П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Сидоренка В.В.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

представника потерпілого Павленка Р.Г.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 21 березня 2019 року приблизно в 11 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом «Мазда», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Васильківській та виїхав на перехрестя з вул. Маричанського в м. Києві на червоний заборонений сигнал світлофора, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Субару», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по вул. Маричанського, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього складено неуповноваженою на те особою, оскільки працівник патрульної поліції ОСОБА_3 не мала таких повноважень. ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до посадової інструкції вищевказаного поліцейського вона не має права складати протокол про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_3 не підписала вказану посадову інструкцію, що свідчить про те, що остання діяла поза межами своїх повноважень.

ОСОБА_1 зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення його не ознайомлено з положеннями ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Апелянт звертає увагу на те, що схема місця дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) має недоліки, зокрема на ній не зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів відносно сталих орієнтирів, ширина проїзної частини, сталі орієнтири, сліди.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що письмові пояснення свідків також не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки вони мають суттєві розбіжності та були надані під незаконним впливом іншого водія ДТП.

Апелянт зазначає, що він не міг порушити п. 8.7 ПДР України, оскільки рухався на зелений сигнал світлофору.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Сидоренка В.В., які підтримали апеляційну скаргу, думку потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши відеозапис, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 , він просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі стосовно нього у зв`язку з тим, що особа, яка склала протокол про порушення ним ПДР України не є уповноваженою особою на це, тому складений нею протокол не може бути тим документом, на підставі якого судом може бути прийняте рішення про винуватість особи у вчиненні правопорушення.

З такими доводами суд апеляційної інстанції не погоджується.

Відповідно до ст. 255 КУпАП, протокол про порушення на автомобільному транспорті мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Пунктом 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що складання протоколів про адміністративні правопорушення, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції. Зокрема, поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені ч. 4 та ч. 7 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст.ст. 122-2, 122-4, 122-5, ч. 2 і ч. 3 ст. 123, ст. 124, ч. 4 ст. 127, ст.ст. 127-1, 130, 139, ч. 4 ст. 140, 188-28 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції захисник Сидоренко В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 надав копію Посадової Інструкції поліцейського роти № 1 батальйону № 2 полку № 1 управління патрульної поліції у м. Києві від 25 жовтня 2018 року та зазначає, що відповідно до неї ОСОБА_3 не мала права складати протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає такі доводи непереконливими, оскільки повноваження поліцейського патрульної поліції регламентовані наведеним вище нормативним актом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом, в якому містяться фактичні дані про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 318598 від 21 березня 2019 року (а.с. 1), в ньому наявні відомості передбачені вищевказаною нормою закону.

Отже, він складений уповноваженою особою, на яку, відповідно до положень ст. 251 КУпАП покладений обов`язок збирання доказів. Даний протокол містить всі дані, передбачені ст. 256 КУпАП, відтак підстав вважати його недопустимим доказом немає.

Посилання апелянта на те, що поліцейськими його не було ознайомлено з його правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституцією та ст. 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає не підтвердженими.

Більше того, відповідно до матеріалів справи, ще під час оформлення матеріалів ДТП ОСОБА_1 , користуючись положеннями ст. 63 Конституції України, відмовився від надання пояснень по обставинам дорожньо-транспортної пригоди, а які ж саме пояснення він хотів би надати в даному випадку у змісті апеляційній скарзі ним і не приведено.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що не заслуговують на увагу і доводи апелянта про не роз`яснення йому його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, оскільки відповідно до рапорту поліцейського (а.с. 6), ознайомити ОСОБА_1 як з його правами, так з протоколами про адміністративні правопорушення та схемою місця ДТП не виявилось можливим, оскільки останній категорично відмовився.

Апелянт звертає увагу на те, що схема місця ДТП має недоліки, зокрема на ній не зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів відносно сталих орієнтирів, ширина проїзної частини, сталі орієнтири, сліди.

Суд апеляційної інстанції такі доводи апелянта необгрунтованими, оскільки як вже зазначалось ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення зі схемою місця ДТП, проте під час її складання останній міг внести свої зауваження стосовно її недоліків та неточностей, але цього не зробив.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є вмотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судом були допитані ОСОБА_1 як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, який стверджував, що він проїжджав перехрестя на зелене світло світлофора; свідок ОСОБА_5 , який стверджував, що він здійснював проїзд вказаного перехрестя теж на зелене світло світлофора.

Крім того, судом були допитані свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які пояснили, що рухаючись на перехресті вулиць Васильківської та Маричанського в м. Києві зупинили свої транспортні засоби, оскільки для них був заборонений (червоний) сигнал світлофора. В цей момент їх об'їхав автомобіль «Мазда», який продовжив рух на червоний сигнал світлофора, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Субару».

Крім того, судом першої інстанції був допитаний свідок ОСОБА_8 , який перебував в автомобілі «Мітсубісі». Свідок пояснив, що зупинився першим на перехресті. Коли загорівся зелений сигнал світлофора, він почав рух, автомобіль «Субару», яким керував ОСОБА_5 також почав рухатись та коли останній вже був на середині перехрестя в нього в`їхав автомобіль «Мазда».

Оскільки вищевказані особи є незацікавленими у розгляді справи, були випадковими свідками ДТП, в апеляційного суду відсутні підстави не довіряти їх показанням. Цими доказами спростовуються доводи апелянта про проїзд ним перехрестя на зелений сигнал світлофору.

Також судом апеляційної інстанції досліджено відеозапис з камери спостереження, на якому зафіксовано як автомобіль темного кольору виїжджає на перехрестя в той час, як зліва та справа від нього на перпендикулярній вулиці рухаються автомобілі. Цим відеозаписом також спростовуються доводи апелянта про те, що він рухався на зелений сигнал світлофора.

Сторони провадження не заперечують того, що на відеозаписі зафіксована ДТП, яка сталася за участі автомобілів Мазда», номерний знак НОМЕР_1 та «Субару», номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є буд-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відсутність даних про отримання доказу від власника камери не може бути безумовною підставою для визнання доказу недопустимим, оскільки чинним КУпАП не регламентовано порядок збирання доказів, а тому вищевказаний відеозапис не може бути визнаний недопустимим доказом з тих підстав, що він отриманий з порушенням порядку, встановленому законом.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції зроблений правильний висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун