Справа F 654/779/19
Провадження F 3/654/482/2019
П О С Т А Н О В А

14 травня 2019 року м. Гола Пристань

Суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Францішко Ю. В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Голопристанського відділення поліції Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, F

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД F360437 від 23.02.2019 відносно ОСОБА_1 було складено матеріали про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя повинен перевірити, чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до норм ст. ст. 252, 256 КУпАП України, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП України. є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому зазначаються відомості необхідні для вирішення справи, зокрема обовFязково в повній мірі суть адміністративного правопорушення.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є одним із основних з джерел доказів у справі конкретного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що він не згідний із складеним протоколом. В обґрунтування своїх доводів останній вказав на те, що суть зазначеного в протоколі виявленого правопорушення не відповідає дійсності, працівник поліції діяв з порушенням вимог чинного законодавства, зібрані посадовою особою матеріали адміністративної справи не вказують на наявність його вини в скоєнні адміністративного правопорушення, оскільки він не керував в той момент автомобілем, а знаходився на пасажирському місці, дані обставини можуть підтвердити свідки, які на той момент знаходилися поряд, однак працівники поліції відмовились брати до уваги їх покази.

Посадова особа, яка склала адміністративний матеріал, в судове засідання не з'явилася, про час і місце слухання справи повідомлялася належним чином, будь яких заяв клопотань до суду не надходило.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 F14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Пунктом 27 вказаної постанови визначено, що відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Переконливих доказів того, що ОСОБА_1 при обставинах зазначених в протоколі керував автомобілем, матеріали справи не містять.

Таким чином, оскільки, керування особою транспортним засобом є обов'язковою складовою об'єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а керування транспортним засобом в той період самим ОСОБА_1 категорично заперечується, й нічим іншим, крім змісту самого протоколу про адміністративне правопорушення цей факт не підтверджується, суд, виходячи з принципу презумпції невинуватості, не може встановити наявність цього елементу складу правопорушення, а отже й складу самого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, встановити неможливо.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи вимоги Конституції України, де передбачено, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, і в звFязку з неявкою посадової особи поліції до суду, яка виявила правопорушення, оскільки істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статтею 7 КУпАП є те, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння, а з цього випливає, що обов'язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі, відсутності додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до протоколу, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_1, на усунення протиріч та недоліків, які в судове засідання надано не було і протокол таких доказів не містить, та, оскільки із матеріалів справи неможливо встановити в повній мірі вину останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як описову частину виявленого правопорушення в повній мірі прочитати неможливо із-за нерозбірливості почерку посадової особи, яка склала протокол, а наданих матеріалів недостатньо для встановлення вини останнього, для чого потрібно розширити коло осіб, які б могли надати пояснення у якості свідків, та надати суду додаткові матеріали, що мають значення для правильного вирішення справи, суд вважає необхідним повернути протокол на доопрацювання.

Керуючись ст. 278 КУпАП, суддя, F

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути Голопристанському відділенню поліції Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області на доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю. В. Францішко