Дата документу 25.07.2019 Справа № 554/6042/19
Провадження № 3/554/1515/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 липня 2019 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., при секретарі Гречка Є. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, торгового представника ВТК «Крок», освіта вища, одруженого, РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

28 червня 2019 року о 03 год. 55 хв., ОСОБА_1 в порушення п. 2.9.а Правил дорожнього руху України керував автомобілем «Gelly MR7151A» д. н. з. НОМЕР_2 по вулиці Стрітенська, 26 в м. Полтаві в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому Законом порядку зі згоди водія проводився в ПОНД у чергового лікаря нарколога.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 , як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, заявивши про відсутність будь-яких клопотань, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав частково та показав, що в час вчинення інкриміновапного йому правопорушення він дійсно перебував у стані сп`яніння та знаходився в місці, зазначеному в протоколі про вчинення адміністративчногоь правопорушення на автомобілі його батька, яким керував з дозволу останнього на підставі наданого йому свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. В це місце він приїхав самостійно і порушивши вимоги дорожнього знаку «В`їзд заборонено», проїхав та зупинився там. Саме в цьому місці він вжив спиртні напої і сів за кермо, Але ще не розпочинав руху, коли до нього під`їхали працівники поліції та виявивши у нього ознаки сп`яніння, запрпонували пройти огляд, на що він погодився. Після проходидження огляду в наркологічному диспансері та підтвердження наявності у нього стану сп`яніння щодо нього було складено протокол про вчинення адмніністративного правопорушення, передбачяеного ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому він власноруч виклав свої пояснення та зробив запис про те, що він в такому стані керував транспортним засобом. Ніхто із працівників поліції його до цього не примушував і це було зроблено добровільно. Стверджуючи про це, він зазначив, що тоді не усвідомлював, що він не керував транспортним засобом, а просто приїхав туди, вжив спиртні напої та сів за кермо слухати музику.

Оцінюючи його показання, суд вважає їх алогічними та такими, що не узгоджуються з характером і логікою його дій та суджень на момент вчинення інкримінованого йому діяння, а тому до уваги не приймає, розцінюючи їх як спосіб захисту та намір уникнути покарання за вчинене.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 під час складення протоколу визнавав факт керування транспортнгим засобом в стані сп`яніння та власноруч зазначив про це в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, даючи пояснення працівникам поліції, які виявили цей факт. Він не заперечував факту керування транспортним засобом і при проходженні огляду на стан сп`яніння. В суді наголосив, що ніякого примусу чи неправомірних дій щодо нього при складенні протоколу працівниками міліції вчинено не було.

Релевантні джерела права й акти їх застосування

Конституція України.

Стаття 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодекс про адміністративні правопорушення України.

Стаття 7. Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Стаття 245. Завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 254. Складення протоколу про адміністративне правопорушення

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Стаття 256. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків, потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про доведеність вини останнього у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Під час складення протоколу ОСОБА_1 визнавав свою вину у керуванні транспортним засобом після вжиття 0,5 л пива, пояснення про що було досліджено в суді (а. с. 1), яке суд приймає до уваги як доказ по справі.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, суд враховує медичний висновок № 222 від 28 червня 2019 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а. с. 2).

Крім наведеного вище, суд виходить також з змісту пункту п. 2. 9. а. Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Судом встановлено, що працівниками поліції при складенні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 не було вчинено дій, які могли б розцінюватися як примус до зізнання.

Оцінюючи наведені обставини, суд вважає, що складення протоколу та зазначення в ньому викладених фактів було здійснено працівниками поліції у визначеному законом порядку. Будь-яких фактів, які б давали підстави суду вважати, що на момент складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не розумів суті і значення вчинювавних ним та щодо нього дій, судом не встановлено, а тому суд приходить до висновку, що винуватість останнього у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння працівниками поліції було доведено у визначеному законом порядку, а отже суд вважає доведенною його вину в цьому і при розгляді матералів справи в суді.

Проаналізувавши наведені докази, суд поза розумним сумнівом приходить до висновку, що ОСОБА_1 , порушивши п. 2.9.а Правил, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності за порушення Правил, ступінь його вини, поведінку під час скоєння правопорушення та після цього, відсутність тяжких наслідків та матеріальних збитків від вчиненого і приходить до висновку про необхідність накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, яке є безальтернативним і, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному у виді штрафу шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 384,20 грн. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя А. Г. Савченко