Провадження № 3/761/3137/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин Василь Олександрович, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24 березня 2019р., ОСОБА_1 тогож дня, о 00 год. 40 хв., по вул. Юрія Іллєнка, 36 в м. Києві керував автомобілем марки «Fiat» д.н.з. НОМЕР_2, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» повернув праворуч та перебував в стані алкогольного сп’яніння. Огляд на стан сп’яніння зі згоди ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат якого показав 0,78 %., чим порушив п. 2.9а, за що передбачена відповідальність згідно із ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, зазначивши, що з результатами тесту на стан сп’яніння із застосуванням приладу «Драгер» не згоден, про що також повідомляв працівників поліції при складанні протоколу.

Судом було досліджено матеріали справи:

-протокол про адміністративне правопорушення серії БД №189396 від 24 березня 2019р., відповідно до якого ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 21 березня 2109р., відповідно яких останні були присутні під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп’яніння за допомогою приладу «Драгер»;

-результат тесту на стан алкогольного сп’яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер», результат якого показав 0,78 %;

-диск з відеозаписом нагрудних камер працівників поліції;

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв’язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за керування автомобілем в стані алкогольного сп’яніння.

Згідно п. 2.9а ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп’яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп’яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015р. № 1452/735 (далі по тексту - Інструкція), а також відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р. № 1103 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до вимог п. 5-11 розділу ІІ Інструкції, перед проведенням огляду на стан сп’яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп’яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп’яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Установлення стану алкогольного сп’яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров’я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров’я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Результати огляду на стан сп’яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп’яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп’яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп’яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оформлення матеріалів огляду на стан сп’яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Згідно п. 6-8 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров’я.

Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров’я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров’я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров’я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп’яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Разом з тим, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 направлявся працівниками поліції для проведення огляду на стан алкогольного сп’яніння до відповідного закладу охорони здоров’я по відповідній формі направлення, у зв’язку з його незгодою з результатами тесту приладу «Драгер».

Крім того, судом було оглянуто відео файли, які містяться на диску долученому до матеріалів справи, в якості доказів. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був незгодний з результатами тесту приладу «Драгер», про що також зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.

До того ж, з відеозапису не можливо встановити дотримання поліцейськими положень вищенаведених Інструкції та Порядку.

Зазначені недоліки унеможливлюють прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов’язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, враховуючи суть правопорушення та зазначені пункти правил дорожнього руху, визначених в протоколі, а саме зазначення порушення особою п. 2.9а ПДР України, аналізуючи викладені обставини справи щодо перебування особи у стані алкогольного сп’яніння під час керування автомобілем, суд приходить до висновку, що працівника поліції не було дотримано порядку огляду особи на стан сп’яніння, оскільки ОСОБА_1 висловив свою незгоду щодо результатів тесту на стан алкогольного сп’яніння за допомогою приладу «Драгер», однак не було забезпечено проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров’я.

У відповідності із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ у справах «Малофаєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р., та «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016р., ЄСПЛ серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготовитися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв’язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1) ст. 247, ст. 252, ст. 256, ст. 280, ст. 283, ст. 284, ст. 285 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зач.1 ст. 130 КУпАП – закрити у зв’язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення за обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Києва.

Суддя