Справа № 128/1751/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2019 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій, ІПН- НОМЕР_1

-за вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП,-

- права передбачені ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України роз`яснені особі та зрозумілі,-

- відводу, клопотання про надання правової допомоги та заяви про відмову від дачі показів- суду особою не заявлено,-

УСТАНОВИВ:

30.06.2019 о 09.20 год. водій ОСОБА_1 на автодорозі М-21, 296 км. на території смт Стрижавка Вінницького району керував автомобілем ВАЗ 11183-110-20 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук, нечітка хода). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду показав, що дійсно вживав алкогольні напої, але ввечері напередодні. 30.06.2019 ранком спочатку його сестра керував автомобілем ВАЗ 11183-110-20 д.н.з. НОМЕР_2 , але на під`їзді на розвилку до мосту смт. Стрижавка вона передала йому кермо, оскільки хвилювалась самостійно їхати, так як не має багатого досвіту керування автомобілем. Тому він пересів за кермо, проїхав міст (розвилку) та був зупинений працівником поліції, оскільки перевищив швидкість руху. Відмовився від проходження медогляду оскільки був з «перегаром». Крім того, просив суд не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він є учасником бойових дій з 2015 року. Не визнає вину у вчинені даного правопорушення, оскільки безпосередньо в день керування транспортним засобом він не вживав алкоголь та фактично проїхав маленьку відстань.

Не зважаючи на не визнання своєї вини ОСОБА_1 , суд, дослідивши наявні докази у справі, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП установлена, виходячи з такого.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 315242 від 30.06.2019 року, убачається дата, час і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а саме, що 30.06.2019 о 09.20 год. водій ОСОБА_1 на автодорозі М-21 296 км. на території Вінницького району керував автомобілем ВАЗ 11183-110-20 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук, нечітка хода). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Також у цьому протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі та від надання письмових пояснень.( а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5).

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З огляду на вищезазначені обставини, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В даному випадку, об`єктивною стороною вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є ухилення водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тому, суд приведені доводи водія ОСОБА_1 , оцінює критично, як обраний ним спосіб свого захисту, з метою уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, на підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення ОСОБА_1 , обставини його вчинення, дані про його особу, який вперше притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею, є учасником бойових дій , вину у вчинення даного правопорушення не визнав, отже не розкаявся , не усвідомив своєї провини , а також суд приймає до уваги, що те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і керування ним в стані алкогольного сп`яніння є небезпечним як для самого водія, так і для інших учасників дорожнього руху.

Тому, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як ним та і іншими особами нових правопорушень, суд дійшов до висновку про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КпАП України та про необхідність застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами на строк в один рік, і саме такий вид стягнення буде необхідним та достатнім для виправлення скоєного ОСОБА_1 .

Доводи водія ОСОБА_1 , про те , що суд з урахування того, що він є учасником бойових дій , може не позбавляти його права керування транспортними засобом, суд вважає хибними, оскільки санкція ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже санкція даної статті закону не передбачає альтернативного адміністративного стягнення.

Також, суд вважає слід зазначити, що підстав для визнання судом вчиненого водієм ОСОБА_1 даного правопорушення, - малозначним, у сенсі ст. 22 КУпАП, у суду відсутні.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 384, 20 гривень.

В свою чергу, суд вважає за необхідно зазначити, що у п.13 ч.1 ст. 5 Закону України « Про судовій збір» зазначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Оскільки водія ОСОБА_1 , який має статус учасника бойових дій, суд визнав винним у вчинені даного правопорушення та наклав адміністративне стягнення , тому вищевказана норма права щодо звільнення його від сплати судового збору на дані правовідносини не розповсюджуються.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст. 130, 284, 294 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН- НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шести ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк в один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН- НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) гривень 20 (двадцять) копійок на розрахунковий рахунок: 6001, Одержувач: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106, Код , Банк: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету:22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: