Справа №560/823/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2019 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., за участю адвоката Богельського І.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, ОСОБА_1 роз`яснені.

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 013737 від 12 травня 2019 року, того ж дня о 21 год. 55 хв. по вул. Центральна в с. Любиковичі Сарненського району водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 та проведення такого огляду в медичному закладі відмовилася у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 12 травня 2019 року близько 22 год. він їхав додому автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 . Коли здійснював поворот на вулицю, де проживає, то побачив, що за ним їде поліція. Він поїхав далі. Тоді з поліцейського автомобіля почали стріляти по ньому і він почав втікати. При цьому сигнальних маячків ввімкнено не було. Чому вони почали стріляти він не знає. Однак його автомобіль зламався і він вийшов. Після зупинки, так як в автомобілі він їхав не сам, а з друзями, тому попросив у них води, щоб випити, бо злякався. Однак хлопці в тій ситуації не розібралися і замість води дали йому пива. Він зробив пару ковтків. Поліцейські відразу заламали йому руки та сказали продути трубку. Він продув газоаналізатор, але він нічого не показав. В лікарню для проходження огляду на стан сп`яніння йому їхати не пропонували. Від керування автомобілем його не відстороняли.

Адвокат Богельський І.В. в судовому засіданні зазначив, що за змістом своїх пояснень ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння автомобілем не керував. Відповідний огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки проходив та продував декілька разів газоаналізатор Alcotest, в показниках якого були відсутні показники наявності етилового спирту. Однак, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що такий складений у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 проходити такий огляд на стан сп`яніння з допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки та у медичному закладі, що суперечить отриманим матеріалам справи. До того ж, наявний у матеріалах справи акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 складений поліцейським Подіком Ф.П. на місці зупинки транспортного засобу, не містить записів про те, відносно кого був засвідчений факт відмови. Сумнів викликає також і те, що в даному акті не зазначено його часу та місця складання. Окрім того, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, що міститься у матеріалах справи та згідно якого ОСОБА_1 направлено в КЗОЗ Дубровицька ЦРЛ, датоване 12 травня 2019 року із зазначенням часу його оформлення, а саме 12 год. 29 хв., незважаючи на той факт, що у протоколі про адмінправопорушення часом, який зафіксований поліцейським про ніби то керування автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння є саме 22 год. 55 хв. Тому, акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та направлення останнього на огляд до медичного закладу, складені поліцейським, повинні бути визнані недопустимими доказами. Враховуючи наведене, слід констатувати, що в матеріалах справи відсутні допустимі та належні докази вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні. Тому, просить взяти до уваги наведене вище та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення крім іншого є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином об`єктивна сторона складається з сукупності ознак, а саме: керування транспортним засобом особою та відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП є підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлений безперечний обов`язок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

При цьому, закон пов`язує таку відмову виключно з керуванням цією особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що має бути доведеним.

До протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як докази вини надано: протокол про адміністративне правопорушення від 12.05.2019 року серії ОБ № 0137375; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння такі, як запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на місці зупинки відмовився; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння в КЗОЗ Дубровицька ЦРЛ; два виготовлені бланки пояснень, підписані свідками: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, а сам за допомогою газоаналізатора Alcotest №6810 на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі КЗОЗ Дубровицька ЦРЛ, диск із відеозаписом нагрудних камер поліцейських, який долучено до матеріалів справи, у вигляді носія інформації на оптичному диску, що знаходиться у опечатаному стані, але без належних відміток та підписів посадової особи на паперовому конверті.

Під час перегляду відеоматеріалів оптичного диску встановлено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, від чого ОСОБА_1 не відмовився та продував газоаналізатор, який не відобразив результатів. Працівники поліції зауважували, що відсутність результатів обумовлена тим, що ОСОБА_1 неправильно продув що вирішили оцінити такий факт, як «ухиляння» від проходження огляду в результаті чого і було складено даний протокол та матеріали до нього.

З відеозапису вбачається, що участь свідків при складенні адмінматеріалів обмежена виключно демонстрацією та огляду мундштука до алкотесту поліцейським та подальшим підписанням протоколу, актів та бланків пояснень незважаючи на те, що свідки були присутні при продуванні алкотесту та пересвідчились у відсутності відмови від проходження огляду на місці.

Як встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, а згідно «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (надалі Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Зважаючи на викладене, а також те, що ані зазначений Порядок, ані згадана Інструкція, ані положення КУпАП не надають право поліцейському складати протокол про адміністративне правопорушення у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціального технічного засобу, а виключно відмова від проходження огляду у медичному закладі має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності водія, суду є незрозумілими дії поліцейських, які склали протокол та в порушення Порядку і Інструкції і не здійснювали будь-яких заходів спрямованих на направлення водія чи забезпечення його доставки до закладу охорони здоров`я, особливо враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не відмовлявсь від проходження огляду на місці зупинки та проходив його.

Натомість, в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій, яке в порушення положень зазначеної Інструкції та Порядку - не підписане, не повідомлене водієві та не видавалось ОСОБА_1 взагалі, що підтверджується відеоматеріалами та показаннями ОСОБА_1 .

При цьому, суд звертає увагу на те, що вказане направлення складене 12 травня 2019 року о 12 год. 29 хв., тоді як зупинення ОСОБА_1 працівниками поліції відбулося 12 травня 2019 року о 21 год. 55 хв.

Тобто, як вбачається з вказаного вище направлення, останнє складено було задовго до зупинки ОСОБА_1 .

Окрім того, акт огляду на стан сп`яніння, що міститься у матеріалах справи, не містить відомостей хто саме відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутні час та місце фіксації такої відмови.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Оцінюючи докази у сукупності, суд керується положеннями ст. ст. 251, 252 КУпАП.

Таким чином суд вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів) та відмови від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest №6810 та проведення такого огляду в медичному закладі.

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд вбачає їх протиріччя та неузгодженість між собою, зокрема щодо невідповідності у доказах часу їх складання, показань свідків, які не могли засвідчити факт відмови водія від проходження огляду, оскільки останній проходив в їх присутності, суду не відома причина зазначення свідками в протоколі, акті огляду та своїх поясненнях протилежного, щодо виявлення поліцейськими ознак сп`яніння водія ОСОБА_1 та фактичної відсутності встановлення такого факту і у цьому зв`язку застосування газоаналізатора до водія та складання акту огляду. Крім того, пояснення свідків є сумнівними, оскільки вони мають шаблонний характер із зазначеними в них відомостями щодо порушення. Свідки свої пояснення не писали власноручно, а лише підписали шаблонний друкований текст, а також в частині відмови від проходження огляду на місці та направлення до закладу охорони здоров`я, та щодо недотримання Порядку та Інструкції поліцейськими, про що зазначалось вище.

Окрім цього, за правилами ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Згідно вимог ч. 1 ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене частинами першою статті 130 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Також, з матеріалів справи вбачається, що працівники поліції, склавши відносно ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в порушення зазначених вимог статей 265-2 і 266 КУпАП зважаючи на те, що автомобіль перебував (згідно відеозапису) фактично на дорозі та створював реальну загрозу безпеці руху, у вечірню пору доби, не доставили його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, не переконались в тому, що водій буде продовжувати керувати автомобілем, підтвердивши цим самим необґрунтованість своїх підозр щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння та відсутність законних підстав для направлення для медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що працівники поліції в порушення вимог частини 1 статей 266 і 265-2 КУпАП та пунктів 1, 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» вимагали від водія проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за відсутності передбачених законом підстав, які б свідчили про наявність у нього ознак такого сп`яніння.

За таких обставин відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки не може становити складу адміністративного правопорушення за умови, коли не було запропоновано проходження медичного огляду, а дії працівників поліції не відповідали повністю вимогам закону.

Зі змісту частини п`ятої статті 266 КУпАП вбачається, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Поруч з тим, суд окремо вказує на низку порушень зі сторони працівників поліції, в частині роз`яснення прав та обов`язків особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснення прав та обов`язків свідкам, чого зроблено не було, наявність заздалегідь виготовлених бланків з текстом пояснень для свідків, які потребують лише внесення особистих даних особи та унеможливлюють внесення особою, що надає пояснення будь-якої додаткової інформації.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, у п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

Отже прямих, безспірних і безсумнівних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в ході судового розгляду не здобуто, а під час судового розгляду у діях ОСОБА_1 не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, як і самої події правопорушення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 284, 287, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно

Голова Дубровицького

районного суду Сидоренко З.С.