ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Божко В.В.,

за участю секретаря - Шилакіної Л.О.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2

представникаХарківської митниці ДФС - Тиндика М.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського районного суду м. Харкова від 25.06.2018 по справі № 640/10513/18 (Н/п 3/640/2605/18) за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

20.06.2019 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , про перегляд постанови Київського районного суду м. Харкова від 25.06.2018 по справі № 640/10513/18 (Н/п 3/640/2605/18) за нововиявленими обставинами; скасування постанови Київського районного суду м. Харкова від 25.06.2018 по справі № 640/10513/18 (Н/п 3/640/2605/18) за нововиявленими обставинами; закриття провадження по справі 640/10513/18 (Н/п 3/640/2605/18) відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України у зв`язку з відсутністю у її діях події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали подану заяву, просили її задовольнити.

Представник Харківської митниці ДФС в судове засідання з`явився, проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на те, що нормами КУпАП та МК України не передбачено перегляд постанови за нововиявленими обставинами.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, приходить до наступного.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил від 12.03.2018 року № 0433/80700/18, 16.12.2017 року о 17 год. 55 хв. через міжнародний автомобільний пункту пропуску «Гоптівка» митного поста «Щербаківка» Харківської митниці ДФС гр-кою ОСОБА_1 на митну територію України в режимі тимчасового ввезення з метою особистого користування був ввезений автомобіль марки «BMW 320», VIN: НОМЕР_1 , державний реєстраційний знак Литовської Республіки НОМЕР_2 . Як підставу для переміщення вказаного автомобіля через митний кордон України гр-кою ОСОБА_1 було надано органу доходів і зборів свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу в Литовській Республіці НОМЕР_4 та паспорт громадянки України для виїзду за кордон НОМЕР_3 виданий 12.04.2016 органом 6390 з відміткою про постійне проживання в Республіці Білорусь та прийняття на консульській облік в Посольстві України в Республіці Білорусь 18.03.2015 року.

Під час проведення перевірки документів, що були надані в якості підстави для переміщення транспортного засобу через митний кордон України, згідно з інформацією Управління консульського обслуговування Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України від 11.01.2018 №71/ПР/16-522/5-37 встановлено, що в дійсності громадянка України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на консульському обліку в Посольстві України в Республіці Білорусь не перебуває.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 25.06.2018 року, ОСОБА_1 визнано винною у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 379 980 грн.; на підставі ч. 2 ст. 541 МК України, стягнуто з ОСОБА_1 вартість транспортного засобу - автомобіля марки «BMW 320», VIN: НОМЕР_1 , 2005 року випуску, державний реєстраційний знак Литовської Республіки НОМЕР_2 , у розмірі 379 980 грн.; стягнуто зі ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 22.08.2018 р., апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а постанова Київського районного суду м. Харкова від 25.06.2018 р., залишена без змін. Тобто постанова від 25.06.2018 набула чинності.

Так , нормами КУпАП та МК України перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами - не передбачений.

Відповідно до положення Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» № 475/97 від 17.07.1997р. вважаю за доцільне зазначити, що з рішення Європейського суду з прав людини «Швидка проти України» від 30.10.2014р. вбачається, що лише ті адміністративні правопорушення, санкція яких передбачає стягнення у вигляді позбавлення волі (зокрема, адміністративний арешт), вважаються по суті, кримінальним, а тому таким, що вимагає забезпечення всіх гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини «Гурепка проти України» від 08.04.2010р., «Корнєв і Карпенко проти України» від 21.10.2010р.,"Лучанінов проти України" від 09.06.2011р., "Зайцевс проти Латвії" заява № 65022/01, пп. 55 та 56, ECHR 2007-ІХ). Питанням визначення критеріїв, згідно яких правопорушення можна вважати незначним, присвячена пояснювальна записка до Протоколу № 7 ЄКПЛ (ратифіковано Законом N 475/97-ВР від 17.07.97). в якій зазначено, що основним критерієм для цього є покарання у вигляді позбавлення волі. Оскільки, санкція ч.1 ст. 483 МК України не передбачає адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, тобто фактичного позбавлення волі, таке адміністративне правопорушення не може вважатись по суті кримінальним, у розумінні ст. 2 Протоколу № 7 ЄКПЛ.

Крім того, перевірка доводів, на які посилається заявник, як на підставу скасування Постанови від 25.06.2018 р., відноситься до компетенції інших судових інстанцій в порядку, визначеним діючим законодавством України.

З урахуванням викладеного, суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського районного суду м. Харкова від 25.06.2018 по справі № 640/10513/18 (Н/п 3/640/2605/18) за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ухвалив:

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського районного суду м. Харкова від 25.06.2018 по справі № 640/10513/18 (Н/п 3/640/2605/18) за нововиявленими обставинами.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її проголошення.

Суддя - В.В. Божко