АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/634/19 Справа № 697/2718/18 Головуючий по 1 інстанції Льон О.М.
Категорія: ч.3 ст. 41 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" липня 2019 р. м.Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_1 . - адвоката Костюкович Ф.Ф., свідка ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директор ТОВ «АЛГ-

АГРО», проживаючий: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 / вісім тисяч п`ятсот/ грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384,20 грн., -

в с т а н о в и в :

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20 лютого 2019 року встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 22.11.2018 року № ЧК-1098/365/АВ/П/ПТ встановлено, що при проведенні 21.11.2018 - 22.11.2018 інспекційного відвідування ТОВ «АЛГ-АГРО», яке здійснює підприємницьку діяльність в с. Дарівка, Канівського району, Черкаської області, щодо порушення вимог законодавства про працю, виявлено порушення вимог законодавства про працю, зокрема, порушення ч. 1 ст. 21 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України, ПКМ України № 413 щодо фактичного допуску директором ТОВ ОСОБА_1 працівника ОСОБА_2 до роботи без видання відповідного наказу (розпорядження) та повідомлення територіального органу ДФС про прийняття працівника на роботу. Так, 21 листопада 2018 року проведено інспекційне відвідування ТОВ «АЛГ-АГРО» (код за ) за адресою: с Дарівка Канівського району щодо наявності трудових договорів з найманими працівниками. Інспекційне відвідування проводилося паралельно з роботою комісії з питань дотримання вимог законодавства України про працю та легалізації трудових відносин з найманими працівниками Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області.

В ході інспекційного відвідування встановлено, що в приміщенні для зберігання кормів для худоби, роботи по підготовці кормів для худоби виконували ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , як усно так і письмово повідомила, що працює в ТОВ «АЛГ-АГРО» з 15 листопада 2018 року різноробочою. Проте після телефонної розмови з директором ТОВ, ОСОБА_2 скористалась моментом, із папки державного інспектора витягнула своє пояснення, яке в присутності комісії порвала.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 виконувала робочі функції по підготовці кормів для худоби в присутності членів комісії з питань дотримання вимог законодавства про працю та легалізацію виплати заробітної плати та зайнятості населення Степанецької ОТГ є підстави вважати, що трудові відносини між Товариством та ОСОБА_2 не оформлені належним чином та у відповідності до вимог чинного законодавства ОСОБА_2 допущена до роботи без видання відповідного наказу (розпорядження) та повідомлення територіального органу ДФС про прийняття працівника на роботу, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 24 КЗпП України. Факт використання найманої праці без належного оформлення підтверджується і рішенням комісії з питань дотримання вимог законодавства України про працю та легалізації трудових відносин з найманими працівниками Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20 лютого 2019 року, скасувати її, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Зазначає, що про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо лише 17.05.2019, копію постанови він не отримував, а суд в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу без його участі. при цьому судових повісток ОСОБА_1 не надходило. З цих підстав апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду пропущений з поважних причин, а тому просив його поновити.

По суті апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує, що постанова Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2019 року є незаконною та такою, що не відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи.

Зазначає, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду 14.05.2019 року, справа № 826/8917/17 визнано не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 29.04.2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та скасовано повноваження інспекції праці на проведення інспекційних відвідувань суб`єктів господарювання, а відповідно на прийняття рішень щодо притягнення до відповідальності посадових осіб суб`єктів господарювання за наслідками таких перевірок. Тому, виникають обґрунтовані сумніви в законності проведення перевірки та складення документів про адміністративне правопорушення.

Вказує, що процес інспекційного відвідування зафіксований засобами відеотехніки, що зафіксовано в акті. Однак, апелянт з Актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № 41 1098/365/АВ від 22.11.2018 року та з постановою суду про притягнення його до адміністративної відповідальності не згідний, вважає, що вони є неправомірними та підлягають скасуванню.

Так, з Акту інспекційного відвідування (невиїздного інспектування юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 22.11.2018 року за № ЧК-1098/365/АВ не вбачається, яка саме перевірка проведена (планова чи позапланова).

Відповідно до ст. 5 Порядку здійснення державного контролю додержанням законодавства про працю, який затверджено постанове КМУ 26.04.2017 року №295, визначено підстави інспекційного відвідування.

Вказує, що головний державний інспектор не мала права проводити перевірку без належно оформлених документів, а саме наказу та направлення на проведення перевірки в якому повинні бути зазначені підстави інспекційного відвідування. Пояснення, як усні так і письмові, які начебто були відібрані інспектором відсутні в матеріалах перевірки та не можуть бути доказом вчинення правопорушення, оскільки на момент їх складання інспектор не була наділена повноваженнями щодо здійснення перевірки.

Перегляд відеозапису інспекційного відвідування встановлені факти, які повністю спростовують дані Акту, оскільки на відеозапису чітко зафіксовано, що ОСОБА_2 на час перевірки не виконувала ніяких робіт, а лише перебувала неподалік від об`єкта перевірки. Жодних пояснень що вона є працівником товариства та виконує якісь роботи відеозаписом не зафіксовано.

Згідно дійсних обставин справи ОСОБА_2 не була працівником підприємства та ніякі роботи для цього не виконувала, а 21.11.2018 за попередньою домовленістю із керівником суб`єкта господарювання прибула до виробничих приміщень ТОВ «АЛГ - АГРО» для зустрічі з ОСОБА_1 з питань її подальшого працевлаштування. Цей же факт підтверджений і поясненнями директора ТОВ «АЛГ - АГРО» ОСОБА_1 , наданими 22.11.2018 при оформленні документів за результатами інспекційного відвідування.

Також, вказує апелянт, в Акт інспекційного відвідування внесені недостовірні дані про те, що інспекційне відвідування проводилося в присутності директора ТОВ «АЛГ - АГРО», що також спростовується розділом 2 (Опис стану додержання вимог законодавства про працю) вказаного акту. Директор ТОВ «АЛГ - АГРО» ОСОБА_1 лише був присутнім на наступний день - 22.11.2018 при складанні документів за наслідками інспекційного відвідування.

Крім того, в порушення вимог п. 22 вказаного Порядку в Акті перевірки відсутня відмітка про долучення до нього Матеріалів, зафіксованих засобами відеотехніки в ході інспекційного відвідування. Як вбачається із відеозапису, він проводився не ОСОБА_6 , а іншою особою, про те інформація про участь інших осіб в проведенні перевірки в акті не відображена, так само не відображено і яким саме технічним засобом та на який носій проводився відеозапис.

Таким чином, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно правових актів ОСОБА_6 при проведенні 21 листопада 2018 року інспекційного відвідування ТОВ «АЛГ - АГРО» допущені порушення вимог Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджено постановою КМУ 26.04.2017 року №295, а факт перебування в трудових відносинах ОСОБА_2 з ТОВ «АЛГ - АГРО» належним чином не зафіксовано та не підтверджено матеріалами самої перевірки.

Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 , його адвоката Костюковича Ф.Ф., які підтримали апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Вважаю, що в даному випадку мають місце підстави для безумовного поновлення строку на апеляційне оскарження цієї постанови, оскільки участі в розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_1 не брав (а.с.24-26), а про існування оскаржуваної постанови апелянту стало відомо лише 17.05.2019 року. Таким чином вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

По суті апеляційної скарги вважаю наступне.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що вищезазначені вимоги закону суддею не виконані і суд першої інстанції прийшовши до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 41 КУпАП взагалі не мотивував своє рішення, не надав належну оцінку сукупності доказів, яка повинна ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справ.

Вважаю, що при винесенні постанови суддею не було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Так, допитана в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 надала покази про те, що, на час здійснення інспекційного відвідування, вона була одягнена у чистий одяг і на той час ще не працювала у ОСОБА_1 .. Пізніше вона дійсно влаштувалась до нього на роботу, офіційно, тобто як належить по законодавству.

Також, при прийнятті рішення, беру до уваги рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 (справа № 580/1331/19), яким повністю задоволено позов ТОВ «АЛГ-АГРО» і скасовано постанову від 13.12.2018 №ЧК-1098/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-652 Управління Держпраці у Черкаській області про накладення на ТОВ «АЛГ-АГРО» штрафу в розмірі 111690, 00 грн..

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що суперечність доказів по справі не дають підстав беззаперечно стверджувати, що факт перебування в трудових відносинах ОСОБА_2 з ТОВ «АЛГ - АГРО» на час проведення перевірки доведений неспростовними доказами, а в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду в порушення ч.2 ст.283 КУпАП у мотивувальній частині постанови відносно ОСОБА_1 взагалі не виклав встановлене при розгляді справи формулювання правопорушення, відносно ОСОБА_1 , визнаного місцевим судом доведеним. Натомість, суд першої інстанції мотивувальну частину постанови виклав, фактично переписавши зміст правопорушення, яке було вмінене ОСОБА_1 головним державним інспектором праці при складенні нею протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказане порушення вимог ч.2 ст.283 КУпАП є безумовною та самостійною підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, виходячи з принципу презумпції невинуватості, вбачаю необхідним задовольнити апеляційну скаргу, оскільки доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення закону при розгляді адміністративного провадження відносно нього в суді першої інстанції, повністю знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, а відтак свідчать про незаконність винесеної постанови місцевого суду, яка за таких обставин, не може залишатись в законній силі і підлягає до скасування, а провадження про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.41 КУпАП необхідно закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.283, п.1 ст.247, ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області щодо нього від 20 лютого 2019 року.

Постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 / вісім тисяч п`ятсот/ грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384,20 грн. - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко