Справа № 549/201/19
Провадження № 3/549/35/19
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2019 року суддя Чорнухинського районного суду Полтавської області Глущенко Н.М. при секретарі Міщенко Т.А., за участю прокурора Бабія С.С., захисника Ступніка С.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки с.Мелехи Чорнухинського району Полтавської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працює начальником відділу з питань надання адміністративних послуг Чорнухинської районної державної адміністарції Полтавської області, паспорт: НОМЕР_1 виданий 04.01.2002 року Чорнухинським РВ УВМС України в Полтавській області,

за ч.2 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом № 182 від 10 травня 2019 року про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складеного старшим оперуповноваженим в ОВС сектору протидії корупції Управляння захисту економіки у Полтавській області ДЗЕ Національної поліції України майором поліції Панасенко А.О., Федоряці Л.В., начальнику відділу з питань надання адміністративних послуг Чорнухинської районної державної адміністрації Полтавської області інкримінується вчинення корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, при слідуючих обставинах.

ОСОБА_1 , будучи начальником відділу з питань надання адміністративних послуг Чорнухинської районної державної адміністарції Полтавської області, державним службовцем категорії „Б, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України „Про запобігання корупції, в порушення вимог ч.2 ст.52 даного Закону, п.1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 2 „Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 року № 1153/29283, не повідомила про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №162801972 від 09.04.2019 року за ОСОБА_1 01.10.2018 року зареєстровано житловий будинок з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2016 року вартість житлового будинку з господарськими будівлями становить 100760,00 грн., однак повідомлення про суттєві зміни у майновому стані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування не внесла.

Старший оперуповноважений УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ Національної поліції України майор поліції Панасенко А.О. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 05.06.2019 року та 14.06.2019 року. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення на адресу Чорнухинського районного суду Полтавської області не надходило.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП не визнала, та пояснила, що їй були відомі вимоги та обмеження обумовлені антикорупційним законодавством, вона знала про необхідність подання електронних декларацій у тому числі і повідомлення про суттєві зміни в майновому стані при придбанні майна, але вважала, що спадкування майна не являється придбанням, оскільки грошові кошти за вказане майно вона не сплачувала, і таке повідомлення подавати не потрібно. Приховати набуте майно від декларування умислу в неї не було, оскільки вищевказане майно вона зазначила у електронній декларації за 2018 рік.

Адвокат Ступнік С.В. зазначив, що досудова перевірка по справі проведена не уповноваженим органом, в зв`язку з чим просив визнати недопустимими всі докази по справі, та закрити провадження по справі.

У судовому засіданні прокурор надав пояснення про те, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з чим просить накласти на правопорушника адміністративне стягнення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

За змістом положень ст. 1 Закону України „Про запобігання корупції корупційне правопорушення - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.п.в п.1 ч.1 ст.3 Закону України „Про запобігання корупції державні службовці є субєктами, на які поширюється дія цього Закону.

Ч.2 ст.52 Закону України „Про запобігання корупції передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

Відповідно до п.6 розділу 11 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за № 959/29089, субєкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч.2 ст.52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Встановлено, що 01.10.2018 року ОСОБА_1 набула у власність житловий будинок загальною площею 66,8 кв.м , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який вона успадкувала після смерті батька, що підтверджується рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2016 року.

Диспозицією ч. 2 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Ч.2 ст.52 Закону України „Про запобігання корупції встановлено обовязок субєкта декларування письмово повідомити Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані. При цьому, порядок такого повідомлення, згідно із ч.3 ст.52 Закону України „Про запобігання корупції визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 р. № 3 затверджений Порядок інформування Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, яким передбачено подання електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет.

У листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ „щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією від 22.05.2017 р. № 223-943/0/4-17 зазначено, що якщо національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Вирішення колізій у законодавстві тлумачиться на користь особи.

Згідно ст. 8 Конституції України«в Україні визнається і діє принцип верховенства права».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а в даному випадку про адміністративне корупційне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» або, з огляду на час вчинення правопорушення чи розгляду в суді, Законом України «Про запобігання корупції»; чи є особа винною в його вчиненні, отже чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

При цьому, при розгляді справ цієї категорії слід керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Необхідно зазначити, що ОСОБА_1 в своїх поясненнях повідомила про те, що вона не мала умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Враховуючи викладені обставини, звертаю увагу на те, що рішенням ЄСПЛ, від 14 жовтня 2010 року, у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Крім того, статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Викладені обставини свідчать про недоведеність наявності в діянні ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 176-2 КУпАП, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Крім того, суддею встановлена відсутність в діянні ОСОБА_1 суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 176-2 КУпАП, оскільки правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 176-2 КУпАП є правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

Суб`єктивна сторона правопорушень, пов`язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків - самовпевненість.

Суб`єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» характеризується виключно прямим умислом.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

В судовому засіданні не знайшов підтвердження той факт, що неповідомлення ОСОБА_1 про набуття права власності на житловий будинок, який вона успадкувала після смерті свого батька вчинене нею умисно, коли вона усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Отже, відсутня суб`єктивна сторона даного правопорушення, яка є обов`язковою складовою будь-якого правопорушення, та сама подія адміністративного діяння.

Обґрунтованими, на думку судді є також твердження адвоката Ступніка С.В., про те, що в ДЗЕ НПУ відсутні повноваження на здійснення перевірки декларацій.

З матеріалів провадження вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась виключно працівниками УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1 .

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до п. 1, п.п. 1 п. 3, п. 5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Порядку), затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон).

Згідно п. 2 - п. 5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб`єкта декларування та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб`єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції.

В той же час, усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

На підставі викладеного суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів адвоката Ступніка С.В. стосовно того, що досудова перевірка по справі проведена не уповноваженим органом, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі, та є підставою для закриття провадження по справі.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, в зв`язку з чим провадження по адміністративній справі стосовно неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Чорнухинський районний суд Полтавської області протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя