ПОСТАНОВА

КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

6 травня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Журавель О.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Єфанової Н.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з апеляційною скаргою захисника-адвоката Єфанової Н.А. на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 318365 водій ОСОБА_1 15.01.2019 року о 08 год. 45 хв. в м. Києві на перехресті вул. Деміївська - вул. Криворізька, керуючи автомобілем «Сітроєн» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху на дорозі, що має щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, де здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, а також гр. ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, чим порушив п.п. 2.3 б), 12.1, 11.4 ПДР України.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп.

Як встановлено з матеріалів справи на ОСОБА_5 також складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 318364 від 30.01.2019 відповідно до якого водій ОСОБА_5 15 січня 2019 року об 08 год. 45 хв., в м. Києві на перехресті вул. Деміївська - вул. Криворізька, керуючи автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_3 , а саме здійснення розвороту на перехресті не дала дорогу автомобілю «Сітроєн» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку, що змусило водія автомобіля «Сітроєн» ОСОБА_1 , різко змінити напрямок руху - здійснити виїзд на зустрічну смугу руху, порушила п.п.10.1, 10.4 ПДР України, скоївши тим самим правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. 00 коп.

Не погодившись із постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

_____________________

Провадження 33/824/1822/2019

Категорія: ст. 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Валігура Д.М.

00 коп. вважаючи її незаконною та необґрунтованою, адвокат Єфанова Н.А., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу на обґрунтування якої зазначає наступне.

Апелянт стверджує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 318365 інспектором ВРОМ ДТП УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Шушь Д . В. було грубо порушено вимоги ст. ст. 254, 256 КУпАП, п.п. 7, 8, 11 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, не зазначено в чому полягає порушення, а також статтю за якою передбачена відповідальність, судом першої інстанції безпідставно було відмовлено в направленні адміністративних матеріалів відповідному правоохоронному органу для належного оформлення, а тому зазначений документ не може бути належним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненню адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому, як на основний доказ винуватості ОСОБА_1 , суд першої інстанції послався на вказаний протокол.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення, що є процесуальний документом, який складається для подальшого притягнення особи до адміністративної відповідальності, працівниками Національної поліції також складаються документи, що містять детальний опис подій та підтверджують обставини місця ДТП, яким під час розгляду справи суд не надав належної оцінки, так само як іншим наявнім у матеріалах справи доказам.

Крім того, апелянт зазначає, що на схемі ДТП зображено як автомобіль «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 здійснювала різкий маневр радіусом 2,8 м, у результаті якого зайняла смугу руху, а такожчастину зустрічної смуги руху. Через що єдиним виходом з аварійної ситуації та врятування життя дітей, які знаходились в автомобілі «Сітроєн» д.н.з. НОМЕР_1 , Йілмаа Джонейта здійснив маневр у ліву смугу, в результаті чого, відбулось зіткнення з автомобілем марки: "CHEVROLET" д.р.н. НОМЕР_2 , яке було припарковано біля узбіччя та за кермом якого перебував водій ОСОБА_3 .

Таким чином, на думку апелянта, з технічної точки зору дії водія ОСОБА_5 знаходились в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та настанням дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої було завдано шкоду не тільки ОСОБА_3 , а і також ОСОБА_9 .

На цих підставах апелянт просить постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., скасувати та закритипровадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Єфанової Н.А., яка підтримала апеляційні вимоги та просила їх задовольнити, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, , приходжу до висновку, що постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, при винесенні оскаржуваної постанови, суддя всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не вжив заходів для належноїперевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та фактично визнав ОСОБА_1 винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП без будь-якого судового розгляду, не дослідивши не тільки його пояснення і заперечення, а й тих незначних доказів,що містяться в матеріалах справи, не давши їм належну й об`єктивну оцінку.

Встановлюючи вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя виходив з тих обставин, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому, не прийняв до уваги наступне.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що приблизно о 08 год. 45 хв. 30 січня 2019 року дотримуючись дистанції та безпечної швидкості руху 40 км/год., під`їжджаючи до перехрестя вул. Деміївської та вул. Криворізької побачив, що автомобіль марки: "HYUNDAI" модель: "TUCSON" д.р.н. НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_5 без будь-якого попередження почала здійснювати маневр розвороту, про що було зазначено у наданих нею поясненнях. При цьому, ОСОБА_1 , зважаючи на те, що у його машині знаходилось двоє дітей у відповідності до вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху почав вживати усі можливі заходи для уникнення зіткнення з автомобілем гр. ОСОБА_5 , зокрема, застосував гальмування та здійснив маневр у ліву смугу, після чого відбулось зіткнення з автомобілем марки: "CHEVROLET" д.р.н. НОМЕР_2 , яке було припарковано біля узбіччя та за кермом якого перебував водій ОСОБА_3 .

До того ж, ОСОБА_1 зазначив, що вказані події відбувались вранці в зимову пору року, узбіччя дороги було засніжене, адорожнє покриття слизьке, а тому єдиним виходом для уникнення зіткнення можливо було лише здійснити маневр вліво, оскільки вся права смуга руху була зайнята автомобілями, а попереду водієм ОСОБА_5 здійснювався різкий маневр, що підтверджується фотографіями з місця події та схемою дорожньо-транспортної пригоди, підписаною водієм ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та понятими: ОСОБА_11 і ОСОБА_12 .

Таким чином з пояснень ОСОБА_1 можна зробити висновок, що він діяв в умовах крайньої необхідності, що згідно з вимогами ст. 18 КУпАП, виключає можливість притягнення до відповідальності та застосування адміністративного стягнення, бо не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожувала пасажирам (дітям) та ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими способом і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Слід зазначити, що постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року ОСОБА_5 було визнано винною у вчиненні правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП, що свідчить про те, що її дії не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху та, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку із спричиненням аварійної обстановки та настанням дорожньо- транспортної пригоди, у результаті якої було завдано шкоду водію ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Проте, в апеляційному засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дійснив вимушене зіткнення з припаркованим автомобілем «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_2 для відвернення настання більш тяжких наслідків, що стосується життя та здоров`я людини. А тому, слід вказати, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності і за даних обставин небезпека для здоров`я пасажирів його автомобіля не могла бути усунута іншим способом.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не в повній мірі врахував усі обставини справи, не дослідив усі подані докази, що призвело до прийняття невмотивованого рішення, а тому вважаю за необхідне скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп., а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.4 ст. 247 КУпАП, вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційної інстанції -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Єфанової Н.А., подану в інтересах громадянина Туреччини ОСОБА_1 , на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року, - задовольнити частково.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп., - скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.4 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.О. Журавель