КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О.,

за участі особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 ,

представника Київської митниці ДФС - Захарова А.О.,

перекладача - Амоурі Наель,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС Клімова С.Г. на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2019 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Ірак, який проживає: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1.700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Згідно з постановою суду, 17.03.2019 о 09 год. 18 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу "Приліт" терміналу "D"ДПMA "Бориспіль" громадянин Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який прилетів до України з Туреччини, м. Стамбул, рейсом № 457 літаком авіакомпанії "Турецькі авіалінії", та своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - "зелений коридор", тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України, заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення. "Зелений коридор" призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Перетин пасажиром "зеленої лінії", згідно Наказу Міністерства фінансів України № 671 від 03.08.2018 "Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті", яка позначає початок "зеленого коридору", вказує, що для проходження митного контролю ним обрано "зелений коридор", і декларування здійснюється шляхом вчинення дій. Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю.

На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянину Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) було задано запитання щодо наявності в нього готівкових коштів, пасажир відповів, що має приблизно 10.000 доларів США. Після цього пасажиру було запропоновано пред`явити всю готівку. В службовому приміщення митниці (зоні митного контролю) пасажиром було видано готівку в розмірі 12.294 доларів CШA, що знаходились у внутрішній кишені чоловічої куртки, яка була одягнена на ньому.

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), вказана валюта належить йому особисто.

Пасажир обрав проходження митного контролю "зеленим коридором", де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує в еквіваленті 9.999 євро.

З виявленої суми пасажиру було пропущено 11.294 доларів СІІІА (еквівалент 9.999 євро станом на 17.03.2019). За протоколом про порушення митних правил вилучено 1.000 доларів США.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину ним "зеленої лінії" для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз`яснення митних правил та порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не звертався.

Таким чином, своїми діями громадянин Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), під час проходження митного контролю в залі "Приліт" терміналу "D"ДП MA "Бориспіль" порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник Київської митниці ДФС Клімов С.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Бориспільського міськрайоного суду Київської області від 19.07.2019 та постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 МК України та застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1.700 (тисяча сімсот) гривень та конфіскації затриманої у справі валюти у сумі 1.000 (одна тисяча) доларів США.

В обґрунтування апеляційних вимог представник Київської митниці ДФС Клімов С.Г. зазначає, що місцевим судом не було встановлено в повній мірі, що застосування конфіскації валюти у сумі 1.000 доларів США для ОСОБА_1 буде "індивідуальним надмірним тягарем".

При цьому, представник Київської митниці ДФС Клімов С.Г. вважає, що постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.07.2019 винесена без врахування дійсних обставин справи, норм чинного законодавства та є такою, що підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Київської митниці ДФС Захарова А.О., на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 ,який заперечував щодо апеляційних вимог, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження за протоколом про правопорушення митних правил, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід прийти до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 529 МК України порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, з накладенням відповідного стягнення - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 правопорушення митних правил, обставини чого фактично не оспорюється в апеляційній скарзі.

Так, стаття 471 МК України передбачає відповідальність особи за вчинення дій, щодо порушення встановленого порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, що тягне за собою накладення штрафу урозмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення єтовари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України - також конфіскацію цих товарів.

Об`єктивна сторона правопорушення ст. 471 МК України полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в зеленому коридорі, тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Відповідно до п.п.4,5 ст. 366 Митного кодексу України громадянин самостійно обирає "зелений коридор" або "червоний коридор" для проходження митного контролю.

Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Статтями 196, 197 МК України встановлено порядок переміщення через митний кордон України.

Частиною 3 ст. 197 МК України та Постановою Правління Національного банку України № 148 від 27.05.08 (із змінами та доповненнями), якою затверджено Інструкцію про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України встановлено порядок переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню.

Відповідно до розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України фізична особа-резидент має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10.000євро, без письмового декларування митному органу, а готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10.000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі та за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах), виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10.000 євро.

На підставі п. 1.10 Правил застосування спрощеного порядку здійснення митного контролю предметів, які переміщуються громадянами, які прямують авіаційним транспортом, затверджених наказом Державної митної служби України від 18.02.2006 № 137 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.03.06 за № 217/12091 після перетину пасажиром "білої лінії" позначає закінчення "зеленого коридору" та після перетину якої настає відповідальність за порушення митних правил, про що зазначено на інформаційному стенді, розміщеному в зоні митного контролю.

ОСОБА_1 , як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, за допомогою перекладача - Амоулі Наель, пояснив наступне.

Так, він не заперечував своє вини у вчиненому, але зазначив, що ввозив на територію України свої власні кошти, які мають легальне походження та є його заробітною платою.

Дані кошти він привіз з метою віддати борг своїм друзям, оскільки позичав у них для придбання нерухомості, оскільки він - ОСОБА_1 планує постійно проживати разом із своєю дружиною та трьома дітьми на території України.

Будь-якого наміру порушувати митні правила ОСОБА_1 не мав, оскільки в країні, де він постійно мешкає, існують інші митні правила, якими не передбачена заборона ввозити//вивозити особисті кошти в обмеженій сумі коштів, на противагу чинному законодавству України, про що він обізнаний не був.

Отже, як пояснив ОСОБА_1 вилучені митними органами кошти є для нього надзвичайно значною та важливою сумою, яка йому - ОСОБА_1 необхідна як для забезпечення подальшого проживання на території України, так і для придбання житла.

На підтвердження своїх пояснень ОСОБА_1 надав суду першої інстанції належні документи, які досліджені і судом апеляційної інстанції, відповідно до яких слідує, що останній проживає в Іраку, де офіційно працевлаштований та працює директором компанії AlDHABISportsmanagementLimited. Дохід від здійснення своєї діяльності він отримує на свій рахунок, відкритий на його ім`я в банку Іраку "FIRSTABUDYFDSBANK" № 152-132-3685696-01-6, і, відповідно довідки цього банку від 11.06.2019, ОСОБА_1 на протязі лютого-квітня 2019 року було знято грошові кошти.

Отже, грошові кошти, які мав при собі ОСОБА_1 - є його заробітною платою, а саме - від провадження ним підприємницької діяльності на території Іраку , якою він займається офіційно, будучи зареєстрованим відповідно до вимог законодавства Іраку, при цьому сплачуючи всі обов`язкові податки і збори, мають законне походження, оскільки були зняті ОСОБА_1 в банку з особистого рахунку напередодні відльоту на територію України.

Дослідивши з достатньою повнотою матеріали провадження за протоколом про порушення митних правил та додатково надані дані, суд першої інстанції ґрунтовно прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, яке в повній мірі підтверджується матеріалами справи, і, зокрема, протоколом про порушення митних правил № 0129/12500/19 від 17.03.2019 (а.с. 2-5), поясненнями ОСОБА_1 від 17.04.2019 зі здійсненим перекладом (а.с.6-7,8) описом предметів від 17.03.2019 (а.с.99-10), доповідною запискою старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста "Аеропорт Бориспіль" Київської митниці ДФС Суліма О.Ю. від 17.03.2019 (а.с.14) та доповідною запискою головного державного інспектора-кінолога сектору кінологічного забезпечення УПМП та МВ Київської митниці ДФС Петрова М. від 17.03.2019 (а.с. 15-16).

Погоджується суд апеляційної інстанції і з прийнятим рішенням суду першої інстанції в частині повернення ОСОБА_1 вилученої валюти, відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0129/12500/19, а саме - 1.000 доларів США з огляду на наступне.

Шкода, яку ОСОБА_1 потенційно міг завдати державі, була незначною: він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдавав державі іншої шкоди, якби він віз гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти ввозилися з території держави.

В ході судового та апеляційного перегляду вказаного провадження встановлено, що грошові кошти, як і мав при собі ОСОБА_1 - є його заробітною платою, а саме - доходом від провадження ним підприємницької діяльності на території Іраку , якою останній займається офіційно, будучи зареєстрованим відповідно до вимог законодавства Іраку , сплачує всі обов`язкові податки та збори, гроші мають законне походження, оскільки останнім були зняті в банку з особистого рахунку напередодні відльоту на територію України, і ввозив він їх на територію України лише для власних та сімейних потреб, а саме - для забезпечення свого повсякденного проживання та своєї родини на території України шляхом придбання житла, а тому кошти в сумі 1.000 доларів США для самого ОСОБА_1 та його сім`ї є важливою, необхідною та значною сумою.

Сам ОСОБА_1 пояснив, що напередодні вильоту до України він зняв наявні в нього грошові кошти з власного банківського рахунку в Іраку.

Таким чином, грошові кошти, які мав при собі ОСОБА_1 при перетині державного кордону України, є його приватною власністю, які мають легальне походження, оскільки є заробітною платою.

Відповідно п. 10 ч. 2 Конвенції про захист заробітної плати № 95: "Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї ".

Як пояснив ОСОБА_1 , грошові кошти він ввозив в Україну для можливості покращення сімейно-побутових умов проживання та фінансової підтримки себе та своєї родини на теперішній час та в майбутньому,конфіскація ж коштів поставить його та його сім`ю в скрутне матеріальне становище.

А тому, як вірно зазначив суд першої інстанції з чим погоджується суд і апеляційної інстанції, застосування конфіскації предметів порушення митних правил в даному випадку, призведене до порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме - втручання в право ОСОБА_1 на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на нього "індивідуальний надмірний тягар", у зв`язку з чим і відсутні підстави для застосування конфіскації вилученої валюти.

За наведеним, апеляційна скарга представника Київської митниці ДФС Клімова С.Г. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 294, 529 МК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1.700 (одна тисяча сімсот) гривень залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС Клімова С.Г. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька