Житомирський апеляційний суд
Справа №273/873/19 Головуючий у 1-й інст. Михалюк О. П.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 01 липня 2019 року за ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , непрацюючого,

в с т а н о в и в:

Постановою Баранівського районного суду Житомирської області від 01 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмір 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

У випадку примусового виконання постановлено стягнути з ОСОБА_1 штраф у подвійному розмірі - 20400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп. на користь держави.

Згідно постанови суду, 12 травня 2019 року о 01 годині 15 хвилин на автодорозі Дубрівка-Висока Піч смт. Полянка Баранівського району Житомирської області ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Vectra номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп"яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, неприроднє забарвлення шкіри обличчя, нестійка хода), від проходження медичного огляду на стан сп"яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п 2.5 ПДР України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати і направити справу на повторний розгляд; для прийняття у справі законного і обґрунтованого рішення викликати і допитати свідка ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_1 .

Стверджує, що суд ухвалив рішення без його участі, що може підтвердити свідок ОСОБА_2 , в присутності якого суддя не допустив його апелянта, до розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим порушив ст.268 КУпАП. В постанові про адміністративне правопорушення від 1 липня 2019 року суддя безпідставно зазначив, що в судове засідання на 1 липня 2019 року він, ОСОБА_1 не з`явився і не повідомив про причину неявки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 уточнив апеляційну скаргу, просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження за невинуватістю. Пояснив, що дійсно відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, оскільки не довіряє тому технічному засобу, який є у працівників поліції, наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, однак працівники поліції, посилаючись на нічний час, не захотіли везти його в медичний заклад, викликали свідків, в присутності яких він повторив свою відмову від проходження огляду на місці зупинки. При цьому при зазначених свідках він від проходження огляду в медичному закладі не відмовлявся. Що стосуюється наявних в матеріалах провадження письмових пояснень, наданих наче б то ним працівникам поліції щодо вживанням ним алкоголю та керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, то таких пояснень він ніколи не надавав, в тому числі і при свідках, таких письмових пояснень, написаних поліцейським, не підписував, про що свідчить також і сам бланк пояснень без його підпису, та не знає, звідки працівники поліції взяли такі пояснення. Крім того, встановивши таке порушення, його не відсторонили від керування автомобілем, він поїхав далі по своїх справах.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги зі змінами, зазначеними ОСОБА_1 в ході апеляційного розгляду, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, розглянувши справу за відсутності правопорушеника, не в повному обсязі встановивши обставини, що мають значення для справи та невірно оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, що потягло за собою постановлення помилкового рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення.

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП, послався на матеріали адміністративної справи щодо останнього за ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з цим, розглядаючи справу за відсутності ОСОБА_1 , суд першої інстанції ухвалив своє рішення тільки на письмових матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме на підставі протоколу, письмових поясненнях свідків, письмових поясненнях самого ОСОБА_1 , складаних працівником поліції які не містять жодного підпису ОСОБА_1 та підтвердження, що він їх дійсно надавав, при цьому не надав цим документам належної оцінки.

Так згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №004717 від 12.05.2019 року (а.с.2) ОСОБА_1 12 травня 2019 року о 01 годині 15 хвилин на автодорозі Дубрівка-Висока Піч смт. Полянка Баранівського району Житомирської області ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Vectra номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп"яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, неприроднє забарвлення шкіри обличчя, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп"яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п 2.5 ПДР України. Проте, сам протокол про адміністративне правопрорушення не містить посилання від якого саме огляду ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки, медичного огляду, чи від обох видів огляду.

Разом з тим , в постанові суду, не дивлячись на зазначене, обставини вчинення правопорушення викладені дещо по іншому, а саме зазначено, що ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, виходячи таким чином за межі того обвинувачення, яке зазначено в протоколі.

Крім того відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які долучені до протоколу (а.с.4-5), останні були запрошені працівниками поліції як свідки з метою освідування у встановленому порядку громадянина ОСОБА_1 на стан сп`яніння, від чого останній відмовився у їх присутності, що не заперечується і самим ОСОБА_1 . Але при цьому, із зазначених пояснень свідків не вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, чи мав ознаки такого сп`яніння, чи керував автомобілем в такому стані, а також не вбачається, від якого саме огляду на стан сп`янінння відмовився правопорушник, та чи відмовлявся він від огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що до протоколу про адміністративне правопорушення не надано також і акту огляду на стан сп`яніння, в якому б було зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, наявні у правопорушника, підтверджені свідками.

Письмові ж пояснення самого ОСОБА_1 , наявні в матеріалах справи (а.с.6) складені працівником поліції, а не власноручно ОСОБА_1 , не підписані останнім та в них не зазначено правопорушником, що вказані пояснення написані з його слів та ним прочитані. що в свою чергу викликає сумнів у їх достовірності, враховуючи що ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду пояснив, що жодних пояснень працівникам поліції не надавав, та враховуючи те, що про вказані пояснення також жодним чином не йдеться в писомових поясненнях свідка

Аналізуючи наведені докази в своїй сукупності, апеляційний суд вважає, що ними не доводиться керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, як не доводиться і його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, порядок якого встановлено як положенням ст. 266 КУпАП, так і Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі Порядок).

При цьому з відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, наданого до протоколу, вбачається, що такий відеозапис проведено не в повному обсязі за весь час виявлення та фіксування правопорушення, а лише декілька секунд, з якого вбачається лише пропонування ОСОБА_1 працівником поліції в присутності двох свідків пройти тестування на алкогольне сп`яніння, від чого останній відмовився. Ніяких інших дій чи пояснень учасників даних обставин вказаний відеозапис не зафіксував.

Таким чином апеляційним судом встановлено, що працівниками поліції в данному випадку було порушено порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, та не доведено факту вчинення ним правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення

Як вже зазначалося вище в даній постанові, порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений у ст. 266 КУпАП, а також передбачено Інструцією та Порядком

У відповідності до ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння…., проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні положення зазначені також і в наведених вище Інструкції та Порядку.

Матеріалами справи відносно ОСОБА_1 не доведено, що останньому працівниками поліції пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі після його відмови від проходження тестування на алкоголь, як зазначено на відезаписі, тобто огляду на місці зупинки транпортного засобу за допомогою технічних приладів. Не підтверджується також матеріалами справи, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, а також те, що останній надавав працівникам поліції пояснення про вживання ним алкоголю та керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

На зазначені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, як і на недостатність у матеріалах справи доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу зі змінами ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 01 липня 2019 року за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: