ПОСТАНОВА

КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

25 червня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Журавель О.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Гузун О.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його апеляційною скаргою на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2019 року, -

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Згідно постанови суду, та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 15 березня 2019 року о 13 год. 10 хв., керував автомобілем марки «Mercedes Benz Е 200», державний номерний знак НОМЕР_1 на 56 кілометрі автодороги М-05 Київ - Одеса в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тестування на алкоголь № 2517 від 15.03.2019 року газоаналізатора «Drager» № 6810 з показником 0,46 %, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на обґрунтування якої зазначає наступне.

На думку апелянта, суд помилково кваліфікував дії поліцейських, які проводили огляд на стан сп`яніння, як такі, що вчинені у відповідності з діючим законодавством. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення, який міститься в матеріалах справи, вказано, що « ОСОБА_1 в медичний заклад їхати відмовився». При цьому, як стверджує ОСОБА_1 , він не тільки не відмовлявся, але й наполягав на проведенні огляду на стан сп`яніння в умовах закладу охорони здоров`я. Однак, співробітники поліції, ігноруючи його бажання пройти огляд на стан сп`яніння в умовах закладу охорони здоров`я, наполягали на проведенні огляду на місці зупинки із застосуванням технічного приладу - Alcotest6810, на що він погодитись.

Крім того, не дивлячись на те, що ОСОБА_1 прямо висловив свою незгоду з оглядом на стан сп`яніння на місті зупинки і з результатами огляду, до закладу охорони здоров`я він доставлений не був, через що вважає, проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння співробітниками поліції 15.03.2019 за допомогою технічного приладу «Drager» 6810 недійсним, і його результати є недопустимими доказами.

Апелянт також зазначає, що судом не прийнято до уваги та не надано належної оцінки відомостям, викладеним у протоколі медичного огляду, який був проведений 15.03.2019 о 20 год. 40 хв. у Київському обласному наркологічному диспансері, згідно якого ОСОБА_1 був тверезий, а алкоголю у його організмі виявлено не було.

До того ж, ОСОБА_2 зазначає, що згідно відповіді головного лікаря Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» (яку додав до апеляційної скарги) - повна відсутність алкоголю в сечі може свідчити про те, що алкоголь не вживався понад добу.

На цих підставах апелянт ОСОБА_1 просить постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2019 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника на підтримку апеляційних вимог, вважаю, що постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2019 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені представленими в матеріалах справи доказами, які не суперечать один одному, співвідносяться між собою, узгоджуються в деталях і доповнюють один одного, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 291411 від 15.03.2019, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 15.03.2019, роздруківкою результатів тестування на алкоголь № 2517 від 15.03.2019 газоаналізатора «Drager» № 6810, письмовими поясненнями свідків події ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 15.03.2019 року, рапортом інспектора від 15.03.2019 року та відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції від 15.03.2019.

Тому, задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції не вбачає за можливе, бо апелянтом не спростовано жодного доказу, що наявні в матеріалах справи та підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, в апеляційному засіданні ОСОБА_1 пояснив, що в той день, коли його було зупинено працівниками поліції, він поспішав до свого брата, ОСОБА_5 , який є інвалідом та ОСОБА_1 є його опікуном, оскільки зранку 15.03.2019 ОСОБА_1 зателефонувала його мама та повідомила, що його брату стало зле і попросила терміново приїхати до м. Біла Церква, у зв`язку із тим, що зазвичай при наданні медичної допомоги ОСОБА_5 потрібна участь його опікуна. ОСОБА_1 також повідомив, що в той день алкогольних напоїв не вживав.

На підтвердження своїх пояснень ОСОБА_1 надав до суду нотаріально засвідчені пояснення його матері ОСОБА_6 , яка підтвердила вищевказані пояснення ОСОБА_1 , копію документу, що посвідчує інвалідність його брата ОСОБА_5 , та копію рішення про призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_5 .

Наведене вище не свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП однак, значно зменшує характер вчиненого правопорушення та ступінь його вини.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приймає до уваги Протокол медичного огляду № 15 від 15.03.2019, який був проведений Київським обласним наркологічним диспансером, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 тверезий, а також сімейні обставини, які змусили його терміново їхати до м. Біла Церква, та вважає за можливе звільнити його від адміністративної відповідальності.

Так, статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

Тому, з огляду на вищенаведене, беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 , щодо обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, враховуючи також те, що ОСОБА_1 своїми діями не завдав будь-якої значної шкоди державному або громадському порядку, правам і свободам громадян, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, та те, що позбавлення його права керування транспортним засобом поставить його сім`ю в скрутне матеріальне становище, бо його робота пов`язана безпосередньо із керуванням транспортного засобу, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не має великої суспільної небезпечності, не створює збитків державним або суспільним інтересам і є малозначним, а тому вбачає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, а справу закрити на підставі ч.2 ст. 284 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 284, 294 КУпАП, суддя -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2019 року - задовольнити частково.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік - змінити в частині накладення адміністративного стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

В решті постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.О. Журавель