ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/377/19 Справа № 190/106/19
Суддя у 1-й інстанції - Митошоп В. М. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2019 року у справі про адміністративні правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Велика Любаша, Тернопільської області, працюючого в ПП ОСОБА_2 . - водієм, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті гривень) 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп..

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 , 26.12.2018 року о 23.53 год., керуючи автомобілем DAF95ХF, державний номерний знак НОМЕР_1 з причіпом SCHWARZMULLER SPA-36, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по вул.Молодіжна,55 в с.Зоря, П»ятихатського району, Дніпропетровської області в стані алкогольного сп»яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова ), рухаючись заднім ходом не впевнився в безпеці перед початком руху та відсутності транспортних засобів позаду, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем DAF державний номерний знак НОМЕР_3 з причіпом ВОDЕХ номерний знак НОМЕР_4 , який стояв позаду . В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль DAF державний номерний знак НОМЕР_3 зазнав механічних пошкоджень. На вимогу працівника поліції пройти медичний огляд у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп»яніння та підпису в протоколах про адміністративні правопорушення , в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.п.10.1,10.9, 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП закрити. Разом з апеляційною скаргою, заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування пропущеного строку, зазначає, що часті в розгляді справи в суді першої інстанції не приймав та лише 24 лютого 2019 року отримав копію постанови, після чого 28 лютого 2019 року подав апеляційну скаргу. Вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, так як його пропущено з поважних причин.

Вважає, постанова є незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що він не відмовлявся пройти огляд на стан сп'яніння, а відмовився пройти огляд лише із застосуванням технічних приладів, технічний стан та відповідність сертифікації яких не були відомі. Звертає увагу, що в протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 відмовився і від проходження огляду у закладі охорони здоров'я. Зазначає, що був згоден пройти медичний огляд в лікувальному закладі, про що вказував працівнику поліції, проте направлення на огляд останній не виписав та не надав.

Окрім того, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучена схема місця ДТП, із якої не можливо встановити розташування автомобілів у співвідношенні один до одного, їх місце зіткнення, а також механізм пошкоджень транспортних засобів, не зрозуміло чи саме ОСОБА_1 не дотримався правил дорожнього руху.

На думку ОСОБА_1 його дії не знаходяться у прямому причинному зв'язку з подією даної пригоди та наслідками у виді механічних ушкоджень, в діях останнього не вбачається порушення вимог п.11.3 ПДР, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, а також причини пропуску строку на апеляційне оскарження, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_1 , яка зводиться до його відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи та відсутності повідомлення про розгляд справи та копія постанови своєчасно йому не направлялась, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску останнім строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю за необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та мотивоване рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вини останньої, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції було надано належну оцінку, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення серії БД № 273524 від 27.12.2018 року за ч. 1 ст. 130 КупАП та серії БД 273523 від 27.12.2018 року складеними уповноваженими особами, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; рапортом працівника поліції, де викладені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 даними при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, про те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Вищезазначені свідки, засвідчили відмову ОСОБА_1 , від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Крім того, як вбачається з пояснень потерпілого ОСОБА_3 останній почув як попереду нього завівся автомобіль, та почав рухатися назад, та так як відстань була не значна, водій автомобіля ДАФ здійснив удар автомобіля ОСОБА_3 , після чого вибіг зі свого автомобіля, перебуваючи у явно нетверезому стані.

Підстав ставити під сумніви достовірність показів потерпілого, у апеляційного суду відсутні, оскільки їхні покази повністю узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказах.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Порушення зазначених норми Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 підтверджується, схемою місця ДТП, де відображено перелік видимих пошкоджень автомобілів, локалізація яких свідчить про наявність причинного зв'язку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КупАП.

Посилання в апеляційній скарзі, стосовно того, що пункт Правил дорожнього руху 11.3 не вбачається в його діях, є необґрунтованим та безпідставним, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується саме п.10.1, п. 10.9 ПДР України, порушення яких і свідчать про причино наслідковий зв'язок порушення ПДР України

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження, оскільки доводи викладені в апеляційній скарзі, містять лише формальну незгоду із постановою місцевого суду, а будь яких пояснень, щодо обставин та події інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень, останнім надано не було.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилось у відмові від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, та порушення правил дорожнього руху, а саме п.10.1, 10.9, 2.5.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинені правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та наклав адміністративне стягнення з урахуванням вимог ст. 36 КупАП, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, тоді як доводи апеляційної скарги не дають законних підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун