Дата документу Справа № 335/4684/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/4684/19 Головуючий в 1 інст. Ходько В.М.
Провадження № 33/807/355/19 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ст.212-15 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Прокопенка М.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього та його захисника адвоката Прокопенка М.О. на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2019 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.212-15 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на посаді директора ПрАТ «Запоріжвогнетрив», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКППНОМЕР_1, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн. Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою судді, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що він маючи непогашений податковий борг у розмірі 7,95 грн., 13.02.2019 здійснив добровільний внесок на накопичувальний рахунок виборчого фонду кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 на суму 1600000,00 грн. чим порушив встановлений п.8 ч.1 ст.15 Закону України «Про політичні партії в Україні» порядок надання фінансової (матеріальної) підтримки для здійснення передвиборної агітації, та вчинив правопорушення, передбачене ст.212-15 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник адвокат Прокопенко М.О., вказують, що постанова суду першої інстанції є незаконною, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. В обґрунтування скарги зазначають, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-15 КУпАП. Фактично у ОСОБА_1 відсутні джерела для виникнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, оскільки з 11.05.2018 він припинив підприємницьку діяльність, і цього ж дня він знятий з податкового обліку. Суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що ОСОБА_1 не отримував від податкового органу жодних повідомлень/вимог про необхідність сплати податкового боргу в сумі 7,95 грн. В матеріалах справи такі повідомлення/вимоги також відсутні. Таким чином, вважають, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення, а тому виключається подія та склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-15 КУпАП. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції проігноровані порушення, вчинені Національним агентством з питань запобігання корупції при складанні даного протоколу.

На підставі викладеного, просять скасувати постанову суду від 04.06.2019, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили постанову судді скасувати та закрити провадження у справі; перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що висновки судді першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-15 КУпАП, є передчасними.

Зокрема, суддею належним чином не було з`ясовано, чи мав ОСОБА_1 податковий борг в сумі 7,95 грн. станом на 13.02.2019 року, коли здійснював внесок на накопичувальний рахунок виборчого фонду кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 та чи порушував він при цьому вимоги п.8 ч.1 ст.15 Закону України «Про політичні партії в Україні».

Так, відповідно до оскаржуваної постанови, непогашений податковий борг у ОСОБА_1 станом на 13.02.2019 підтверджено листом директора Департаменту погашення боргу Державної фіскальної служби України від 25.02.2019, який був адресований Національному агентству з питань запобігання корупції (а.с.9).

Відповідно змісту даного листа, за даними інформаційної системи органів ДФС, станом на 13.02.2019 податковий борг обліковувався у ОСОБА_1 в сумі 7,95 грн.

Зазначена інформація у листі про наявність податкового боргу у ОСОБА_1 стала доказом, який, на думку судді, підтверджує вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-15 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 - адвокат Прокопенко М.О. наполягав на відсутності вини ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення, оскільки вказаний лист директора Департаменту погашення боргу Державної фіскальної служби України від 25.02.2019 не можна вважати належним, допустимим та достовірним доказом на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке передбачено ст.212-15 КУпАП.

Нормативне визначення податкового боргу міститься в ст.14 ПК України, а саме підпункті 14.1.175 пункту 14.1, відповідно до якого «податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом».

В той же час, підпунктом 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що «грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності».

Підпунктом 14.1.159 п.14.1. ст.14 ПК України також зазначено, що «податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк)».

Тобто Податковий кодекс України не ототожнює, а навпаки розрізняє, поняття «податковий борг» і «податкове зобов`язання».

Так, «податковим боргом» визначається сума грошового зобов`язання самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлені строки, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

«Податковим обов`язком» визначається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені ПК, законами з питань митної справи (п.36.1. ст.36 Податкового кодексу України).

Тобто, сума до сплати грошового зобов`язання для платника податків являється податковим боргом тільки тоді, коли, по-перше, платник податків не сплатив податкове зобов`язання у визначені законом строки або не погасив нараховану пеню, яка уже була нарахована у зв`язку із несплатою/простроченням оплати податкового зобов`язання, по - друге, така сплата грошового зобов`язання платника податків є узгодженою (тобто вона є неоспореною з боку платника податків протягом строку, який відводиться для цього нормами ПК України або самостійно визначеною самим платником податків й несплаченою ним у законодавчо визначені строки).

Так, на підтвердження відсутності станом на 13.02.2019 року у ОСОБА_1 податкового боргу, апелянтами надано відповідь заступника начальника ГУ ДФС у Донецькій області на запит ОСОБА_1 , в якій зазначено, що згідно з обліковими даними інформаційно-аналітичної системи «Податковий блок» в інтегрованій картці платника податків у 2018 році сформовано податкове повідомлення рішення № від 14.11.2018 за несвоєчасне подання декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік у сумі 170,00 грн., строк сплати 24.11.2018 року. фактично сплачено 13.02.2019 року. Таким чином, за період з 24.11.2018 року по 13.02.2019 року у автоматичному режимі в інтегрованій картці платника податків нарахована пеня у сумі 7,95 грн. Станом на 16.04.2019 року заборгованість по платнику податків - ОСОБА_1 відсутня.

Таким чином, єдиним доказом, який наявний в адміністративних матеріалах відповідно до якого НАЗК, а за ним і суд першої інстанції зробили висновок про, нібито, існування 13.02.2019 року у ОСОБА_1 податкового боргу - є лист директора Департаменту погашення боргу Державної фіскальної служби України від 25.02.2019.

Проте з вказаного листа в дійсності не випливає, в розумінні вищенаведених норм Податкового кодексу України, що саме станом на 13.02.2019 року ОСОБА_1 порушено встановлений законом порядок надання внеску на накопичувальний рахунок виборчого фонду кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 , оскільки у даному листі ДФС не вказано будь-яких даних про те, що даним органом виносились відповідного змісту податкові повідомлення-рішення або податкові вимоги з вимогою погасити податковий борг, які було вручено ОСОБА_1 до 13.02.2019 року й які у зв`язку з не оскарженням вказаного рішення, набули статус узгодженого грошового зобов`язання, як про це чітко й імперативно вказано у п.п. 14.1.175 п.14.1. ст.14 ПК України, а отже стали податковим боргом.

Інформація, яка була надіслана НАЗК з боку ДФС України листом від 25.02.2019 року на запит НАЗК від 21.02.2019 року носила виключно інформативний характер і стосувалась лише інформації з внутрішньої системи ДФС станом на 13.02.2019 року.

Також слід зазначити, що під час розгляду справи судом першої інстанції суду надано копію відповіді заступника начальника управління-начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Вознесенівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області, в якій повідомлено, що ОСОБА_1 перебуває у вказаному відділі на обліку як платник окремих видів податків. Також повідомлено, що станом на 13.02.2019 та 03.05.2019 заборгованість за вказаним податком відсутня. Однак суд першої інстанції не взяв дану інформацію до уваги.

Зважаючи на викладене в сукупності з наявними в матеріалах доказами, відсутні будь-які юридичні підстави стверджувати про наявність у ОСОБА_1 податкового боргу на момент здійснення внеску - 13.02.2019 року на накопичувальний рахунок виборчого фонду кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 , оскільки жодним належним, допустимим та достовірним доказом наявності у ОСОБА_1 узгодженого податкового зобов`язання станом на 13.02.2019 року не підтверджено, протилежного НАЗК не доведено й відповідні докази останнього, натомість інформацією наданою органами ДФС спростовано наявність вказаного податкового боргу.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про відсутність у нього умислу на вчинення адміністративного правопорушення, підтверджується наданим суду апеляційної інстанції листом ГУ ДФС у Донецькій області від 19.04.2019, з якого встановлено, що 13.02.2019 ОСОБА_1 перевірив наявність у нього заборгованості, яку сплатив цього ж дня, та вже після виконання всіх зобов`язань здійснив внесок на накопичувальний рахунок виборчого фонду кандидата на пост Президента України ОСОБА_2

Відповідно до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не в повній мірі врахував усі обставини справи, не дослідив усі подані докази, що призвело до прийняття невмотивованого рішення, а тому вважаю за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника адвоката Прокопенка М.О. задовольнити.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-15 КУпАП, скасувати, провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас