Справа № 464/2383/19 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю.
Провадження № 33/811/591/19 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю прокурора Вітковської Ірини Михайлівни, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Мартинюка Андрія Дмитровича, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 17 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 17 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн. в дохід держави.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. судового збору.

Згідно постанови судді ОСОБА_1 , обіймаючи посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу перевірок фінансових операцій та окремих платників управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області, яка, відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила про суттєві зміни у майновому стані, а саме щодо придбання 27.02.2018 року транспортного засобу - автомобіля марки «SMART MC 01», вартість якого складає 110 000 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Не погоджуючись з зазначеною постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 17 травня 2019 року та закрити провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 176-КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що у її діях відсутній умисел, тому і відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст. 172-6 КУпАП. Вказує, що суддею суду першої інстанції не було взято до уваги докази, долучені нею, які підтверджують відсутність умислу на вчинення даного правопорушення, зокрема: розписки, нотаріально посвідчені пояснення фактичного співвласника автомобіля - дружини власника, які підтверджують дату набуття ОСОБА_1 у власність автомобіля та ціну, за яку його було придбано. Зазначені обставини підтверджуються деклараціями за 2017, 2018 роки, поданими ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, у яких нею вказано про належність їй на праві власності автомобіля марки «SMARTMC 01» та його вартість. Вважає, що якби у неї був умисел на укриття відомостей про набуття автомобіля у власність та/або його варість, вона б не вказувала вищевказані дані у своїх деклараціях за 2017, 2018 роки.

Вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність в її діях (бездіяльності) адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки перевірка за фактом неподання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані НАЗК не була проведена, а ДЗЕ НП України та його структурні підзрозділи не мають право згідно з чинним законодавством України проводити таку перевірку.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Мартинюка А.Д., які підтримали подану апеляційну скаргу, виступ прокурора Вітковської І.М. - на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується доказами у справі, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення № 369 від 19 квітня 2019 року (а.с. 2-7);

наказом начальника Головного управління ДФС у Львівській області №75-0 від 07.04.2017 року, згідно якого ОСОБА_1 (дівоче прізвище « ОСОБА_1 ») в порядку переведення прийнята на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу перевірок фінансових операцій управління аудиту Головного управління ДФС у Львівській області (а.с. 38);

наказом начальника Головного управління ДФС у Львівській області № 375-О від 12.09.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 переведена на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу перевірок фінансових операцій та окремих платників управління аудиту Головного управління ДФС у Львівській області, а відтак відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» відноситься до суб`єктів відповідальності, на яких поширюється дія цього Закону (а.с. 13);

даними особової справи про ознайомлення ОСОБА_1 27.03.2017 року з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-УІІ від 14.10.2014 року (а.с. 14);

копіями договору купівлі-продажу 4641/2018/842578 від 27.02.2018 року, укладеного між ОСОБА_4 (продавець), в інтересах якого діяв ОСОБА_5 , та ОСОБА_1 (покупець), згідно яких остання придбала автомобіль марки «SMART MC 01», 2000 року випуску, р.н. НОМЕР_1 . Згідно п.3.1. вказаного договору, за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 110 000 грн. (а.с.26-27);

відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно яких ОСОБА_1 не повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, зокрема про набуття права власності 27.02.2018 року на автомобіль марки «SMART MC 01», вартістю 110 000 грн. (а.с. 28);

листом начальника Регіонального сервісного центру у Львівській області від 11.05.2019 року, скерованого на адресу адвоката Мартинюка А.Д., в якому зазначено, що в договорі купівлі-продажу відомості про вартість транспортного засобу вносились зі слів продавця (покупця) (а.с. 55-56).

При розгляді справи в суді першої інстанції суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи й обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення суддя апеляційного суду вважає необґрунтованими й до уваги не бере.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується такими формами вини як умисел або необережність. Твердження сторони захисту про те, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони складу даного правопорушення є лише вина у формі умислу, не ґрунтується на нормах закону.

Тому покликання апелянта на те, що умислу на вчинення правопорушення він не мав, правового значення не мають.

Суддя суду першої інстанції дійшов висновку про те, що склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст. 172-6 КУпАП, є формальним, з чим погоджується суддя апеляційного суду, оскільки для встановлення складу даного адміністративного правопорушення достатньо лише встановлення факту неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані (порушення вимог закону).

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 повідомляла про набуття вказаного транспортного засобу у щорічних деклараціях, що і є причиною неподання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані після укладення договору купівлі-продажу та реєстрації транспортного засобу, то такі не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 набула право власності на транспортний засіб лише після підписання договору купівлі-продажу такого, укладеного 27 лютого 2018 року письмово.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що дійсна вартість автомобіля була меншою, спростовуються змістом договору купівлі-продажу від 27.02.2018 року, відповідно до якого вартість автомобіля за домовленістю сторін складає 110 000 грн. Вказане також підтверджується і листом начальника Регіонального сервісного центру у Львівській області від 11 травня 2019 року, скерованого на адресу ОСОБА_6 , з якого вбачається, що в договорі купівлі-продажу відомості про вартість транспортного засобу вносилися зі слів продавця (покупця).

Окрім того, слід зазначити, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», тому зобов`язана була повідомити про суттєві зміни у майновому стані, а саме щодо придбання 27.02.2018 року транспортного засобу - автомобіля марки «SMART MC 01», вартість якого складає 110 000 грн.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що посадові особи Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України не є уповноваженими органами на здійснення перевірки протиправності дій ОСОБА_1 , і зібрані ними у справі докази є недопустимими, суперечать нормам закону, то суддя апеляційного суду їх до уваги не бере з огляду на наступне.

Згідно п.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція, відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні, адміністративні правопорушення.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначені статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 КУпАП протоколи про правопорушення, передбачені ст. 172-6 КУпАП, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), до яких відносяться уповноважені особи управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Отже, докази зібрані у справі уповноваженою особою та відповідають критерію допустимості.

Адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 в межах строків, визначених ст. 38 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.2 ст. 172-6 КУпАП та з урахуванням положень ст. 23 КУпАП щодо мети адміністративного стягнення, спрямованої на запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на викладене суддя апеляційного суду дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі за ч.2 ст. 172-6 КУпАП немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 17 травня 2019 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Гуцал І.П.