КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юрдига О.С.,

за участюособи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника НОМЕР_3, іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , її захисника Мельника Ф.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 11квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11квітня 2019 рокуОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а справу направити органам поліції для належного оформлення.

На обґрунтування своїх вимог вказує на те, що висновки суду про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи, а постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, необгрунтованою, винесена з грубим порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що всупереч нормам ст.ст. 245, 252 КУпАП, суд не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи у їх сукупності, не врахував його пояснення, які спростовують його вину у скоєнні ДТП, не викликав та не допитав іншого учасника ДТП, не надав оцінку іншим доказам, формально підійшов до вивчення обставин справи, а тому незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Звертає увагу на порушення працівниками поліції вимог щодо повноти та об`єктивності складання протоколу про адміністративне правопорушення та невідповідність вимогам ст.256 КУпАП, оскільки вважає, що працівники поліції повинні були скласти протокол про адміністративне правопорушення за відповідною частиною ст. 140 КУпАП відносно відповідальної особи дорожньо-експлуатаційної організації.

Вказує не необґрунтовану відмову суду першої інстанції у задоволенні клопотань про направлення справи на доопрацювання органу поліції, призначення експертизи та залучення до участі в розгляді справи прокурора.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник НОМЕР_3 підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та її захисник ОСОБА_3 . заперечили проти апеляційної скарги, вважають рішення суду першої інстанції законним.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Із матеріалів справи убачається, що при розгляді справи, суд у повному обсязі дослідив наявні у справі докази, які підтверджують порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, та обґрунтовано визнав його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 235635 від 26 січня 2019 року, водій ОСОБА_1 26 січня 2019 року о 19 год. 25 хв. в м. Києві по вул. Жуковського, керуючи автомобілем «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 , по другорядній дорозі (позначеній дорожнім знаком 2.1) не надав перевагу в русі, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі (позначеній дорожнім знаком 2.3), що призвело до отримання автомобілями механічних пошкоджень. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Згідно положень п.16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Порушення ОСОБА_1 вказаного пункту ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення БД № 235635 від 26 січня 2019 року, схемі місця ДТП, письмових поясненнях учасників ДТП, долучених під час апеляційного розгляду захисником ОСОБА_3. фотознімками, які підтверджують, що ОСОБА_1 в момент вчинення ДТП рухався по другорядній дорозі (позначеній дорожнім знаком 2.1), та повинен був надати перевагу в русі автомобілю «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі (позначеній дорожнім знаком 2.3).

Не може бути врахований як доказ, долучений до матеріалів справи висновок експерта за результатами комплексного автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження за копіями адміністративних матеріалів (справа № 752/2717/19, провадження №3/752/1889/19) про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 26 січня 2019 року в м. Києві на перехресті вулиць Жуковського і Козацької за участі автомобілів Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 та Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складений 26 березня 2019 року за №000263/01 судовим експертом. Судом експертиза не призначалася, експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправильного висновку, а експертне дослідження проведено без огляду транспортних засобів та залучення іншого учасника ДТП -ОСОБА_2 , що свідчить про те, що висновок не ґрунтується на належних і достовірних вихідних даних, які узгоджуються із іншими доказами, зібраними у цій справі, та не відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності в діях іншого учасника ДТП ОСОБА_2 порушень пунктів ПДР України, то слід зазначити, що суд розглядає справу лише на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення, складеного уповноваженою на те посадовою особою.

Всупереч доводам апеляційної скарги, перевіркою матеріалів адміністративної справи не встановлено порушень при оформленні матеріалів ДТП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не дотрималися вимог ст.256 КУпАП та не склали протокол про адміністративне правопорушення за відповідною частиною ст. 140 КУпАП відносно відповідальної особи дорожньо-експлуатаційної організації, не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Окрім того, дані схеми місця ДТП, яку без жодних застережень підписав ОСОБА_1 , не містять інформації щодо наявності на ділянці дороги, на якій сталася ДТП, недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про необґрунтовану відмову суду першої інстанції у задоволенні клопотань про направлення справи на доопрацювання органу поліції та призначення експертизи, оскільки задоволення вказаних клопотань є правом, а не обов`язком суду.

Що стосується необґрунтованої, на думку апелянта, відмови у задоволенні клопотання про залучення до участі в розгляді справи прокурора, то слід зазначити, при нормами КУпАП не передбачено обов`язкову участь прокурора при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП.

За таких обставин, висновки суду про порушення ОСОБА_1 п.16.11 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є правильними.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, особливу суспільну небезпечність скоєного правопорушення, відсутність обставин, що пом'якшують відповідальність.

Приймаючи рішення у справі, вважаю за необхідне застосувати практику Європейського Суду з прав людини відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини».

Так, у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

З урахуванням викладеного, підстав для скасування постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.С. Юрдига