ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/768/19 Справа № 206/1374/19 Суддя у 1-й інстанції - Грицаюк Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 25 лютого 2019 року о 10 годині 11 хвилин у м. Дніпрі по вул. Гаванській,1-В, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Daewoo Nubira" , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці, та на пропозицію поліцейських пройти огляд для визначення стану сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який просить скасувати постанову як незаконну та необґрунтовану, винести нову постанову, якою закрити щодо нього провадження по адміністративній справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ч. 1 ст. 130, ст. 251, ч. 1 ст. 256, ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1103, та порушено норми ст. 252 КУпАП.

Вказує на те, що суддя не врахував, що долучені письмові пояснення свідків не відповідають критеріям належності доказів, оскільки в них відсутні відомості щодо суті правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відносно того, з якими саме ознаками сп`яніння він перебував, та відсутня інформація щодо способу вчинення правопорушення, тобто не вказано, від якого огляду він відмовився, чи на місці зупинки, чи від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

Посилається на те, що в матеріалах справи немає відповідних доказів відсторонення його від керування транспортним засобом.

Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не увідомив, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суддя районного суду дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за фактом відмови від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини його вчинення, письмовими поясненнями двох свідків, відеозаписом події, відповідно до якого зафіксовано відмову водія від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров"я, що є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції надано належну оцінку доказам, якими спростовуються доводи апеляційної скарги.

Посилання ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення на наявність інших справ, у зв"язку з чим він не вважав за необхідне проходити огляд на стан сп"яніння, не заслуговує на увагу, оскільки дотримання п.2.5 ПДР щодо проходження на вимогу поліцейського медичного огляду з метою встановлення стану сп"яніння є обов"язковим для всіх водіїв без зазначення будь-яких поважних причин відмови.

Посилання апеляційної скарги на неможливість посилання як на докази письмові пояснення свідків не заслуговує на увагу.

Так, ознаки наркотичного сп"яніння водія викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, який підписаний свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який містить виклад обставин відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому суд розглянув справу відповідно до викладених у протоколі обставин вчинення правопорушення, які підтверджуються зазначеними у постанові суду доказами, та не припустився виходу за його межі.

Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп"яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров"я. Зазначені вимоги дотримано. У цьому разі проходження огляду на місці зупинки не передбачено.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення відмовився від проходження огляду на стан сп"яніння у встановленому законом порядку, процедура огляду не була порушена, а тому щодо нього обґрунтовано складено протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до відеозапису події о 10:08 працівники поліції запропонували ОСОБА_1 проїхати, щоб пройти медичне освідування, на що ОСОБА_1 відмовився, причому зауважив, що пройти огляд за допомогою газоаналізатора Драгер на місці йому не пропонують, на що працівник поліції йому повідомив про необхідність здати аналізи в цьому разі, а не використовувати Драгер. Отже, з процедурою проходження огляду на стан сп"яніння ОСОБА_1 було ознайомлено, від чого він відмовився.

Також судом першої інстанції було з"ясовано причини, за яких не було відсторонено водія від керування. Так, за поясненнями свідка ОСОБА_4 водій не мав посвідчення та автомобіль не заважав руху.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 в у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Судом обґрунтовано накладено стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції -без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2019року - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко