Єдиний унікальний номер 448/264/19
Провадження № 3/448/259/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б., розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, мешканця АДРЕСА_1 , місце праці не повідомив,

за ч.1 ст.185-10 КУпАП,

в с т а н о в и в :

До Мостиського районного суду Львівської області надійшла справа про адміністративна правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №331702 від 28.02.2019р., складеного старшим інспектором прикордонної служби ВІПС «Шегині» (тип А) Валерською К.С. відомо, що ОСОБА_1 , 28.02.2019 року о 09:15 год. слідуючи на в`їзд в Україну з РП до проходження прикордонно-митного контролю не виконав неодноразові законні вимоги представників ДПС України припинити фото та відео фіксацію в пункті пропуску, чим своїми діями здійснив злісну непокору представнику ДПС України під час виконання ним службових обов`язків.

Такими своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності, не подав.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тобто без ОСОБА_1 , так як відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 28.02.2019 року серії ЗхРУ №331702; протоколом про адміністративне затримання від 28.02.2019 року; рапортом інспектора прикордонного контролю І категорії інструктор ВІПС «Шегині» (тип А) ОСОБА_2 .; рапортом старшого зміни прикордонних нарядів відділення інспекторів прикордонної служби «Шегині» (тип А) Валерської К.С.; письмовими поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , іншими документами, що додані до протоколу.

За таких обставин, на підставі викладеного, суд відповідно до положень ст.ст.251,252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.185-10 КУпАП, - злісна непокора законному розпорядженню або вимозі військовослужбовця у зв`язку з його участю в охороні державного кордону.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей порушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Реалізація принципу індивідуалізації адміністративної відповідальності тісно пов`язана із інститутом звільнення від неї. Адміністративна відповідальність має подвійну мету - захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття. Зазначену мету можна конкретизувати через дві основні функції адміністративної відповідальності.

Перша з них, репресивно-каральна (або "штрафна"), полягає в тому, що адміністративна відповідальність є, по-перше, актом відплати держави щодо правопорушника, а, по-друге, засобом, який попереджає нові правопорушення.

Друга функція, запобіжно-виховна, тісно пов`язана з попередньою. Вона покликана забезпечити формування в адресатів адміністративно-правових норм мотивів, які б спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.

У ч.2 ст.38 КУпАП зазначено,- якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення унеможливлюють встановлення суспільної небезпечності (шкідливості) діяння, протиправності, карності, вини особи.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

У пункті 7 статті 247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у судді необхідності з`ясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття справи.

Для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ст.247 КУпАП, достатньо встановити - вид правопорушення, наявність щодо нього спеціального законодавства; момент вчинення правопорушення; строк, що сплив з моменту вчинення правопорушення до моменту розгляду справи судом, провадження підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Так, у справі «Волков проти України», Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень." (§§137, 139).

Практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див.: ОАО Neftyanaya KompaniyaYukos v. Russia, §571).

Як вбачається із матеріалів справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 вчинив вищевказане правопорушення 28.02.2019р. Дана справа неодноразово призначалась до судового розгляду, однак кожного разу мало місце відкладення розгляду справи з передбачених Законом підстав. В подальшому, зокрема 15.05.2019 року, вказана справа була повернута до відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, для належного оформлення. 21.05.2019 року справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.185-10 КУпАП вдруге надійшла на адресу суду, розгляд якої було призначено на 28.05.2019р. і на 25.06.2019р. відповідно, однак, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

На час розгляду даної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в суді, тобто станом на 25.06.2019 року, - закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вищенаведене, оскільки на час розгляду справи в суді минули законодавчо встановлені строки, впродовж яких можливе накладення адміністративного стягнення, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.185-10 КУпАП підлягає закриттю.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч.2 ст. 284 та ст.247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись п.7 ч.1 ст. 247, ст.ст. 1, 9, 38, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.185-10 КУпАП,- закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Б.Білоус

Постанова набрала законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б.Білоус