Справа № 463/808/19 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 33/811/661/19 Доповідач в 2-й інстанції: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Партики І.В., за участю: прокурора Голинця З.Є., представника ОСОБА_1 - адвоката Колотія Ю.Я., розглянувши апеляційну скаргу прокурора Голинця З.Є. на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 28.05.2019р.

встановив:

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 28.05.2019р. провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Угля Тячівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця, полковника медичної служби, працюючого на посаді провідного хірурга регіону Військово-медичного клінічного центру Західного регіону України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, згідно з протоколом про військове адміністративне правопорушення від 05.02.2019р., ОСОБА_1 28 грудня 2018 року о 16 год., будучи військовослужбовцем, працюючи на посаді провідного хірурга (регіону) Військово-медичного клінічного центру Західного регіону України, у приміщенні службового кабінету заступника начальника Військово-медичного клінічного центру Західного регіону України (адміністративний корпус) полковника медичної служби Зайцева В. В., що розташований за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 26, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в умовах особливого режиму, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Не погоджуючись із даною постановою, прокурор Голинець З.Є. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та з огляду на закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження у справі закрити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає розгляду і повертається особі, яка її подала, виходячи із наступного.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За ч.2 ст. 294 КУпАП (в редакції Закону № 1697-VII від 14.10.2014 року), постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Дана норма закону є спеціальною.

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Прокурора як суб`єкта оскарження було виключено із зазначеного переліку шляхом внесення змін у ч. 2 ст. 294 КУпАП Законом України № 1697-VII від 14.10.2014 року(підпункт 2 пункту 5 розділу ХІІ), який набрав чинності 26.10.2014 року.

Із позбавленням прокурора права на оскарження постанови суду одночасно виключено ч. 2 ст. 295 КУпАП, яка до внесення змін встановлювала обов`язок повідомляти прокурора про результати розгляду його апеляційної скарги, а на даний час вказана норма такого обов`язку не визначає.

Згідно з ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України №1697-VII від 14.10.2014р.) кореспондуються з положенням Закону України "Про прокуратуру" (в редакції цього ж Закону України № 1697-VII від 14.10.2014р.), згідно з якими, однією з функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4 ч.1 ст.2 цього Закону).

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014р.) та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015 від 8 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями Кодексу, які не узгоджуються між собою. Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Отже, до усунення вказаних неузгодженостей у законодавчому порядку, суди при розгляді справ повинні керуватися практикою Європейського суду з прав людини, якою наголошено натому, що вирішення колізій у національному законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (Рішення "Щокін проти України").

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга прокурора, у якій ставиться питання про погіршення становища особи, не ґрунтується на нормах права, а відтак не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Повернути прокурору Голинцю З.Є. апеляційну скаргу на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 28.05.2019р. відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Партика І.В.