ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8344/19
провадження № 3/753/3178/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2019 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 305818, 15 квітня 2019 року о 04 годині 15 хвилин по вулиці Сормовській в місті Києві, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ Форза» н/з НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 пояснив, що 15 квітня 2019 року вночі повертався додому пішки, автомобілем не керував, біля нього зупинився автомобіль поліції, вийшли поліцейські та запитали в нього документи, які він надав. Поліцейські побачили у нього тимчасовий дозвіл на право керувати транспортним засобом, який лежав разом з паспортом та почали казати, що він керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що він категорично заперечив. Після цього, працівники поліції почали його бити та відтягли на вулицю Ялтинську до трамвайних колій, де зупинили свідків та почали пропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння. При свідках він зазначав, що автомобілем не керував, його побили та не відмовлявся від проходження огляду. Після цього його відпустили.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення БД № 305818 від 15.04.2019 року (а.с.1), пояснення свідків (а.с. 3), а також відеозапис з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 4), оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Так, протокол про адміністративне правопорушення БД № 305818 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому відсутні підписи особи, відносно якої його складено або відомості про відмову особи від підпису. Також, викладені у протоколі обставини не узгоджується з наявними у справі поясненнями свідків, які складено бланкетно та з яких вбачається, що в їх присутності водій відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря нарколога. Проте, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що йому не пропонували пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», а від проходження огляду у лікаря він не відмовлявся. Крім того, пояснення ОСОБА_1 , дані ним у судовому засіданні підтверджуються дослідженим відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, заявляв, що його побили, звертався до працівника поліції за допомогою та просив розібратися у ситуації, що склалася. Проте, усі звернення ОСОБА_1 працівниками поліції було проігноровано та розцінено як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Вказані обставини викликають сумніви у достовірності даних, вказаних у протоколі серії БД № 305818, в зв`язку з чим, суд не може визнати його належним та допустимим доказом.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини » (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.20196 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вищевикладене, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя