Справа № 462/2890/19 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 33/811/676/19 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Маліновської-Микич О.В., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду Львівської області від 27 травня 2019 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, і накладено на нього стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 /сімнадцять тисяч/ грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 384 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Згідно постанови 24 квітня 2019 р., о 15 год. 20 хв., на вул. Чернівецька,9 у м. Львові, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , здійснював господарську діяльність /таксі/ без одержання документу дозвільного характеру /ліцензійна карта/, чим порушив ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, скасувати її та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування покликається на те, що дана постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги його пояснення та фотографії на яких чітко видно завантаження багажника робочим приладдям, і зокрема чітко видно драбину, що розміщена на задньому сидінні автомобіля. Також підкреслює, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, так як старший державний інспектор ОСОБА_2 вказав прізвище іншої особи ніж та щодо якої Залізничним районним судом винесено постанову від 27 травня 2019 року у справі №462/2890/19, а також відсутні відомості про наявність свідка чи його відмову від надання пояснень. Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суду Львівської області від 27 травня 2019 року, то апелянт стверджує, що отримав повний текст вищенаведеної постанови лише 27 травня 2019 року.

Вивчивши матеріали справи №462/2890/19, заслухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то матеріалами справи підтверджуються доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження, зокрема, що йому було необхідне перебування з неповнолітніми дітьми впродовж часу коли його колишня дружина ОСОБА_3 перебувала на роботі.

Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення №000179 від 24 квітня 2019 року, а також фотографією автомобіля з місця події, з якої убачається, що на даху автомобіля розміщена фішка «таксі».

Доводи апеляційної скарги про те, що дана постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Посилання апелянта про те, що факт знаходження "шашки" на даху автомобіля жодним чином не підтверджує обладнання автомобіля як таксі, а також самого здійснення діяльності, як перевезення пасажирів, тобто таксі, суд апеляційної інстанції до уваги не бере, оскільки такі твердження не ґрунтуються на матеріалах справи та не підтверджуються доводами апеляційної скарги.

Більше того, під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив, що власник автомобіля ОСОБА_4 щовечора забирав автомобіль, і він не знає як його використовував, однак такі покази на думку суду спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності і умисне, свідоме спотворення дійсних обставин вчинення даного правопорушення. Крім цього, суд першої інстанції вірно зазначив у постанові, що ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачена відповідальність за експлуатацію автомобіля, облаштованого як таксі, без належної ліценції.

Щодо пояснень ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції про те, що він не згідний з діями працівників поліції щодо його зупинки і вважає їх незаконними, то під час розгляду справи останній вказав, що не звертався до відповідних органів з оскарженням їх дій.

На стадії апеляційного провадження особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не було наведено обґрунтованих доводів відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч.1 ст. 164 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суду Львівської області від 27 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду Львівської області від 27 травня 2019 року без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич