Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

05.07.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Мишинчук Н.С., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 лютого 2019 року.

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 384 грн. 20 коп. судового збору.

За постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 22 листопада 2018 року о 23 год. 25 хв. в м. Ужгороді по вул. Баб`яка, 5, керував транспортним засобом «Daevo Lanos», н/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №315941 від 23.11.2018, поясненням ОСОБА_2 від 23.11.2018, поясненням ОСОБА_3 від 23.11.2018, рапортом інспектора роти №4 взводу №2 батальйону УПП в Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Маслєєв С.В. від 24.11.2018 та рапортом інспектора роти №4 взводу №1 батальйону УПП в Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Тромпак В.В. та СД-диском.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив таку в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову Ужгородського міськрайонного суду від 19.02.2019 скасувати, а провадження по справі відносно нього закрити. Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи та винесеним без належного та повного дослідження матеріалів справи та без участі апелянта. Стверджує, що не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом «Daewoo Lanos». Вказує на те, що судом першої інстанції не допитано свідків та не заслухано пояснень самого апелянта, зокрема, звертає увагу на те, що під час його зупинки біля патрульних були відсутні будь-які особи, в тому числі і ті, що вказані у протоколі та поясненнях як свідки. Вважає, що суд керувався виключно доводами УПП в Закарпатській області і не перевірив достовірність фактів, викладених у протоколі та рапорті інспектора. Крім того, посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №315941 від 23.11.2018 складено з порушенням, зокрема такий не містить чіткого викладу суті адміністративного правопорушення, в тому числі, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Разом з тим в апеляційній скарзі вказує на те, що від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки не відмовлявся, а просто попросив у поліцейських надати для ознайомлення сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, як того вимагає Інструкція, оскільки сумнівався у достовірності даних, які могли бути отримані з такого пристрою, зважаючи на те, що дії поліцейських викликали у нього сумнів щодо їх упередженості, зокрема через те, що причиною зупинки транспортного засобу апелянта було нібито керування транспортного засобу без ввімкненого ближнього світла фар, що теж нічим не було доведено. Крім того, зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, будь-яких повісток про виклик до суду апелянт не отримував, а дані, зазначені у постанові суду, про належне повідомлення його про час і місце розгляду справи, не відповідають дійсності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, доводи захисника та надання ним відомостей про те, що ОСОБА_1 не було повідомлено жодного разу про час і місце судового засідання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ця вимога закону судом не дотримана.

Суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , не маючи відомостей про належне його повідомлення про час і місце розгляду, що підтверджується відстеженням Укрпошти про невручення судового повідомлення ( а.с. 10-15). Разом з тим, суд у постанові вказав на те, що ОСОБА_1 було вручено повідомлення, зіславшись на штрих кодовий ідентифікатор 140 / 150. Однак, зазначені повідомення були відправлені у м. Тячів та за цим номерами не відправлялись на ім`я ОСОБА_1 , крім того, адреса проживання ОСОБА_1 є м. Ужгород ( а.с. 23, 24).

Отже, твердження суду про те, що особа була повідомлена про час і місце судового засідання не відповідає фактичним даним. Тому постанова суду підлягає скасуванню, як винесена з порушенням норм процесуального права, тобто вимог ст. 268 КУпАП.

В цій частині апеляційний суд вважає апеляційну скаргу обгрунтованою.

Щодо доводів апелянта про відсутність складу правопорушення, апеляційний суд, відтворивши відеозапис події, встановив, що з нього убачаються обставини, які вказують на наявність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - відмова водія від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння. Працівниками поліції процедура огляду на стан сп`яніння була дотримана як це передбачено ст. 266 КУпАП, так Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 09.11.2015, чого не зміг спростувати в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник. У присутності свідків, ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, який був зупинений у зв`язку з порушенням водієм ПДР України, через що і було виявлено у водія ознаки сп`яніння, а також він відмовився від проходження огляду і у медичному закладі.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Досліджені апеляційним судом докази підтверджують вину водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Підстав для визнання його невинним, як про це зазначено в апеляційній скарзі, в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд враховує положення п.1 ч.7 ст. 247 та ст. 38 КУпАП, що строк накладення адміністративного стягнення закінчився, тому провадження у справі підлягає заркиттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 лютого 2019 року, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпА, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя: