П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2019 Справа №607/10763/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Сливка Л.М., за участі адвоката Костової Н. З., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Уповноваженою особою Тернопільського ВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 09 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол серії ГР № 277894 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

У зазначеному протоколі вказано " 04. 04. 2019 року о 17 годині ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 психологічного характеру, погрожував , чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП» .

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснивши, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, своєї вини у вчиненні адмінпорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав, пояснивши, що ні 04 квітня 2019 року , ні будь-коли, не вчиняв домашнього насильства стосовно дружини. Звернення дружини ОСОБА_3 із заявою до правоохоронних органів зумовлено виключно напруженими стосунками між ними, через наявність судових процесів з приводу розірвання шлюбу та визначення способу участі його як батька у вихованні їх неповнолітньої дитини .

Вказану позицію ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала і його захисник Костова Н. З. Окрім цього, просила взяти до уваги ті обставини, що у складеному стосовно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначеної суті (фабули ) правопорушення, так само й на відсутність будь-яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вищенаведені пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні є аналогічними до пояснень наданих ним працівникам поліції 09 квітня 2019 року , які наявні в матеріалах адміністративної справи.

При цьому, частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Натомість пояснення ОСОБА_1 про невчинення вказаних дій наданими до суду та дослідженими у суді матеріалами справи про адміністративне правопорушення не спростовані .

Навпаки , із наявних в адміністративних матеріалах копій письмових пояснень ОСОБА_2 від 04 квітня 2019 року та її батька ОСОБА_4 від 05 квітня 2019 року вбачається , що , дійсно , між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 напружені стосунки, через процес розлучення та визначення місця проживання неповнолітньої дитини. 04 квітня 2019 року о 17 годині вони були в гостях у своїх родичів по АДРЕСА_2 , де виник конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , про що й ОСОБА_5 було проінформовано працівників поліції.

За таких обставин, будь-які докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 04 квітня 2019 року домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_2 відсутні як у адміністративних матеріалах так й не встановлені судом .

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Вимогами ч.1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яку посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до приписів статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, приписами ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя приходить до висновку про те , що поза розумним сумнівом допустимими та достатніми доказами не доведено вини ОСОБА_6 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вказаною статтею підлягає до закриття у зв"язку із відсутністю в його діях події і складу зазначеного адміністративного правопорушення .

Керуючись частиною 1 статті 173-2, статтями 278- 280, 283-285 , 287-290 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя ,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження закрити у зв"язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка