П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2019 року смт.Криве Озеро

Суддя Кривоозерського районного суду Миколаївської області Репушевська О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Кривоозерського ВП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 непрацюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

- за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

- за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

- за ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №347913 від 11 лютого 2019 року, водій ОСОБА_1 10 лютого 2019 року о 23.30 год. в смт.Криве Озеро по вул.Академіка Корольова, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду уповноважений підрозділ Національної Поліції, чим порушив п.2.10 "а", "д" Правил дорожнього руху України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №347911 від 11 лютого 2019 року, водій ОСОБА_1 10 лютого 2019 року о 23.30 год. в смт.Криве Озеро по вул.Академіка Корольова, керував автомобілем марки ВАЗ 2109, реєстраційний номер - НОМЕР_1, не вибравши безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та допустив зіткнення з опорою ЛЕП №89, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль зазнав механічних пошкоджень, опора ЛЕП не пошкоджено, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №347912 від 11 лютого 2019 року, в смт.Криве Озеро водій ОСОБА_1 10 лютого 2019 року о 23.35 год., будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди на вул.Академіка Корольова, буд.№9, та до проведення медичного огляду, без призначення медичного працівника, вжив алкогольні напої, про що свідчить висновок лікаря Кривоозерської ЦРЛ №2, чим порушив п.2.10 "є" Правил дорожнього руху України.

Враховуючи, що в провадженні судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області Репушевської О.В. одночасно знаходяться три справи про адміністративне правопорушення відносно однієї особи, для повного та всебічного розгляду справи №479/174/19, 3/479/60/19, №479/175/19, 3/479/61/19, №479/176/19, 3/479/62/19, їх слід об'єднати в одне провадження про адміністративне правопорушення та присвоїти об'єднаній справі №479/174/19(провадження №3/479/60/19) відповідно до ст.36 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративних правопорушень визнав частково, пояснивши, що дійсно 10 лютого 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода, проте матеріальних збитків не завдано нікому, окрім нього. Вказав, що в нього на утриманні перебуває малолітня дитина, мати та батько-інвалід, а також брат-учень, що потребують матеріальної допомоги з його сторони. Просив справу про адміністративне правопорушення щодо нього за ознаками ч.4 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а також звільнити від адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.122-4, 124 КУпАП за малозначністю вчинених адміністративних правопорушень і обмежитись усним зауваженням, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Вислухавши ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб'єктом правопорушення, всіх обов'язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.4 ст.130 КУпАП, передбачає відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Як вбачається з матеріалів справи, водій ОСОБА_1 10 лютого 2019 року о 23.35 год. в смт.Криве Озеро, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди на вул.Академіка Корольова, буд.№9, та до проведення медичного огляду, без призначення медичного працівника, вжив алкогольні напої, про що свідчить висновок лікаря Кривоозерської ЦРЛ №2, чим порушив п.2.10 "є" Правил дорожнього руху України, у зв'язку з чим, відносно нього було складено протокол серії БД №347912 від 11 лютого 2019 року.

Згідно п.2.10 "є" Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, водій зобов'язаний до проведення медичного огляду, не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він обмовив себе під психологічним тиском працівників поліції, та відповідно складення протоколу та відбір пояснень у нього відбулися із грубим порушенням працівниками поліції норм чинного законодавства.

Судом встановлено, що свідків вживання ОСОБА_1 алкоголю після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, але до проведення медичного огляду, немає, що підтверджується також не заповненими графами "Свідки чи потерпілі" у протоколі серії БД №347912 від 11 лютого 2019 року.

А також висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння складений на "Картичака Володимира Валерійовича", а протокол серії БД №347912 від 11 лютого 2019 року, складений на "Кертичака Володимира Валерійовича"

За положеннями ст.7 ч.ч.1,2 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому, суд зобов'язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

У справі «Малофєєв проти Росії» (пункти 111-120 рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Проте, лише на підставі обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, які знайшли своє підтвердження, суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, за відсутності у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п.п.2.10 "є" Правил дорожнього руху України, суд приходить до висновку, щодо відсутності у його діях складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП України, а за такого провадження у справі підлягає закриттю.

Із матеріалів справи про адміністративні правопорушення, пояснень ОСОБА_1, даних протоколів про адміністративні правопорушення серії БД №347913 від 11 лютого 2019 року БД №347911 від 11 лютого 2019 року, встановлено, що водій ОСОБА_1 10 лютого 2019 року о 23.30 год. в смт.Криве Озеро по вул.Академіка Корольова, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду уповноважений підрозділ Національної Поліції, чим порушив п.2.10 "А", "Д" Правил дорожнього руху України. Також, водій ОСОБА_1 10 лютого 2019 року о 23.30 год. в смт.Криве Озеро по вул.Академіка Корольова, керував автомобілем марки ВАЗ 2109, реєстраційний номер - НОМЕР_1, не вибравши безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та допустив зіткнення з опорою ЛЕП №89, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль зазнав механічних пошкоджень, опора ЛЕП не пошкоджено, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до положень ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила декілька адміністративних правопорушень, справи по яких розглядаються одночасно, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи, надаючи оцінку всім зібраним доказам в їх сукупності, враховуючи вищевикладені обставини, характер вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, його матеріальне становище, також приймаючи до уваги те, що вчинене ним правопорушення не завдало значної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам та свободам інших громадян, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4, 124 КУпАП, і тому вважає необхідним притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в межах санкції статті 122-4 КУпАП, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Керуючись ст.ст.36, 276-280 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и л а :

Об'єднати справи №479/174/19, 3/479/60/19, №479/175/19, 3/479/61/19, №479/176/19, 3/479/62/19 одне провадження про адміністративне правопорушення та присвоїти об'єднаній справі №479/174/19(провадження №3/479/60/19).

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і призначити адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10(десять)діб.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384.20 грн. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України(ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача 6001, код кваліфікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова виконується негайно після її винесення в частині виконання стягнення у виді адміністративного арешту.

Виконання постанови доручити Кривоозерському відділенню Врадіївського відділу Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: