Справа № 496/2654/19
Провадження № 3/496/1396/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП України в Одеській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

13.06.2019 року гр-н ОСОБА_1 порушила ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, а саме: о 17.00 год. знаходячись за місцем свого мешкання - АДРЕСА_1 , висловлювалася нецензурною лайкою в адресу свого сина - ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнала, надала суду письмові пояснення, в яких просила закрити провадження по справі з підстав, викладених у цих поясненнях. При цьому в судовому засіданні пояснила, що між нею та сином ОСОБА_2 у неї вкрай погані стосунки, через що постійно виникають сварки.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що з матір`ю ОСОБА_1 у нього неприязні відносини, вони часто сваряться на ґрунті цього. Крім того, під час судового засідання, ОСОБА_2 надав для огляду відеозапис, на якому зафіксований факт висловлювання ОСОБА_1 в його адресу нецензурною лайкою.

Допитана, в якості свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 остання не висловлювалася нецензурною лайкою на адресу брата - ОСОБА_2 .

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Таким чином, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, її вина у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом серії ГР № 365285 від 13.06.2019 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 висловлюється нецензурною лайкою на адресу свого сина - ОСОБА_2 , показами допитаного у якості потерпілого ОСОБА_2 та його законного представника ОСОБА_4 .

Абзацом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» визначено, що насильство в сім`ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю. В абзаці 4 вищевказаної статті зазначено, що під психологічним насильством в сім`ї розуміється насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Згідно з ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 приймаю до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи; особу порушника, і вважаю, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на неї у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 384,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Громадянку ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Трушина

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2019 року.