Справа № 211/3599/19
Провадження № 3/211/1394/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року суддя Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області Сарат Н.О. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 164 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 0009680 від 07.06.2019 року, ОСОБА_1 07.06.2019 року о 12.40 год. в м. Кривий Ріг, об`їзна дорога, е-о 45, здійснював провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а сама: надання послуг внутрішніх перевезень вантажів КТЗ, ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , чим порушив вимоги ч. 1 ст. 164 КУпАП, ст.. 33 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ст.245 КупАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання чи правильно складено протокол та про інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП передбачені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення приходжу до висновку, що з наданих матеріалів неможливо з`ясувати всі обставини справи і вирішити їх по суті.

У відповідності до ч.1 ст.164 КУпАП відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до засад діяльності автомобільного перевізника, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до

законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах ( ст.33 Закону України « Про автомобільний транспорт»).

Відповідно до ст.34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів, тощо.

Статтею 47 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлені особливості внутрішніх перевезень вантажів та правила їх надання. Так, до внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій, пов`язаних з цими перевезеннями.

Статтею 48 Закону України«Про автомобільний транспорт» встановлені чіткі вимоги до документів на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами,або документ про внесення плати за проїзд великовагових(великогабаритних)транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про автомобільний транспорт» договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

Відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженихНаказом Міністерства транспорту України №363 від 14 жовтня 1997 року, визначені права, обов`язки і відповідальність перевізників, вантажовідправників і вантажоодержувачів (далі Правила). Відповідно до пункту 11 Правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, яка повинна оформлюватись суб`єктом господарювання.

В порушення вимог зазначеного Закону інспектором не встановлено та не підтверджено документально чи є ОСОБА_1 перевізником та здійснює господарську діяльність.

Крім того, до матеріалів надано диск з відеозаписом, однак у протоколі не зазначено на який пристрій проводився запис.

Таким чином, приходжу до висновку, що особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення формально підійшла до з`ясування всіх істотних обставин у справі.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Враховуючи вищевикладене приходжу до висновку, що матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП підлягають поверненню до для дооформлення.

Керуючись ст.ст.245, 251,256, 268,278 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП повернути до Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. О. Сарат