ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №766/8893/19 Суддя суду першої інстанції - Бочко Ю.І.
Провадження № 33/819/326/19 Суддя апеляційного суду - Склярська І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м.Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Склярська І.В., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Твердохлеб Олени Валеріївни, прокурора Гончарова Віталія Геннадійовича розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Твердохлеб Олени Валеріївни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2019 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області Цюрупинського району с.Костогризове, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває на посаді начальника відділення соціально- психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи в Державній установі «Північна виправна колонія (№ 90)»,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

встановив:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 будучи лейтенантом внутрішньої служби (особою середнього начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби), обіймаючи станом на 31.12.2017 р. посаду начальника відділення соціально - психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Північна виправна колонія (№ 90)», відповідно до ст. 1, підпункту «д» п. 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом декларування та відповідальності за Законом України «Про запобігання корупції», у порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно (13.04.2018 р. о 09:04 год.) без поважних причин подав на сайт НАЗК щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік. Тим самим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Твердохлеб О.В. подала апеляційну скаргу, в який просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 21.05.2019 року та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що в день винесення постанови вона не була оголошена, а також не надана ОСОБА_1 копія постанови. Копію постанови поштою ОСОБА_1 також не отримував. 24 червня 2019 року ОСОБА_1 та вона звернулись до суду з заявами про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії постанови. 26 червня 2019 року нею отримана копія оскаржуваної постанови.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що судом не з`ясовані усі обставини справи. Судом було порушено право на захист, оскільки ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки та можливість скористатися правовою допомогою. ОСОБА_1 з матеріалами справи не був ознайомлений. В порушення судом вимог ст. 280 КУпАП суд першої інстанції не перевірив, чи не закінчились на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП. Вказує, що днем виявлення адміністративного правопорушення, є 19.02.2019 року, час отримання листа від Начальника державної установи Північна виправна колонія (№ 90)». Отже, днем закінчення, передбаченого ч.3 ст.38 КУпАП строку накладення стягнення є - 19.05.2019 року, а судове рішення винесено 21.05.2019 року, поза межами строку, що виключає провадження у справі та було підставою для закриття провадження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , адвоката, які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, думку прокурора, який заперечував проти задоволення заявленого клопотання посилаючись як на присутність ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції так і про сплату ним штрафу, наявність постанови суду першої інстанції в ЄДРСР та її оприлюднення 29.05.2019 року, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є право на апеляційний перегляд справи.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини адміністративне правопорушення Суд розглядає в контексті дрібного кримінального правопорушення та неодноразово вказував на те, що на таку категорію справ поширюється дія Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, справа « Лучіанова проти України» (заява № 16347/02), «Швидка проти України (заява № 17888/12) та ін.)

В пункті 50 Рішення у справі «Швидка проти України»(заява № 17888/12) Суд зазначив, що «видається доречним повторити усталений принцип Суду щодо важливості права на доступ до суду, зважаючи на провідне місце права на справедливий суд у демократичному суспільстві (див. рішення від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» (Airey v. Ireland), п. 24, Series A № 32). Якщо існує право на перегляд за статтею 2Протоколу № 7, воно має бути таким же ефективним».

Проте, з урахуванням конвенційних принципів, поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин його пропуску порушує принцип правової визначеності.

Згідно із ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

ОСОБА_1 не заперечує, що розгляд справи в суді першої інстанції проводився за його участю, але про наявність підстав для закриття провадження у справі за закінченням строків він не був обізнаний.

З його пояснень також вбачається, що йому було роз`яснено право оскарження постанови суду та надані банківські реквізити для сплати штрафу. На підтвердження виконання постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надав суду першої інстанції квитанцію про сплату штрафу в сумі 850 грн (квитанція №75 від 06 червня 2019 року), а також сплатив судовий збір (квитанція №74 від 06.06.2019 року).

У рішенні ЄСПЛ "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03, 3 квітня 2008 року) суд вказав, що визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" Aleksandr Shevchenko v.Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Постанова суду першої інстанції від 21 травня 2019 року оприлюднена в ЄДРСР 29 травня 2019 року, доступ до реєстру не є обмеженим, а отже у сукупності з вищевикладеними обставинами доводи ОСОБА_1 щодо наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції не можуть бути прийнятими.

Інших підстав поновлення строку апеляційного оскарження, які б свідчили про поважність причини пропуску не зазначено.

З огляду на викладене у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити та апеляційну скаргу повернути.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Відмовити у поновленні ОСОБА_1 строку для подання апеляційної скарги на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2019 року повернути.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду підпис І.В.Склярська

Згідно з оригіналом

Суддя І.В.Склярська