КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1228/2019 Суддя 1 інстанції - Галаган В.І.
Категорія: ч. 1 ст. 51 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 24.12.2018 о 18.40 год. за адресою: м. Київ, по вул. Перова, 20 , перебуваючи у магазині «Фора» скоїв дрібну крадіжку, а саме таємно викрав горілку «Хортиця срібна» об`ємом 0,1 л. на суму без ПДВ 14,91 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2019 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

За доводами апелянта, постанова суду першої інстанції є незаконною, та такою, що постановлена з грубим порушенням норм чинного законодавства.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що 24 грудня 2018 року приблизно о 18.30 год. він здійснював покупки в магазині «Фора» за адресою: м.Київ, по вул. Перова, 20. Серед усіх інших продуктів харчування, яких наразі згадати не може, він придбав пиво, об`ємом 0,5 л, насіння смажене, хліб, сметану і горілку «Хортиця срібна» об`ємом 0,1 л, на загальну суму понад 100 грн. Розрахувавшись на касі за покупки, проходячи рамку, остання видала сигнал і до нього підійшов охоронець, який зразу почав ображати його, «Ну що крадій ти вкрав?», на що він зробив зауваження, що так відноситись до покупця образливо і є вкрай невиховано і попросив з цього приводу викликати адміністратора та надати книгу скарг. При цьому повідомив, що якщо якийсь товар не розмагнітили, то вини в цьому його немає і запропонував оглянути чек. На що охоронець мені відповів, «А так ти розумний?» і при ньому розірвав чек, схватив його і почав тягнути до підсобного приміщення в підвал, у зв`язку з чим, він ( ОСОБА_1 ) почав вимагати викликати поліцію і підійняв галас, щоб чули покупці.

Апелянт зазначає, що на виклик приїхав поліцейський патруль і доставив його до сектору дільничних офіцерів, де його вислухали, встановили його особу по посвідченню і відпустили. Жодних протоколів, жодних пояснень або інших паперів йому підписати не пропонували, жодних інших осіб , свідків, понятих або охоронця «Фори» у дільничного не було, а тому про існування даного адміністративного матеріалу стало для нього неприємною несподіванкою, за відсутності будь-яких доказів його вини в матеріалах.

Крім цього ОСОБА_1 зазначає, що ознайомившись зі справою він побачив, що в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, що підтверджував би відсутність в магазині «Фора» за адресою: м. Київ, по вул. Перова, 20 горілки «Хортиця срібна» об`ємом 0,1 л на суму без ПДВ 14,91 грн., будь-якого акту недостачі продукції на 24 грудня 2018 року в цьому магазині, крім того, на відеозаписах камер спостереження не відтворюється весь час перебування його в магазині, знімки зроблені з камер відеоспостереження містять якогось іншого чоловіка зі спини, а там де він стояв біля каси видно, що на стрічці розташовано багато товару, тому, на думку апелянта, ці знімки не можуть взагалі слугувати підтвердженням дрібної крадіжки не тільки стосовно нього, але й взагалі не відтворюють жодної дії покупця в магазині.

Також апелянт вказує на те, що з копії чеку з магазину, який на думку суду підтверджував його вину, вбачається що він начебто придбав тільки пляшку пива, проте, дана копія чеку містить тільки одну позицію - пиво на суму 7,99 грн. з часом купівлі 19:36 год., тобто, на думку апелянта, чек якогось іншого покупця, який здійснив купівлю через годину після того, як стався виклик наряду поліції і в той час, коли він вже перебував у дільничного офіцера.

ОСОБА_1 стверджує, що оскаржувана постанова не містить жодних доказів на підтвердження його вини, викладена формально, без дослідження доказів, без виклику його в судове засідання для з`ясування обставин справи. В справі є копія судової повістки, проте матеріали не містять до цього часу ні зворотного повідомлення, ні повернутого поштовим відділенням конверту з судовою повісткою, яка зберігається на поштовому відділенні п`ять днів і повертається за закінченням терміну зберігання, суд не здійснював виклик його та розглянув справу упереджено та формально.

Крім цього апелянт зазначає, що єдинимдоказом, на якому ґрунтується його обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП України, є відеозапис з камери спостереження, однак оглянувши знімки з камери, які знаходяться в матеріалах справи, апелянт вважає, що вони не відтворюють весь час його знаходження в магазині «ФОРА», вважаю, що навмисно, оскільки не зафіксували мого знаходження в молочному відділі, хлібному, м`ясному , з них неможливо встановити що саме він брав з полиць магазину та що клав на стрічку біля каси для розрахунку, тому не можуть слугувати належним доказом його вини.

ОСОБА_1 вказує на те, що оскільки, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчать про те, що він скоїв дрібну крадіжку (100 мл горілки на суму меншу за 15 грн.), вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Також зазначає, що частиною 1 ст. 51 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, проте. на думку апелянта, з матеріалів справи видно, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, щодо нього, - дрібну крадіжку алкоголю на суму 14,91 грн., - є неконкретною, оскільки не містить вказівки про певний спосіб дрібного викрадення чужого майна, передбачений диспозицією вищевказаної норми цього Кодексу, якою передбачено відповідальність за три різних способи дрібного викрадення чужого майна.

Така неконкретність, на думку апелянта, є істотним порушенням вимог ст. 256 КУпАП та права його на захист, і не могла дати можливості судді точно визначити суть певного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, та правильно кваліфікувати його дії, тим більше, що ніякого умислу в крадіжці 100 мл. горілки ціною 14,91 грн., при загальній вартості покупки понад 100 грн. він не мав і не міг мати, проте суддя не звернув уваги на це суттєве порушення, яке свідчило про формальність та умисне складання протоколу за відсутності його вини, оскільки він товар оплатив у повному обсязі, проте товар не був розмагнічений не з його вини, касир не був опитаний, не було взято копії чеків хоча б за період 10 хвилин з тієї каси, де він розраховувався за покупку і впевнитись про повну оплату товару.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, допитавши дільничного інспектора Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - Степанця О.Я., свідка ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Висновок судді районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Так, частиною 1 статті 51 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 18.03.2016 року серії ГП № 055485 (а.с.1), який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 24.12.2018 року близько 18 год. 40 хв. за адресою: м. Київ, б-р. Перова, 20 у магазині «Фора» здійснив дрібну крадіжку (горілку «Хортиця» об`ємом 0,1 л) на суму без ПДВ 14 грн. 91 коп.;

- рапортом ДОП Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві Степанця О.М., з якого вбачається, що 24.12.2018 року ним було отримано виклик про те. що за адресою: м . Київ, б- р. Перова, 20 в магазині «Фора» затримано особу, яка здійснила дрібну крадіжку. Прибувши на місце виклику було виявлено гр. ОСОБА_1 , який здійснив дрібну крадіжку горілки «Хортиця срібна прохолода» об`ємом 0,1 л та вартістю 14 грн. 91 коп. без ПДВ, про що свідчили записи на камерах відеоспостереження та спрацювання приладу. В бесіді ОСОБА_1 свою провину не визнавав, від підпису протоколу відмовився в присутності двох свідків (а.с. 3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , згідно яких він працює в магазині «Фора» охоронцем. 24.12.2018 року приблизно о 18 год. до магазину зайшов підозрілий чоловік. Прослідкувавши за ним по камерам відео спостереження було виявлено, що чоловік, знаходячись біля горілчаних виробів взяв пляшку горілки «Хортиця», об`ємом 0,1 л. та поклав її у собі до кишені. Після цього, взяв пиво та пішов до каси, де, розрахувавшись лише за пиво, пройшов повз рамки, де спрацювала сигнальна система. В зв`язка у з цим він був зупинений. Виклавши горілку чоловік повідомив, що він ( ОСОБА_3 ) нічого не доведе. Після цього було викликано поліцію (а.с. 4).

Вказані докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку та під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження іншими доказами у справі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 24 грудня 2018 року приблизно о 18.30 год. він здійснював покупки в магазині «Фора» за адресою: м. Київ, по вул. Перова, 20. Серед усіх інших продуктів харчування, які він купував, він придбав пиво, об`ємом 0,5 л, насіння смажене, хліб, сметану і горілку «Хортиця срібна» об`ємом 0,1 л, на загальну суму понад 100 грн. Розрахувавшись на касі за покупки, проходячи рамку, остання видала сигнал і до нього підійшов охоронець, який зразу почав ображати його, на що він зробив зауваження, що так відноситись до покупця образливо і є вкрай невиховано і попросив з цього приводу викликати адміністратора та надати книгу скарг. При цьому повідомив, що якщо якийсь товар не розмагнітили, то вини в цьому його немає і запропонував оглянути чек. Проте охоронець при ньому розірвав чек, схватив його і почав тягнути до підсобного приміщення в підвал, у зв`язку з чим, він ( ОСОБА_1 ) почав вимагати викликати поліцію. На виклик приїхав поліцейський патруль і доставив його до сектору дільничних офіцерів, де його вислухали, встановили його особу по посвідченню і відпустили. Жодних протоколів, жодних пояснень або інших паперів йому підписати не пропонували, жодних інших осіб, свідків, понятих або охоронця «Фори» у дільничного не було.

Проте, за клопотанням апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції було допитано свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що працює охоронцем в магазині «Фора» за адресою: м. Київ, по вул. Перова, 20. Точної дати та часу не пам`ятає, проте пам`ятає, що події з ОСОБА_1 відбулись на одній з його змін перед Новим роком. Свідок вказав, що він побачив чоловіка, який заходив до магазинку, та був підозрілим, в зв`язку з чим він вирішив прослідкувати його рух по магазину за допомогою відеоспостереження, та побачив, як вказаний чоловік заходив до відділу горілчаних напоїв, де взяв пляшку горілки об`ємом 0,1 л, яку положив в карман верхнього одягу, після чого взяв ще пляшку пива. Чи заходив цей чоловік в інші відділі, свідок не пригадав, проте, зазначив, що чітко пам`ятає той факт, що на проході вказаного чоловіка через контрольні рамки, спрацювала сигнальна система, що і стало підставою для зупинки цього чоловіка, яким виявився ОСОБА_1 . Свідок пояснив, що на його запитання, чи немає у ОСОБА_1 неоплаченого товару, останній відповів, що не має. Отримавши відповідь, що весь товар оплачений, свідок у ОСОБА_1 попросив надати чек на куплені товари. Перевіривши чек, він, за допомогою сканера, виявив у ОСОБА_1 в кармані пляшку горілки. ОСОБА_1 повідомив, що горілка належить йому, що він за неї заплатив, що спростовувалось його чеком. В зв`язку з наведеним, свідком була викликана служба охорони "Шериф" та викликано наряд поліції для подальшого оформлення даної пригоди. Після цього, ОСОБА_1 почав неадекватно себе поводити, а саме, плюнув в обличчя свідку, хватав його за форменний одяг. По приїзду служби охорони та працівників поліції, в присутності всіх було переглянуто відео з системи відеоспостереження, де чітко вбачалось, що ОСОБА_1 взяв у відділі горілчаних напоїв пляшку горілки та пляшку пива, разом з тим, на касі розрахувався лише за пиво. В подальшому працівниками поліції було зроблено фотознімки деяких моментів відео, ним ( ОСОБА_3 ) були написані письмові пояснення, та ОСОБА_1 забрали у відділ поліції для скаладання протоколу про адміністративне правопорушення.

На запитання захисника, свідок ОСОБА_3 пояснив, що після пред`явлення ОСОБА_1 свідку чека про здійснення покупки, з якого дійсно вбачалось, що горілка не була оплачена, він ( ОСОБА_3 ) оглянув чек та повернув ОСОБА_1 . Свідок зазначив, що ОСОБА_1 говорить неправду з приводу того, що чек ним був порваний.

Також свідок на запитання захисника повідомив, що ОСОБА_1 був одягнений в штани, ботінки, темну куртку (наскільки він пам`ятає пуховик) та шапку з козирком. При пред`явленні наявних в матеріалах справи фото, свідок підтвердив, що на них зображений саме він та ОСОБА_1 під час цього інциденту.

Крім цього, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції дільничний інспектор ОСОБА_4 пояснив, що 24 грудня 2018 року був на добовому чергуванні. Надійшов виклик, що за адресою: м. Київ, по вул. Перова, 20, перебуваючи у магазині «Фора» скоєно дрібну крадіжку. Коли він прибув до магазину, там вже була служба охорони «Шериф». Було відібрано пояснення у охоронця магазину та переглянуто відеозапис із камер спостереження магазину. Проаналізувавши пояснення охоронця, переглянувши відеозапис подій, він ( ОСОБА_4 ) дійшов до переконання, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП підтверджена, а тому, запропонував ОСОБА_1 проїхати до Деснянського УП ГУ НП у м. Києві для складання протоколу про адміністративне правопорушення. По приїзду до його кабінету (кабінету дільничого інспектора) в присутності ОСОБА_1 було роздруковано фото, зроблені з відеозапису із камер відеоспостереження магазину. Після чого на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП, з яким не забажав знайомитись сам ОСОБА_1 , в зв`язку з чим протокол йому було зачитано, роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та запропоновано його підписати, проте ОСОБА_1 , заперечуючи свою вину, відмовився від підписання протоколу, та пред`являючи якесь посвідчення погрожував зв`язками та тим, що він до відповідальності притягнутий не буде. У зв`язку з чим, було запрошено два свідки, в присутності яких ОСОБА_1 було повторно запропоновано підписати протокол, однак ОСОБА_1 в присутності свідків, відмовився від підпису, що й було підтверджено підписами понятих.

З наведених пояснень дільничного інспектора ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_3 , вбачається, що вони узгоджуються між собою та підтверджуються письмовими матеріалами справи, та спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 на касі магазину розрахувався за весь придбаний товар, в томі числі за пляшку горілки «Хортця», об`ємом 0,1 л. апелянтом до апеляційної скарги не долучено, як і не надано таких доказів в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, зокрема, чеку (чи частин чеку, зважаючи на те, що, ОСОБА_1 вказував на те, що чек був порваний). Більш того, як в апеляційній скарзі, так і в своїх показаннях в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 посилався на те, що окрім горілки та пива він придбавав і інші продукти харчування, зокрема, насіння смажене, хліб, сметану, масло, а всього на суму більше 100 грн., та був з пакетом, проте, в цій частині посилання ОСОБА_1 також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовані як показаннями охоронця ОСОБА_3 , так і даними відеоспостереження з місця події, де ОСОБА_1 зафіксовано без пакета та без кошика, а при виході з зони кас ОСОБА_1 тримає у руках лише пляшку пива.

При цьому, долучений до матеріалів справи чек про здійснення покупки невідомо ким в зазначеному магазині покупки о 19:36 год. 24.12.2018 р. не може ні підтвердити, ні спростувати винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки, згідно протоколу про адміністративне правопорушення та даних віеоспостереження, вчинено дрібну крадіжку приблизно о 18 год. 40 хв. 24.12.2018 р.

До доводів ОСОБА_1 з приводу того, що на фото з відеозапису (а.с. 10 обидва фото, а.с. 11 обидва фото, а.с. 12 верхнє фото, а.с. 13 нижнє фото), зафіксований не він, суд апеляційної інстанції ставиться критично, оскільки, по - перше, візуально вбачається, що на фото зафіксований ОСОБА_1 , а по - друге, в змісті апеляційної скарги ОСОБА_1 не ставив під сумнів ту обставину, що на цих фото зафіксований саме він, а лише вказував про те, що на фото, що зроблені з відеозапису з камери відеоспостереження не відтворюється весь час перебування його в магазині.

Разом, з тим, нижнє фото на а.с. 12 нижнє фото та верхнє фото на а.с. 13 дійсно не індентифікує особу ОСОБА_1 , а тому ці фото не можна вважати належними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, зокрема, невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вимогам закону, то з такими доводами не може погодитись суд апеляційної інстанції, виходячи з того, що протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в ньому чітко викладена суть адміністративного правопорушення з зазначенням вчинення ОСОБА_1 дрібного викрадення майна шляхом крадіжки.

При цьому, апеляційний суд не може визнати обґрунтованими і доводи апеляційної скарги з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення не складався взагалі, адже, такі доводи спростовуються як поясненнями свідка ОСОБА_4 , так і змістом самого протоколу, відповідно до якого протокол про адміністративне правопорушення складено в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які в свою чергу, зафіксували факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підписати цей протокол.

Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ним правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.51 КУпАП, є безпідставними та не заслуговують на увагу, оскільки вони повністю спростовуються наведеними вище доказами у їх сукупності.

Отже, судом першої інстанції під час розгляду справи належним чином з`ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних належних та допустимих доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою.

Що стосується посилань ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП при розгляді справи, а саме проведення розгляду справи без його участі, то вони знайшли своє підтвердження і в подальшому зазначені обставини стали підставою для постановлення апеляційним судом постанови від 24.01.2019 року про поновлення строків апеляційного оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2019 року.

Разом з тим, недотримання судом вимог ст. 268 КУпАП не є безумовною підставою для скасування постанови суду, оскільки права ОСОБА_1 , передбачені, ст. 268 КУпАП були в повному обсязі реалізовані в суді апеляційної інстанції, в тому числі шляхом надання пояснень, заявлення клопотань та інше.

Будь-яких інших порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови судді, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 51 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 та інших обставин справи, яке відповідає вимогам ст. 23 КУпАП та є справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи, й запобігання новим проступкам.

Таким чином, підстав для скасування постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2019 року та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал