Справа № 308/5823/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Лемак О.В., з участю представника Закарпатської митниці ДФС Селеша О.Я., представника ОСОБА_1 адвоката Зейкан Г.І., власника вилученого товару ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи, які надійшли з Закарпатської митниці ДФС про порушення митних правил відносно громадянина України ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження Україна, Закарпатська обл., Іршавський р-н, с. Брід; місце роботи тимчасово не працює; місце проживання: АДРЕСА_1 ; закордонний паспорт НОМЕР_1 від 01.02.2016 року; орган, що видав 2101. за ст. 472 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

12.04.2019 року о 21 год. 58 хв. в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС заїхав мікроавтобус марки «Mercedes Benz», моделі «Sprinter», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , в якому в якості водія слідував громадянин України ОСОБА_1 , який слідував з Чехії, де перебував у приватних справах, в Україну.

Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу червоний коридор.

Громадянину України ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані, відомості про транспортний засіб.

При усному опитуванні гр. України ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації, та заперечив наявність у нього будь-яких інших товарів, в тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.

Відповідно ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч.2 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої ПКМУ від 21.05.2012 №451 - митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства, вибірково, у формах та обсязі, що визначені на підставі результатів системи управління ризиками.

В ході митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей громадянина України ОСОБА_1 , був виявлений не вказаний в митній декларації та не заявлений при усному опитуванні товар іноземного виробництва, а саме: мобільні телефони в асортименті у загальній кількості 117 шт.

Виявлений товар знаходився у багажному відсікові мікроавтобуса серед особистих речей громадянина ОСОБА_1 у одній дорожній сумці. Доступ до виявленого нічим не утруднювався та став можливим після відкриття дверей багажного відсіку мікроавтобуса.

Виявлений товар гр. ОСОБА_1 не визнав своєю власністю, та під час складання протоколу про порушення митних правил пояснив, що перевозив його через митний кордон України з Чехії, м. Прага на прохання малознайомої особи за винагороду 200 Чеських крон.

Згідно мережі «Інтернет» вартість незаявленого товару перевищує 500 євро та потребує додаткової оцінки із залученням спеціаліста-експерта.

У відповідності до вимог частини 1 статті 374 Митного кодексу України Умови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню та не є об`єктами оподаткування митними платежами..

Відповідно до частини 4 статті 374 Митного кодексу України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою в частині, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг. (при ввезенні через інші ніж відкриті для повітряного сполучення пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точні та достовірні відомості про переміщувані ним через митний кордон України товари, переміщення яких через митний кордон України підлягає обов`язковому письмовому декларуванню.

Своїми діями, гр. України ОСОБА_1 скоїв порушення митних правил, передбачене ст. 472 МК України, а саме не заявив за встановленою формою точні та достовірні відомості (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про переміщуванні ним через митний кордон України товари, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.

Громадянин України ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, однак про час і місце розгляду справи своєчасно і належним чином повідомлявся, що стверджується його підписом на протоколі про порушення митних правил.

Представник ОСОБА_1 адвокат Зейкан Г.І. з`явилась на розгляд справи ти подала письмові пояснення з відповідними додатками, просила врахувати їх під час винесення постанови. Відповідно до письмових пояснень гр. ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнає частково, наміру порушувати митне законодавство у нього не було, так як ним було надано весь необхідний пакет документів до митного оформлення. Також під час судового засідання адвокат Зейкан Г.І. пояснила, що гр. України ОСОБА_1 отримав 110 мобільних телефонів від особи на ім`я ОСОБА_3 для перевезення через митний кордон України. Зокрема після отримання сумки вміст її не перевіряв та був впевнений, що нічого обмеженого або забороненого не переміщує. На наявність фактури щодо вартості та кількості уваги не звернув. Вищезазначену фактуру подав митниці, а в митну декларацію їх не вказав оскільки вважав, що подав фактуру, якої достатньо для переміщення зазначеного товару через митний кордон України. Разом з тим, придбав 7 мобільних телефонів для власних потреб, які є його власністю. Про те, що їх необхідно було вказувати в декларацію він не знав, оскільки придбав їх для власних потреб.

Під час судового засідання власник товару вилученого протоколом про порушення митних правил гр. ОСОБА_2 було надано клопотання з копією товарної накладної. Також додатково пояснив, вищезазначений товар він придбав у Чехії про що свідчить товарна накладна № від 30.03.2019, і в подальшому передав гр. ОСОБА_1 для перевезення через митний кордон України та сплати всіх необхідних платежів. Також разом з сумкою та телефонами ним було надано рахунок фактуру, яку необхідно було подати митниці та сплатити всі необхідні митні платежі. Чому гр. ОСОБА_1 не виконав домовленості йому не відомо. Просив суд повернути йому вилучені протоколом про порушення митних правил товару, які належать йому на підставі товарної накладної № від 30.03.2019 для подальшого розмитнення та сплати всіх платежів згідно закону. Разом з тим, пояснив, що наміру порушувати митне законодавство у нього не було, конфіскацію 110 мобільних телефонів буде занадто суровим покаранням для нього, оскільки його ввели в оману та запевнили, що товару буде на території України офіційно.

Представник Закарпатської митниці ДФС в судовому засіданні підтримав протокол про порушення митних правил та просив притягнути, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України та застосувати відносно останнього санкцію вищевказаної статті, а саме адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості цих товарів та конфіскації предметів, які являються безпосереднім об`єктом порушення митних правил.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, суд приходить до наступного висновку.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозиція ст.472 Митного кодексу України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у недекларуванні товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Відтак визначальним при прийнятті рішення про притягнення особи до відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, що підтверджується дослідженими під час судового розгляду належними та допустимими доказами.

У відповідності до вимог частини 1 статті 374 Митного кодексу України"Умови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України", товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню та не є об`єктами оподаткування митними платежами..

Відповідно до частини 4 статті 374 Митного кодексу України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші ніж відкриті для повітряного сполучення пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг.

Своїми діями, громадянин України ОСОБА_1 скоїв порушення митних правил, передбачене ст. 472 МК України, а саме : не заявив за встановленою формою точні та достовірні відомості (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про переміщуванні ним через митний кордон України товари, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню .

Вина правопорушника громадянина України ОСОБА_1 в порушенні митних правил підтверджується даними протоколу про порушення митних правил №1978/30500/19 від 13.04.2019 року, приєднаними до протоколу письмовими поясненнями громадянина України ОСОБА_1 даними акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортного засобу, ручної поклажі та багажу від 13.04.2019 та іншими матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що громадянин України ОСОБА_1 своїми діями скоїв порушення митних правил, передбачене ст. 472 МК України, а саме не заявив за встановленою формою точні відомості про переміщуванні ним через митний кордон України товари, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню у кількості 7 мобільних телефонів, а саме: мобільний телефон іноземного виробництва «Redmi Go Blue 1 GB RAM 8 GB ROM» у кількості 5 шт., та мобільний телефон іноземного виробництва «Redmi 6A Black 2 GB RAM 32 GB ROM»у кількості 2 шт., які є безпосередніми предметами порушення митних правил. Інші 110 мобільних телефонів вилучених протоколом про порушення митних правил, які на підставі товарної накладної № від 30.03.2019 належать гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 не підлягають конфіскації, не є безпосередніми предметами порушення митних правил та такі, слід повернути гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 для вивезення за межі митної території України.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддя також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004усправі № 1-33/2004.

При вирішенні питання про призначення стягнення за вчинене порушення суд також враховує положення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, у відповідності до яких «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

В контексті забезпечення дотримання принципів Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23 лютого 2006 року Верховною Радою України було прийнято Закон України №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Основними цілями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини з метою забезпечення виконання рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Так, приймаючи рішення у справі, суд враховує правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі «Бакланов проти Росії» (09.06.2005 року) та у справі «Фрізен проти Росії» (24.03.2005 року), а саме те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Крім того, суд приймає до уваги правові позиції висловлені у справі «Ісмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16.10.2008 року), згідно яких для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника та ступінь його вини, наявність обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення зокрема щире каяття ОСОБА_1 , пояснення заінтересованої особи - власника товару ОСОБА_2 , пояснення представника ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, вважаю, що на громадянина ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 472 МК України, у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил у розмірі 15 165,45 грн., з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме мобільний телефон іноземного виробництва «Redmi Go Blue 1 GB RAM 8 GB ROM» у кількості 5 шт., та мобільний телефон іноземного виробництва «Redmi 6A Black 2 GB RAM 32 GB ROM»у кількості 2 шт., що буде достатньою мірою відповідальності для досягнення мети адміністративного стягнення, яке застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст.ст. 472, ч.2 ст. 519, 520, 527-529 МК України, ст.ст. 287-290 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; закордонний паспорт НОМЕР_1 від 01.02.2016 року; орган, що видав 2101., визнати винним в порушенні митних правил за ст.472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, що складає 15 165,45 (п`ятнадцять тисяч сто шістдесят п`ять грн. 45 коп.) з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: мобільний телефон іноземного виробництва «Redmi Go Blue 1 GB RAM 8 GB ROM» у кількості 5 шт., та мобільний телефон іноземного виробництва «Redmi 6A Black 2 GB RAM 32 GB ROM»у кількості 2 шт. - в дохід держави. Інші вилучені протоколом про порушення митних правил №1978/30500/19 мобільні телефони, що не є безпосередніми предметами порушення митних правил повернути власнику ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 або його представнику за довіреністю для вивезення за межі митної території України.

Стягнути з Громадянина України ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 384,20 грн. гривень судового збору.

Постанова може бути звернена до виконання протягом трьох місяців.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Лемак