Справа №498/519/19
Провадження по справі№3/498/356/19
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2019 року смт Велика Михайлівка Одеська область

Суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області Ткачук О.Л.,

за участі секретаря судового засідання Козачінської Л.Г.,

прокурора Болдура О.Ф.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки у Одеській області ДЗЕ Національної поліції України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Слов`яносербка Великомихайлівського району Одеської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, працюючої начальником служби у справах дітей Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області, - за ч.1ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу №514 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за частиною 1 статті 172-6 КУпАП, складеного старшим оперуповноваженим управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Поліщук С.М. 20 червня 2019 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника служби у справах дітей Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області, будучи державним службовцем категорії «Б» та відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом декларування та відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення частини 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, подала 24.04.2019 року щорічну електронну декларацію осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

26 червня 2019 року протокол відносно ОСОБА_1 надійшов до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 26 червня 2019 року призначення не відбулося. Не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 01.07.2019 року головуючою у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визначено суддю Ткачук О.Л.

15.07.2019 року через канцелярію суду ОСОБА_1 надала письмові пояснення на протокол про адміністративне правопорушення, згідно яких вважає, що матеріали справи не містять доказів наявності у неї умислу (прямого чи непрямого) та відповідного корисливого або іншого особистого інтересу, чи інтересу третіх осіб, на несвоєчасне подання щорічної декларації. У своїх поясненнях від 24.05.2019 року щодо вказаного правопорушення вона зазначала, що знаючи про дійсність свого ключа доступу до декларації до 17 березня 2019 року, вона з кінця лютого 2019 року почала готуватися до заповнення декларації та підготувала в бухгалтерії інформацію про свої доходи і взяла довідку про заробіток свого чоловіка за 2018 рік. 05.03.2019 року заповнила більшість розділів в декларації, зберігши цю чернетку розділу «Доходи» в особистому кабінету сайту НАЗК. 14.03.2019 року заповнила розділ «Транспортні засоби», після чого натиснула кнопку «Подати» і вважала, що її декларація була успішно подана. Згодом переглядала сайт електронних декларацій і не знайшовши свою декларацію, негайно виготовила електронний ключ доступу до декларації та 24.04.2019 року подала повторно декларацію за 2018 рік. Раніше вона два роки поспіль вчасно подавала декларацію, не мала на меті умисного приховування доходів і чітко була впевнена в тому, що вчасно подала декларацію. Зазначені обставини об`єктивно підтвердженні фактом подання нею попередніх декларацій за 2016 рік 31.03.2017 року і за 2017 рік 26.03.2018 року (а.с. 52); довідкою від 05.03.2019 року про доходи її чоловіка за 2018 рік (а.с. 15-17); її діями в Єдиному державному реєстрі декларацій починаючи з 04 по 14 березня 2019 року коли вона заповнила всі необхідні розділи декларації і зберегла її чернетку (а.с. 41-44). Таким чином, зазначені вище докази в сукупності спростовують висновок про наявність в її діях вини як у формі прямого так і непрямого умислу на несвоєчасне подання декларації, яке було обумовлено поважними причинами, оскільки несвоєчасне подання декларації було викликане її необачністю через її оприлюднення на веб-сайті НАЗК лише 24.04.2019 року, хоча вона заповнила декларацію 14.03.2019 року. Вважає, що у даному випадку наявні такі обставини як то недоведеність умислу, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. Крім того зазначила, що з матеріалів адміністративного провадження вбачається, що перевірка стосовно неї проводилась працівниками ДЗЕ Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення стосовно неї. При цьому в матеріалах справи відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно неї, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДЗЕ НП України та інше. Крім того, зазначила, що органи Національної поліції України до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій так і змін у майновому стані суб`єктів декларування не відносяться. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції. Посадовці Національної поліції, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації або повідомлення, суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціальний уповноважений субєкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення. Але усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, тільки НАЗК вправі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності. Тобто, посадові особи Національної поліції, здійснюючи перевірку особи, як суб`єкта декларування, та складаючи протокол без відповідного звернення (доручення) НАЗК, виходять за межі своїх повноважень, та діють по за межами діючого законодавства. Однак, на порушення зазначених вище вимог, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про наступне: чи отримувало управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України письмове звернення (доручення) від НАЗК про несвоєчасне подання нею декларації за 2018 рік та наявність у її діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та необхідність складення відповідного протоколу і направлення його до суду; чи уповноважений та на підставі якого нормативного акту оперуповноважений управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Поліщук С.М. на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Невиконання зазначених вимог порушує її право на захист та позбавляє суд можливості забезпечити законність при розгляді справи та застосуванні заходу впливу за адміністративне правопорушення. Тому, просить винести постанову про закриття провадження за протоколом про адміністративне правопорушення № 514 від 20.06.2019 року, складеним щодо неї, І. ОСОБА_2 .Бурлакової, старшим оперуповноваженим управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Поліщук С.М., у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушенняза ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

При розгляді справи ОСОБА_1 просила закрити провадження за протоколом про адміністративне правопорушення, посилаючись на обставини, викладені в письмових поясненнях.

Згідно ч. 2 ст.7, ст.245 та ст.280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Не заперечуючи обставину, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що вона порушила порядок, передбачений ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», не погоджуюсь із твердженням, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступного:

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 1 ст.172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його суб`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання без поважних причин декларації особою, а тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу (прямого чи непрямого) та відповідного корисливого або іншого особистого інтересу, чи інтересу третіх осіб, на несвоєчасне подання щорічної декларації.

Як встановлено у суді, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області №59/К-2016 було призначено на посаду начальника служби у справах дітей районної державної адміністрації, та присвоєно шостий ранг державного службовця категорії «Б». Встановлено, що до ОСОБА_1 під особистий підпис доводилась інформація щодо дотримання норм антикорупційного законодавства, також остання вчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016, 2017 роки до Єдиного державного реєстру декларацій осіб.

ОСОБА_1 , як начальник служби у справах дітей Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області, тобто суб`єкт, визначений підпунктом «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно (не до 01 квітня) подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, зокрема, 24 квітня 2019 року.

Однак, в суді також встановлено, що ОСОБА_1 заповнила декларацію 14 березня 2019 року, але через свою необачність оприлюднила її на веб-сайті НАЗК лише 24.04.2019 року.

Таким чином, вбачається, що в несвоєчасному поданні ОСОБА_1 декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відсутня вина як у формі прямого так і непрямого умислу, оскільки причиною несвоєчасного подання декларації стало не оприлюднення її декларації на сайті НАЗК, яку вона заповнила 14.03.2019 року, а вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Вважаю, що за відсутності суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не може наступати відповідальність, а тому звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи викладені обставини, суд звертає увагу на те, що рішенням ЄСПЛ, від 14 жовтня 2010 року, у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема, з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Такий підхід до захисту прав особи зафіксований у ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якого обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може однозначно без сумнівів і застережень розцінюватись як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

Встановлені у суді обставини не підтверджують у бездіяльності ОСОБА_1 суб`єктивної сторони інкримінованого правопорушення, а тому, враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, приходжу до висновку, що порушення ОСОБА_1 строків декларування майнового стану не створюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У разі відсутності складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Керуючись ч. 1 ст. 172-6, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283-285 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Великомихайлівський районний суд Одеської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.Л.Ткачук