Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/252/19 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя Подзігун Г.В.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря - Таран З.В.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - ОСОБА_2

розглянула апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2019 року відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 числа, мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн.

За постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 24.03.2019 р. о 08.30 год. у м. Миколаєві по вул. Пограничній, 108, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ГАЗ 2752», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, що виражалось у відсутності реакції зіниць ока на світло та тремтінні пальців рук. В присутності двох свідків водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичній установі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. За дані дії наступає відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому, з тексту апеляційної скарги вбачається, що оскаржується рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , однак, захисник ОСОБА_2, майже у всій апеляційній скарзі, зазначає про порушення її прав і незаконне накладення стягнення на неї.

Вважає, що при прийнятті постанови суддею місцевого суду неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, вказує на наявні в рішення судді місцевого суду суперечності, зокрема, вказавши на те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, мав ознаки наркотичного сп`яніння, чим в свою чергу створював підвищену загрозу для життя і здоров`я інших учасників дорожнього руху, але, при цьому, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказує на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (відсутність реакції зіниць ока на світло, тремтіння пальців рук), однак, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин.

Зауважує, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, не містить інформації щодо осіб свідків, а також, у ньому не зафіксовані всі свідки.

Відмічає, що на місці зупинки ОСОБА_1 не пропонували пройти медичний огляд.

Крім того, звертає увагу на те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом та не вилучили посвідчення водія, що свідчить про відсутність навіть підозри у працівників поліції щодо створення ОСОБА_1 підвищеної загрози для життя і здоров`я інших учасників дорожнього руху.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо.

За вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, є законним та обґрунтованим.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 280898, 24.03.2019 р. о 08.30 год. в м. Миколаєві по вул. Пограничній, 108, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ГАЗ 2752», з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: відсутністю реакції зіниць ока на світло, тремтінні пальців рук. В присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичній установі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 від підписання протоколу, надання будь-яких пояснень, зокрема про керування ним або не керування транспортним засобом, відмовився.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що 24.03.2019 р. вони були запрошені, як свідки, при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 , який мав явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, відсутність реакції зіниць ока на світло та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Від підписання протоколу та надання будь-яких пояснень водій ОСОБА_1 також відмовився.

Вказані обставини підтверджуються відеозаписом, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що в присутності двох свідків працівники поліції пропонують пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, однак, водій ОСОБА_1 на вказану пропозицію не погодився.

За наведеного, суддя місцевого суду обґрунтовано прийняв наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення дані і дійшов вірного висновку про порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху, які полягають у відмові від проходження огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, тобто наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. №1452/735, вбачається, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За наведеного, доводи захисника про відсутність пропозиції від працівників поліції пройти медичний огляд на місці зупинки є безпідставними та такими, що суперечать вимогам діючого законодавства.

Доводи апелянта про не відсторонення його від керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу, оскільки за вимогами ст. 266 КУпАП, відсторонення водія від керування транспортним засобом здійснюється з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія у стані сп`яніння.

При розгляді справи судом порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Під час перегляду порушень норм процесуального або матеріального права не встановлено, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Отже, з урахуванням наведеного, рішення судді є законним, обґрунтованим та належним чином мотивованим, і підстав для скасування постанови судді, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2019 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва