Провадження № 3/331/1011/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Клименко Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшли з Олександрівського ВП Дніпровського ВП Головного управління НП в Запорізькій області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянка України, освіта професійно-технічна, сімейний стан вдова, дітей на утриманні немає, офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 416791 від 15.07.2019 року, 12.07.2019 року та до теперішнього часу звернулась гр. ОСОБА_2 , 1940 року народження, яка просить розібратися з її донькою ОСОБА_1 , яка систематично вчиняє конфлікти, погрожує фізичною розправою, виражається нецензурною лайкою, вчиняє домашнє насильство.

Такі дії ОСОБА_1 за вищевказаним протоколом кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнала та пояснила суду, що наразі проживає у своєї матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , конфліктів з матерю не має, жодного насильства відносно неї не вчиняє. Мати є особою похилого віку, тому вона звернулась до поліції, щоб її виселити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішеннями ЄСПЛ у справах «Надточій проти України» (Заява № 7460/03), «Швидка проти України» (Заява № 17888/12) встановлено кримінальний характер Кодексу України про адміністративне правопорушення, особливо ст. 173 КУпАП, у тому числі з огляду на санкцію цієї статті (справа «Енгель та інші проти Нідерландів», рішення від 8 червня 1976 року).

За ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який відповідно до ст. 251 КУпАП є одним з основних джерел доказів, має містити, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Проте, як видно з матеріалів справи, наведені вимоги закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалів справи стосовно ОСОБА_1 виконані не були.

У протоколі, в порушення наведених вимог ст. 256 КУпАП, відсутні дані про суть вчиненого правопорушення відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається, зокрема, в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Інші склади правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП полягають у невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, та неповідомленні уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, і не стосуються цієї справи.

Тобто, у ст. 173-2 КУпАП сформульовано матеріальний склад правопорушення, який полягає у настанні негативних наслідків для потерпілого або ж у можливості настання таких наслідків.

Наведене узгоджується із тим, що викладене у ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 229-УІІІ від 07.12.2017 року поняття домашнього насильства є більш широким за змістом, ніж визначене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вказаним законом були внесені зміни до КУпАП, зокрема до ст. 173-2.

Отже законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Ці обставини (завдання шкоди фізичному здоров`ю або завдання шкоди психічному здоров`ю чи можливість спричинення якогось виду шкоди), як обов`язкові елементи складу правопорушення повинні бути зазначені у протоколі.

В іншому випадку - буде порушено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Крім того, відповідно до суті правопорушення, викладеній у протоколі, ОСОБА_1 вчиняє конфлікти, погрожує фізичною розправою, виражається нецензурною лайкою. При цьому, на підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи не долучено жодного належного доказу.

Так, згідно письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 15.07.2019 року, вона зазначає, що її донька ОСОБА_1 вчиняє сварки, виганяє її з квартири, тому вона звернулась до кандидата в народні депутати для вирішення її питання.

Згідно копії звернення до кандидата в народні депутати ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_2 вказує, що особи, які з нею проживають, зокрема, її донька, не дають їй спокійно жити, п`ють, лихословлять, курять на кухні, не прибирають в домі. При цьому, дії, які вчинила безпосередньо ОСОБА_1 , та які завдали шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілій, не зазначено.

Суд критично сприймає вказані письмові пояснення ОСОБА_2 , оскільки обставини, вказані нею суперечать викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення суті порушення.

Таким чином, судом встановлено відсутність обов`язкового елементу складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - завдання або можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 38, ч. 1 ст. 173-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Л.В. Клименко