Справа № 404/3671/19
Номер провадження 3/404/1117/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, за участю захисника Юраха В.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 28.04.2019 року о 20 год. 50 хв. ОСОБА_1 по автодорозі Новоукраїнка-Воронівка 0км 150м керувала автомобілем «ВАЗ-21014», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , від проходження медичного огляду в Новоукраїнській ЦРЛ відмовилася, від ОСОБА_1 було чути запах алкоголю з ротової порожнини, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнала, та пояснила, що за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, вона їхала зі своїм хлопцем з рибалки на автомобілі «ВАЗ-21014», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . У зв`язку з тим, що асфальтоване покриття дороги було мокрим після дощу, автомобіль занесло, вона не справилася з керуванням та транспортний засіб з`їхав на узбіччя, після чого перекинувся на дах. Від забою вона знепритомніла, у кареті швидкої допомоги вона на декілька хвилин прийшла до тями, після чого знову втратила свідомість, а повністю прийшла до свідомості під час огляду лікарем у Новоукраїнській ЦРЛ. У лікарні аналізи у неї не відбиралися, лише зробили рентген та дали знеболююче. У подальшому до неї в лікарню прийшли працівники поліції, які не представилися, та у грубій формі почали з`ясовувати обставини ДТП, вона не могла зрозуміти, що від неї вимагають, так як почувала себе погано та відчувала сильну слабкість. Працівники поліції запропонували щось продути, але вона відмовилася, так як не розуміла для чого потрібні вказані дії та була налякана агресивною поведінкою працівників поліції. У подальшому відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення, та вона не пам`ятає, щоб поліцейські запрошували двох свідків для проведення раніше вказаних дій та їх присутності при цьому. Взагалі внаслідок втрати свідомості вона погано усвідомлювала та пам`ятає події, повністю прийшла «до тями» наступного ранку. Письмові пояснення, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, вона написала під диктовку працівників поліції, так як була у шоковому стані після втрати свідомості. Вказує, що у лікарні у неї як хворої ніхто не відбирав біологічні зразки або кров для проведення аналізів та від цього вона не відмовлялася. Просить закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції направлено такі докази, які досліджені під час розгляду справи:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №010280 від 28.04.2019 року, який містить виклад раніше вказаних обставин (а.с.1);

- письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких вона стала учасником ДТП, від якої отримала тілесні ушкодження та в результаті того, що перебувала у шоковому стані відмовилася проходити огляд на стан сп`яніння (а.с.2);

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких у їхній присутності ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння у Новоукраїнській ЦРЛ (а.с.3, 4);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Новоукраїнської ЦРЛ (а.с.5).

Крім цього, ОСОБА_1 до суду надано карту виїзду швидкої медичної допомоги №1009 від 28.04.2019 року (а.с.26), а її захисником Юрахом В.М. письмові пояснення, відібрані у свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.39, 40).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він 28.04.2019 року їхав з рибалки на автомобілі «ВАЗ-21014», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого була ОСОБА_1 Так як асфальтоване покриття дороги було мокрим після дощу, автомобіль занесло, водій ОСОБА_1 не впоралася з керуванням, внаслідок чого транспортний засіб виїхав на узбіччя та перекинувся на дах. Від отриманої травми ОСОБА_1 втратила свідомість, він її витягнув з автомобіля, після чого приїхала швидка допомога та госпіталізувала її до Новоукраїнської ЦРЛ, куди він поїхав з нею. Прийшла до тями ОСОБА_1 у лікарні, до неї в кабінет лікаря зайшли працівники поліції та розмовляли з нею на підвищених тонах, що він чув через двері, про що саме вони розмовляли, він не чув. У лікарні вони перебували близько години. ОСОБА_1 зробили рентген, дали знеболюючий препарат, будь-які аналізи здавати не пропонували. Крім того, він не бачив, щоб працівники поліції залучали свідків.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що 28.04.2019 року у вечірній час доби їй зателефонувала медсестра з мобільного телефону її сина ОСОБА_4 , яка повідомила, що він разом з ОСОБА_1 потрапили в ДТП, внаслідок чого знаходяться у Новоукраїнської ЦРЛ. Приїхавши до лікарні, вона побачила ОСОБА_1 у непритомному стані, яку доставили на носилках до кабінету лікаря. Останній обробили рану та дали заспокійливого, після чого до кабінету зайшло 3 працівники поліції, які не представившись, вимагали від ОСОБА_1 пояснення та запитували, хто був за кермом під час ДТП. У подальшому вона вийшла в коридор та не чула подальшої розмови. У кабінеті крім працівників поліції були інші особи, але їхніх анкетних даних вона не знає.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та докази, надані суду, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, зважаючи на такі обставини.

Нормами ч.1 ст.266 КУпАП визначено, що оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.6 ст.266 КУпАП проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також у пунктах 12-16 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкції) передбачено, що якщо водій учасник дорожнього руху, внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук (п.12). Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у п.12 цього розділу. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Відповідно до п.8 розділу Інструкції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Судом встановлено, що 28.04.2019 року у вечірній час по автодорозі Новоукраїнка-Воронівка 0 км 150 м ОСОБА_1 як водій транспортного засобу, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, стала учасником дорожньо-транспортної пригоди, отримавши закриту травму живота, забій кісток тазу та садна спини, у зв`язку з чим у непритомному стані була доставлена швидкою медичною допомогою до Новоукраїнської ЦРЛ (а.с.26), де їй було надано першу медичну допомогу.

Після наданого лікування, коли ОСОБА_1 прийшла до тями, працівники поліції зафіксували усну відмову останньої від проходження огляду на стан сп`яніння.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 та досліджених доказів і пояснень свідків, залучених стороною захисту, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 під час звернення до неї поліцейських у лікарняному закладі пояснювала, що під час ДТП втратила свідомість та отримала травми. У письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи, ОСОБА_1 повідомила, що знаходилася у шоковому стані (а.с.2). Наведені обставини повністю узгоджуються із матеріалами справи.

Проте у порушення вимог п.8 розділу І та п.14 розділу ІІІ Інструкції у ОСОБА_6 А.М. як водієві учаснику дорожнього руху, який внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані, не проведено обов`язкове дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладі охорони здоров`я, куди вона доставлена.

Переконливих даних, які б підтверджували неможливість проведення дослідження біологічного середовища (зокрема, сечі тощо) ОСОБА_1 , внаслідок відмови останньої від надання їх у лікарняному закладі до матеріалів справи не долучено. Будь-які письмові докази з указаного питання, документи, довідки лікарні або пояснення лікарів тощо відсутні.

За викладених обставин суд приходить до висновку, що пропозиція поліцейських, адресована ОСОБА_1 через значний проміжок часу після доставлення її до лікарні, де їй було надано медичну допомогу та застосовано у тому числі медичні препарати, щодо проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, в той час коли остання після приходження до тями перебувала у шоковому стані суперечила положенням п.8 розділу І та п.п.12-16 розділу ІІІ Інструкції, порушувала визначений порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відтак, твердження про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку суперечать встановленим обставинам, а тому визнаються такими, що не доведені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

З досліджених судом доказів встановлено обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, у зв`язку із порушенням визначеного законодавством порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя. Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, оцінюючи надані суду докази, відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наданих захиснику Юраху В.М. на підставі п.7 ч.1 ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», вони не були присутніми під час пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 та взагалі в той день у лікарні не були, письмові пояснення, які долучені до справи, вони підписали у відділенні поліції у м.Новоукраїнка, де знаходилися у власних справах на прохання працівників поліції та вони фактично не відповідають дійсності.

Таким чином, докази, які досліджені судом, серед яких пояснення ОСОБА_1 та суперечливі письмові пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , ставлять під сумнів також інші обставини у справі, згідно з якими наведені свідки були присутні безпосередньо під час відмови ОСОБА_1 виконати пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку та під час складання протоколу в справі про адміністративне правопорушення.

Указані суперечності в доказах не усунуто, у зв`язку із тим, що на неодноразові виклики свідки не з`явилися до суду для надання пояснень та судом вжито всіх можливих заходів щодо їх виклику, які визначені положеннями КУпАП (а.с.21, 22, 24, 25, 27, 32, 33, 34, 35, 37, 38). Тобто фактично свідки ухилилися від явки до суду та надання пояснень у справі.

Оскільки відповідно до вимог ст.245 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне вирішення справи, зважаючи на неодноразові виклики свідків, суд вважає, що розгляд справи можливо завершити на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З положень пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, пункту 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року вбачається, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Також за положеннями вказаних нормативно-правових актів не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

На переконання суду пояснення ОСОБА_1 та суперечливі письмові пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (надані різними сторонами), які ухилилися від явки до суду, ставлять під сумнів дотримання поліцейським у вказаній справі процедури, визначеної раніше зазначеними положеннями Порядку та Інструкції, щодо порядку складання поліцейським в присутності двох свідків протоколу про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, а також ставлять під сумнів обставини, зазначені в протоколі, про те, що ОСОБА_1 відмовлявся від огляду на стан сп`яніння саме в присутності двох свідків.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Однією з гарантій та засадою кримінального провадження є безпосередність дослідження показань судом (ст.ст.7, 23 КПК України).

Таким чином, встановлені сумніви щодо порушення порядку оформлення протоколу у справі про адміністративне правопорушення не спростовують долучений до справи сам протокол та письмові пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.3, 4), оскільки останні неодноразово не з`явилися на виклики до суду та безпосередньо перед судом не спростували їх.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку в частині наявності при цьому двох належних свідків, викладені в протоколі та письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , обґрунтовано поставлені під сумнів наявними доказами, а вказані свідки на неодноразові виклики до суду не з`явилися та безпосередньо не спростували їх перед судом, - суд вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження, так як тлумачить усі сумніви на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-який доказ, одержаний незаконним шляхом або з істотним порушенням прав людини, не може бути визнаний допустимим. Жодна особа не зобов`язана виконувати незаконні вимоги, а тому відмова від пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за відсутності двох свідків в умовах не дотримання працівниками поліції раніше вказаних нормативно-правових актів не порушує положень п.2.5 Правил дорожнього руху та не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки суд прийшов до висновку щодо неналежного доведення факту присутності двох належних свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та відмови останньої від огляду на стан сп`яніння, наведене свідчить про порушення раніше вказаної процедури складання протоколу у таких випадках. Відтак, отриманий та складений з такими порушеннями протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 визнається судом недопустимим доказом, а тому не береться до уваги та не може слугувати підставою притягнення до адміністративної відповідальності, що є окремою підставою до закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247 п.1, 283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло