Дата документу 19.07.2019
Справа № 320/4415/19
Провадження № 3/320/794/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Іваненко О.В.,

за участю секретаря Прозорової Т.О.,

за участю адвоката Медвідь Є.М.,

за участю правопорушника ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

не працює, відомості про ідентифікаційний номер відсутні,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу від 28.05.2019 року складеного ДОП Веселівського ВП МВП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції Стойчевим Д.А. вказано, що 28.05.2019 року близько 12-30 годин гр. ОСОБА_1 скуповував металобрухт з ціллю подальшого продажу в с. Менчикури Веселівського району, без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності.

Дії правопорушника кваліфіковані за ч.1 ст.164 КУпАП, а саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, та оскільки є безграмотною особою, за допомогою адвоката Медвідь Є.М. надав пояснення, згідно яких 28.05.2019 року він їхав на своєму автомобілі з причепом, в якому знаходився належний йому металобрухт. У Веселівському районі його зупинили працівники поліції та сказали, що він незаконно скуповує металобрухт та склали відносно нього протокол, записали його пояснення, та дали йому їх підписати. Він їх підписав, однак не зміг прочитати, оскільки є неграмотною особою. Він це сказав поліцейським, однак вони на це не звернули уваги, крім того не взяли до уваги те, що металобрухт був його власністю. Тому він та його адвокат просять провадження закрити за відсутністю складу правопорушення.

В судовому засіданні лейтенант поліції ОСОБА_2 Д.А. суду пояснив, що з обставинами правопорушення він не знайомий, протокол про адміністративне правопорушення складений ним на підставі рапорту майора поліції Бердник І.М. та ст. сержанта поліції ОСОБА_3 які виявили правопорушення, пояснень правопорушника.

В судове засідання майор поліції ОСОБА_4 та ст. сержант поліції ОСОБА_5 О ОСОБА_6 не з`явилися по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. ст.245, 251, 252 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Більше того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини. Враховуючи рішення Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування ст.32 Конвенції, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумцій щодо фактів, згідно п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р..

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в адміністративному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Згідно практики Європейського Суду з прав людини, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Під господарською діяльністю, відповідно до ст.3 ГК України, розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Згідно зі ч.ч.1, 2ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди) є адміністративним правопорушенням передбаченимст.164 КУпАП.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому, господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Частиною 2 ст. 3 ГК України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючи ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність. При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено.

Разом з тим, пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик. Отже необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більш разів.

Згідно ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, доказом, відповідно до ст. 256 КУпАП, є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен містити всі перелічені в даній статті відомості, які необхідні для вирішення справи, а без їх наведення він належної сили не має.

Згідно дост.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, встановлено, що протокол винесено з порушенням вимог чинного законодавства, при його складанні допущено численні помилки та неточності при констатації змісту конкретного порушення, в повному обсязі не надано належної оцінки діям, та оскільки, ч.1ст.164 КУпАП є бланкетною нормою, в протоколі повинно бути зазначено, що особа займалася господарською діяльністю без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, чи вчиняв провадження господарської діяльності без одержання іншого документа дозвільного характеру, тобто повинно бути зазначено назву документа та посилання на спеціальний закон - спеціальну норму статті закону, якщо одержання такого документа передбачено законом, проте це зроблено не було, тобто в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не розкрито об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП.

На підставі викладеного, у відповідності до вимог п.1 ст. 247 КУпАП провадження по даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.164, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАПу зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Запорізький апеляційний суд через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк із дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Термін пред`явлення постанови до виконання три місяця.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко