Справа №295/185/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2019 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Гулак Н.А.,

за участю секретаря судового засідання Савенко К.С.,

прокурора Коки С.Л., Толкачової Г.В., Шейгець В.М.

розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 наказом Житомирської виправної колонії УДПС України в Житомирській області (№4) №73 о/с від 18.04.2016 року призначений на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» та в повній мірі був ознайомлений під підпис із положенням Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби. Згідно частини 2 статті 45 Закону особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Якщо звільнення відбулося з ініціативи працівника, то така декларація подається до припинення повноважень, але не пізніше дня звільнення, а якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення. Днем припинення функцій являється дата ознайомлення з наказом про звільнення або одержання ним трудової книжки. Проте в порушення вимог частини 2 статті 45 Закону ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги, передбачені чинним законодавством України, при наступних обставинах.

Так, наказом начальника Житомирської виправної колонії УДПС України в Житомирській області (№4)» №73 о/с від 18.04.2016 року на ОСОБА_1 покладені обов`язки молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» та ознайомлено з положенням Закону.

В подальшому, наказом в.о. начальника ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» №71/ос-18 від 26.06.2018 року ОСОБА_1 було звільнено з посади молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Житомирська виправна колонія (№4) за власним бажанням.

Трудову книжку ОСОБА_1 отримав під підпис 02.07.2018 року та був додатково ознайомлений із положенням Закону.

Приписами статті 3 Закону визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон, зокрема, підпунктом «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону передбачено його розповсюдження на осіб рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби.

Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, у тому числі за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпункті «д» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Пунктом 5 частини 1 статті 12 Закону передбачено, що Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Частиною 5 вказаної статті визначено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Крім того, відповідно до абзацу 2 підпункту 2 пункту 5 розділу 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» декларація суб`єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

У відповідності до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тільки 05.07.2018 року, тобто через 3 дні після офіційного ознайомлення з наказом про звільнення з посади молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)».

Таким чином, ОСОБА_1 в період обов`язкової подачі декларації, тобто до 02.07.2018 року, маючи при цьому достатньо часу, будучи обізнаним про обов`язковість подачі такої декларації, подав декларацію лише 05.07.2018 року, тобто несвоєчасно без поважних причин.

У судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, провадження по справі закрити за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні 01.02.2019 року пояснив, що не міг зайти до особистого кабінету, що стало основною причиною несвоєчасного подання декларації, просив надати час для звернення з письмовим запитом до НАЗК з приводу підтвердження його дій щодо подання декларації.

В подальшому, на неодноразові виклики в судові засіданні ОСОБА_1 не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Постанови суду про привід від 28.03.2019 року, 21.05.2019 року та 04.06.2019 року виконані не були, причини невиконання суду невідомі.

Суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, що передбачено ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, Європейський Суд з прав людини в рішенні від 07.07.89 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, неодноразова неявка ОСОБА_1 без поважних причин у судове засідання розцінюється судом як зловживання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, своїми процесуальними правами, що є неприпустимим.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності останнього.

Заслухавши прокурора, оцінивши докази в їх сукупності, а саме: протокол №6 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 04.01.2019 року; копію повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, від 23.11.2018 року; послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 року по 08.11.2018 року; копію витягу з наказу №73о/с від 18.04.2016 року; копію розписки за підписом ОСОБА_1 про ознайомлення з основними вимогами Закону України «Про запобігання корупції»; копію витягу з наказу №71/ос-18 від 26.06.2018 року; копію послужного списку ОСОБА_1 ; письмові пояснення ОСОБА_2 ; копію декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням за період з 01.01.2018 року по 26.06.2018 року; письмові пояснення ОСОБА_1 ; копію пам`ятки для посадових осіб суб`єктів декларування «Про типи декларацій, підстави та строки їх подання»; рапорт заступника начальника ОСОБА_3 від 29.12.2018 року, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, і дана обставина доведена належними й допустимими доказами, що не виключає склад адміністративного правопорушення в його діях.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Враховуючи, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 172-6 ч. 1, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Н.А. Гулак

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.