Справа № 148/232/19
Провадження № 33/801/414/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковганич С. В.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., розглянувши клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 березня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 352,40 гривень на користь держави.

На зазначену постанову суду 19.04.2019 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на її апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначив, що його не було належним чином повідомлено про день та час розгляду справи, дізнався про розгляд справи після отримання копії постанови суду, однак доказів суду на підтвердження цієї обставини не надав.

Розглянувши указане клопотання, дослідивши матеріали справи, вважаю, що у задоволенні даного клопотання слід відмовити з наступних підстав.

При розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку, суддя перевіряє тільки поважність причин пропуску строку і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення регулюється ст. 294 КУпАП.

За змістом цієї норми постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п?ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду пов?язаний з моментом прийняття такої постанови, а не отримання її копії.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції ОСОБА_2 повідомлявся про час і місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з його підписом (а. с. 12, 15, 16).

В матеріалах справи міститься клопотання від 22.02.2019 скаржника про відкладення судового розгляду (а.с. 13).

18.03.2019 року Тульчинським районним судом Вінницької області на адресу ОСОБА_2 направлена копія оскаржуваної постанови суду від 14.03.2019 (а.с.18), яку він отримав 22.03.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 24).

Останній день оскарження постанови – 25.03.2019 включно. Тобто ОСОБА_2 не був позбавлений можливості своєчасно оскаржити постанову суду від 14.03.2019.

Обставини, які вказували на об’єктивну неможливість та своєчасне оскарження постанови суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Розгляд справи у відсутність ОСОБА_2 не є поважною причиною для пропуску строку, оскільки з часу отримання постанови у правопорушника була можливість своєчасно її оскаржити, тобто до 25.03.2019 включно.

Європейський суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов?язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов?язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов?язки.

Необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Устименко проти України»).

Ураховуючи наведене, беручи до уваги, що з дня прийняття постанови суду першої інстанції минув тривалий строк, зважаючи на причини, якими заявник обґрунтовує поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, суддя дійшла висновку, що у поданому клопотанні заявником не наведено жодної об?єктивної обставини, яка б перешкоджала ОСОБА_2 реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений для цього строк, а вказані в обґрунтування клопотання доводи, не належать до поважних причин пропуску процесуального строку.

З таких обставин, оскільки ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження, та не навів поважних причин пропуску цього строку, вважаю, що строк на апеляційне оскарження не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити ОСОБА_2 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУаАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко