не керував, а за кермом автомобіля перебував його знайомий - ОСОБА_3

Так, свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 07.03.2019 близько 14 год. до нього прийшов ОСОБА_1 і попросив відвезти йогов м. Охтирка, бо ОСОБА_1 був у нетверезому стані. Він (ОСОБА_3Ю.) сів за кермо автомобіля ОСОБА_1, а ОСОБА_1 сидів збоку. Так вийшло, що він не впорався з керуванням і з'їхав на обочину, тому пішов шукати трактор, щоб витягти автомобіль, а ОСОБА_1 залишився біля автомобіля. Коли він знайшов трактор, зателефонував ОСОБА_1, але той сказав, що вже пізно, приїхали працівники поліції та склали на нього протокол.

Також на підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надав суду копію рішення від 09.04.2019 р., яке набрало законної сили, по справі за його позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції F 4 Охтирського ВП ГУНП в Сумській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з доданого рішення суду, події справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.126 КУпАП сталися в той самий день та час, що і події, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09.04.2019 р. скасовано постанову серії ДПО F 911712, винесену 07.03.2019 поліцейським сектору реагування патрульної поліції F 4 Охтирського ВП ГУНП в Сумській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн., а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрито у звFязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які містяться в матеріалах справи, то суд визнає їх неналежними, оскільки вони є ідентичними, однаковими, заповнені на друкованому бланку без зазначення обставин вчинення адміністративного правопорушення відповідно до ст. 272 КУпАП, а тому не можуть бути прийняті до уваги та покладені в основу доказів події і вини ОСОБА_1

Крім того, в них не зазначено про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та що в їх присутності він був зупинений працівниками поліції.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобовFязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.97.1997р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах т а правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «ОСОБА_7 проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Таким чином, суду не було надано доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України, а саме доказів про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спFяніння.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини, приймаючи до уваги покази свідка ОСОБА_3, який підтвердив обставини, зазначені ОСОБА_1 щодо його непричетності до скоєного адміністративного правопорушення, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку, що сукупністю доказів у справі не доведено скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю в зв'язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду черезОхтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_7