Справа F 335/3068/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії БД F 078492, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД F 078492, 01.03.2019 року о 21 годині 05 хвилин, в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, по вул. Перемоги, водій ОСОБА_1, керував транспортним засобом «Infiniti QX 56», реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спFяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, виражене тремтіння пальців рук. Від огляду на стан алкогольного спFяніння у встановленому законом порядку за допомогою Аlcotest Drager 6820 на місці зупинки транспортного засобу відмовився у присутності двох свідків, від керування відсторонений шляхом передачі тверезому водію, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зFявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 F адвокат ОСОБА_2 посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи складені його автором з порушенням порядку і правил передбаченими чинним законодавством України, просить закрити провадження по справі у звFязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ознаками обFєктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п. 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спFяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вище зазначив суд, до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст. 266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року F1103.

Згідно з Розділом 1 п. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спFяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року F1452/735, зазначено, що огляду на стан спFяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спFяніння згідно з ознаками такого стану.

Отже підставою для проходження огляду на стан спFяніння підлягають водії щодо яких є підстави вважати, що останній перебуває у стані спFяніння.

Відповідно до пунктів 3, 4 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 F 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за F 1413/27858, ознаками алкогольного спFяніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого спFяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спFяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 7 Розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спFяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровFя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровFя).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 цієї статті).

Судом встановлено, що 01.03.2019 року ОСОБА_1 було зупинено у звFязку з несправністю фари на його транспортному засобі.

Після чого, поліцейським запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спFяніння, при цьому з відеозапису події встановлено, що працівниками поліції не було розFяснено, які є підстави вважати, що він перебуває у стані спFяніння згідно з ознаками такого стану, не повідомлено ознаки спFяніння, на виконання вимог пунктів 3, 4 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 F 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за F 1413/27858.

З оглянутого диску встановлено, що поліцейським ОСОБА_1 було повідомлено про наявність підозри, що він перебуває у стані алкогольного спFяніння.

Разом з тим, з протоколу вбачається, що у ОСОБА_1 ознаками алкогольного спFяніння є: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, виражене тремтіння пальців рук, що спростовується оглянутим у судовому засіданні відеозаписом.

Таким чином, працівниками поліції порушені вимоги пунктів 3, 4 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 F 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за F 1413/27858.

Згідно п.п. 1, 3, 5, 10 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України і МОЗ України від 09.11.2015 року за F 1452/735 та зареєстрованої в МЮ України від 11.11.2015 року за F 1413/27858, поліцейський проводить огляд на стан спFяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку і державну реєстрацію робочого засобу вимірювальної техніки.

Перед проведенням огляду на стан спFяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку і державну реєстрацію робочого засобу вимірювальної техніки, а саме на Алкотестер «Драгер» або інші.

Проте, на вимогу ОСОБА_1 до працівника поліції про надання йому для огляду будь-які документи на технічні засоби перевірки стану спFяніння водіїв, які саме мав намір використовувати поліцейський, останнім було відмовлено. Разом з цим, без зазначених документів неможливо було перевірити чи входить Алкотестер «Драгер» або інші відповідні засоби до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Таким чином, в порушення вищенаведених норм, працівником поліції було відмовлено в наданні для огляду зазначених документів, що призвело та стало вмотивованим і обґрунтованим причиною відмови ОСОБА_1 від незаконного огляду на стан спFяніння на місці зупинки його автомобіля.

Згідно ст.ст. 256, 266 КУпАП, приписів п.п. 4, 6, 7 розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за F 1395 та зареєстрованої в МЮ України від 10.11.2015 року за F 1408/27853, огляд на стан алкогольного спFяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровFя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спFяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості, обFєктивності яких є сумніви.

Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 року за F 1103, - проведення огляду особи в закладі охорони здоров'я проводиться за участю поліцейського в присутності двох свідків, про що складається протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначається ознаки сп'яніння, дії водія та відомості про свідків які були присутні.

До матеріалів даної справи також долучений акт огляду на стан алкогольного спFяніння з використанням спеціальних технічних засобів та протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в яких поліцейським вказано про двох осіб свідків, але в порушення вищенаведених норм законодавства, наданий акт огляду та протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складались поліцейським без належної участі вказаних осіб, які участі як свідки у справі не приймали, оскільки не були присутні і обізнаними про обставини подій щодо керування ОСОБА_1 автомобілем нібито в стані спFяніння на місці зупинки.

Долучені до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4, були складені особисто поліцейським і тільки за підписом двох осіб, а тому є сумніви щодо обізнаності, обFєктивності і неупередженості вказаних осіб, як свідків, оскільки підписання документів особисто останніми та інша їх належна присутність відповідно чинного законодавства, в матеріалах відеозапису відсутні.

Враховуючи викладене, акт огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння був проведений і складений з порушенням вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року F 1452/735; Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року F 1103, а тому відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП вважається недійсним.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, складений поліцейським з порушеннями вищенаведених норм, без необхідної та належної участі двох свідків, є недійсним.

Відповідно, всі подальші дії працівника поліції, є незаконними.

Тобто, в матеріалах справи відсутні докази про належну участь свідків та їх особисті обFєктивні пояснення про обставини подій по справі, що в даному випадку може привести до незаконного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, «докази» про скоєння якого ґрунтуються поліцейськими виключно на домислах і припущеннях, що є неможливим, не допустимим, а тому є не дійсними.

До матеріалів справи долучена єдина особисто написана розписка особи свідка ОСОБА_5, який прийняв автомобіль ОСОБА_1 під керування, та його пояснення про обставини подій і відсутність в той час у ОСОБА_1 будь-яких ознак стану сп'яніння при керуванні автомобілем. У даному випадку, особисті пояснення свідка-очевидця ОСОБА_5 про фактичні обставини по справі, є належними доказами про відсутність складу даного адміністративного правопорушення.

В матеріалах відеозапису, долучених УПП у Запорізької області до справи, крім іншого також відображені пояснення особи ОСОБА_5, який засвідчив про відсутність у ОСОБА_1 будь-яких ознак стану сп'яніння. З пояснень самого ОСОБА_1 на відеозапису взагалі не вбачаєтеся будь-якого стану його сп'яніння на місці зупинки.

Тобто, відеозаписом визначено про наявність очевидних, фактичних і виключно протилежних обставин подій, які свідчать про відсутність складу даного адміністративного правопорушення, ніж ті що виказані і викладені поліцейським під час складання протоколу, а тому працівник поліції керувався виключно своїми припущеннями і домислами, що є не допустимим, не законним, а тому недійсним.

Таким чином, в матеріалах даної справи відсутні належні та допустимі докази складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст.ст. 8, 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Відповідно до приписів ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічного та повної оцінки всіх належних доказів по справі на основі суворого додержання законності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обFєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовFязаний зFясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до практики ЄСПЛ, висловленою у рішеннях «Енгель та інші проти Нідерландів», «ОСОБА_3 проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України», провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП повинне проводитись за процедурою кримінального провадження, а протокол про адміністративне правопорушення фактично за своєю суттю відповідає обвинуваченню у кримінальному провадженні.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року. «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих призумпцій.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Європейської «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обовFязок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

В рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1987 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінки доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звFязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В. Геєць