ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/344/19 Головуючий в 1-й інстанції - Козлова Н.Ю.
Єдиний унікальний №334/1926/19 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.3 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Прядка Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2019 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Як зазначено в постанові, 06 березня 2019 року о 07 годині 47 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110207, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Портова 2 в м. Запоріжжя з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення мови), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Дане свідчить про порушення ОСОБА_1 . п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що суд першої інстанції В обґрунтування доводів зазначає, що суд першої інстанції розгляну справу без його участі, чим позбавив його права надати пояснення. Натомість він надав до суду направлення на стаціонарне лікування у міській лікарні №6, однак суд не взяв це до уваги. Також зазначає, що у наркотичному стані він не перебував, від проходження огляду не відмовлявся та сам намагався пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Прядка Д.В. на підтримання апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволення, у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Разом з цим, 21.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку зі знаходженням на стаціонарному лікуванні у міській лікарні №6 м. Запоріжжя, на підтвердження чого надав відповідне направлення на стаціонарне лікування (а.п.30-32).

Натомість суд не звернув на це увагу та розглянув справу без його участі, мотивуючи тим, що до матеріалів справи долучені його письмові пояснення.

У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що суд, розглянувши справу без його участі, не дотримався вимог ст.268 КУпАП, через що він був позбавлений можливості в повній мірі реалізувати свої процесуальні права.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Всупереч вказаним вимогам закону, суд в достатній мірі не з`ясував всіх обставин справи, не перевірив наявні в матеріалах адміністративної справи докази у їх сукупності, а свої висновки, викладені у постанові, належним чином не вмотивував.

В порушення вимог ст.283 КУпАП, у постанові суд формально послався на докази, які містяться в матеріалах справи, не проаналізувавши їх, та не надавши їм належної правової оцінки.

Згідно з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений за те, що останній керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в медичному закладі, чим порушив вимоги п. «2.5» ПДР України.

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МОЗ/МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція №1452/735), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При апеляційному розгляді встановлено, що огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням вказаних вимог.

Так, в матеріалах справи відсутній Акт огляду водія на стан сп`яніння, що передбачено розділом ІІ Інструкції №1452/735, та розділом ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МОЗ/МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Всупереч вказаному, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив, що працівник поліції, який складав протокол, запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, спочатку він відмовився, але потім погодився пройти огляд, на що поліцейський все одно склав відносно нього протокол.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції повідомила, що 06 березня 2019 року близько 08.00 години ранку вона разом з ОСОБА_1 їхали на роботу, по дорозі їх зупинили працівники поліції та запропонували ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився, але не довезли останнього до закладу охорони здоров`я та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Під час перегляду в судовому засіданні відеозапису, наявному в матеріалах справи, було встановлено, що дійсно ОСОБА_1 спочатку відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, але на цьому відеозапис переривається та подальший відеозапис в матеріалах справи відсутній.

Для спростування або підтвердження зазначених вище обставин апеляційний суд намагався допитати в судовому засіданні інспектора поліції Лукіна М.М., яким було складено протокол відносно ОСОБА_1 , але останній належним чином повідомлений про день та час розгляду справи до апеляційного суду не з`явився, а тому спростувати твердження ОСОБА_1 про те, що в подальшому він погодився пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не представляється можливим, оскільки в наданих матеріалах відсутній відеозапис подальших подій, до моменту складання протоколу відносно нього.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, є протокол про адміністративне правопорушення серії БД №316829 від 06 березня 2019 року, та письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Однак, ці пояснення свідків, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не є змістовними, оскільки не містять інформації щодо вчиненого правопорушення, а лише вказують на факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.4-5).

При перегляді відеозапису встановлено, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я була прийнята поліцейськими без участі свідків, зазначені свідки взагалі були відсутні на місці події.

Також під час апеляційного розгляду було встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 працівники поліції зупинили безпідставно. При перегляді відеозапису з камери патрульного автомобіля в діях водія під час руху автомобіля ЗАЗ, який рухався попереду, будь-яких порушень правил дорожнього руху України встановлено не було.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» безпідставна зупинка транспортного засобу ставить під сумнів всі наступні дії поліцейських.

Крім того, в матеріалах справи відсутні дані про складання працівниками поліції постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за будь-які порушення ПДР України.

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо правових підстав для складання матеріалів щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст.9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

В силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів справи, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП, не може бути визнана законною, а тому підлягає скасуванню.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин вважаю, що доводи сторони захисту не спростовані належними доказами.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст.130 КУпАП, а тому вважаю необхідним постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без оплатного вилучення транспортного засобу, скасувати.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 334/1926/19