Справа № 463/2333/19 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 33/811/721/19 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

з участю правопорушника ОСОБА_1

захисника Мисак О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 червня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та обрано йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні) 20 коп.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , 18.03.2019 року о 18 год. 35 хв. у м.Львові по вул.Дж.Вашингтона,8 керував автомобілем марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України. Відповідно до даних алкотестера «Drager Alkotest 6820» від 18.03.2019 року, в організмі ОСОБА_1 виявлено 2,16 % проміле алкоголю.

Цю постанову оскаржив ОСОБА_1 . Просить скасувати постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 червня 2019 року щодо нього та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою. Стверджує, що суд першої інстанції неправильно застосував норми КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Зазначає, що на момент зупинки транспортного засобу на світлофорі і коли підійшов поліцейський, автомобілем він не кермував. Таке підтверджується показами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Однак суд першої інстанції згадане до уваги не взяв.

Звертає увагу, що мали місце суттєві порушення щодо процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння. У матеріалах справи відсутній акт медичного огляду.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та в його інтересах захисника на підтримку поданої апеляції, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.7 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом № 1452/735 від 09 листопада 2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із оглянутого апеляційним судом відео із нагрудних камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 не виявив бажання пройти огляд стан сп`яніння на місці зупинки його транспортного засобу проте погодився на проходження такого огляду у найближчому закладі охорони здоров`я. Разом з тим, прибувши у медичний заклад ОСОБА_1 відмовився здавати аналізи і пройти медичний огляд, але добровільно погодився пройти огляд приладом за допомогою алкотестера «Drager Alkotest 6820».

Тому огляд проводився приладом алкотестер «Drager Alkotest 6820» в присутності двох свідків - лікарів медичного закладу, про що оформлено тест (а.с.1) і згідно даних алкотестера в організмі ОСОБА_1 виявлено 2,16‰ проміле алкоголю. Крім того, ОСОБА_1 власноручним підписом висловив згоду із позитивним результатом алкогольного сп`яніння у кількісному показнику 2,16‰ отриманому за допомогою алкотестера «Drager Alkotest 6820».

Суддя місцевого суду детально та обґрунтовано проаналізував покази ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , та дійшов до підставного висновку про те, що саме водій ОСОБА_1 кермував автомобілем марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Таке підтверджується протоколом серії БД №400211 від 18.03.2019 року (а.с.2); рапортом працівника поліції Лук`янчук О.В. (а.с.7).

Варто зауважити, що у «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 відсутні норми, які б регулювали процедуру проходження водія огляду на стан алкогольного спяніння у разі його відмови від здачі аналізів у медичному закладі.

Разом з тим, згідно п.9 Розділу III згаданої Інструкції є необхідним використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, що підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. «Газоаналізатори Alcotest Drager 6810» є зареєстрованими медичними виробами, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Таке вбачається із п.43 Переліку зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, затвердженого наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року № 1529.

Відтак будь-яких обмежень чи заборон щодо проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810 у медичному закладі при наявності добровільної згоди водія не вбачається.

Під час апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції вимог КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, тому доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Апеляційний суд переконаний, що адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_4 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП. І таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

При перевірці справи в апеляційній інстанції не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 червня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Галин В.П.