Справа F 748/3426/18
Головуючий у 1 інстанції Меженнікова С. П.
Провадження F 33/4823/120/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року

місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

судді апеляційного суду Шахової О.Г., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника – адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з нього на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Як встановив суд, 24 листопада 2018 року о 23 год. 05 хв., ОСОБА_1, в м. Чернігові, по вул. Рокосовського, 6, керував транспортним засобом – автомобілем НОМЕР_1, в стані наркотичного сп’яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що постанова суду не відповідає вимогам чинного законодавства, є незаконною та необґрунтованою.

В порушення ст. ст.277-2, 268, 278 КУпАП, суд розглянув справу у його відсутність, чим порушив його право на захист, хоча ним було подано заяву про відкладення судового розгляду та долучено довідку з медичного закладу, про перебування на стаціонарному лікуванні. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на той факт, що його медичне освідування відбулось в день його зупинення працівниками поліції, тобто 24.11.2018 року, однак протокол про адміністративне правопорушення щодо нього було складено лише 13.12.2018 року. Крім того, медичний висновок взагалі не містить жодних посилань, яким чином було встановлено стан його наркотичного сп’яніння. Також в судовому засіданні не були допитані свідки події.

Заслухавши пояснення апелянта, та його захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що вину не визнає, він 24.11.2018 року не знаходився в стані наркотичного сп’яніння, так як взагалі наркотичних засобів або алкогольних напоїв не вживав. Зазначив, що на даний час його батька направлено до ДУ «Інститут серця МОЗ України» для подальшого хірургічного лікування серця, тому для того, щоб провідувати батька, йому необхідні права для керування автомобілем.

Просив постанову суду скасувати та провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник-адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду, підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 та пояснив, що інформація в ОСОБА_3 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 61 від 24.11.2018 року, могла бути невірною, оскільки у ОСОБА_1 хворе серце і він вживає ліки. Під час освідування він знаходився в нормальному фізіологічному стані. Просив постанову суду скасувати та провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Однак, не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини в скоєнні адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає, що висновок суду 1 інстанції про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах і є законним та обґрунтованим.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 4) ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем НОМЕР_1, в стані наркотичного сп’яніння. Огляд на стан сп’яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога, що підтверджується висновком № 61 від 24.11.2018 року, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.11.2018 року (а.с. 5), ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп’яніння.

В зв’язку з тим, що ОСОБА_1, не погоджуючись з Висновком лікаря щодо його наркотичного сп’яніння від 24.11.2018 року, на підставі того, що висновок взагалі не містить жодних посилань, яким чином було встановлено стан його наркотичного сп’яніння, судом був зроблений запит до медичного закладу, з проханням надати дані щодо проведення огляду ОСОБА_1

Згідно надісланого на адресу суду ОСОБА_3 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 61 від 24.11.2018 року проводилась лабораторна діагностика з метою уточнення наявних речовин впливу, досліджувався біологічний матеріал на вміст канабіоідів, амфетамінів, метаамфетамінів. Результат лабораторних тестів показав, що в сечі ОСОБА_1 виявлено канабіоіди. Згідно заключного діагнозу даного акту, ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп’яніння.

Вбачається, що висновок лікаря виданий на основі даного ОСОБА_3, так як узгоджується зі всіма необхідними його даними.

Сумніву в законності та правильності даного ОСОБА_3 у суду не виникло.

На запит апеляційного суду Департаментом Патрульної Поліції надані відеозаписи подій за яких відбулося оформлення поліцейськими адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1

Досліджуючи даний відеозапис, апеляційний суд вважає, що у працівників поліції не безпідставно виникли сумніви у поведінці ОСОБА_1, і матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме 13.12.2018 року, так як в цьому виникла правова необхідність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність, окрім іншого, настає у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що розгляд справи відбувся з порушенням вимог ст. 268 КУпАП, без його участі, не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявні дані про те, що судом першої інстанції неодноразово було відкладено розгляд справи, крім того, як вірно встановив суд першої інстанції, додана до клопотання довідка Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівській обласний кардіологічний диспансер» не підтверджує перебування ОСОБА_1 на лікуванні 18.02.2019 року, оскільки видана 14.02.2019 року. В попередній довідці цього ж закладу вказувалося орієнтована дата його виписки – 16.02.2019 (а.с. 32).

Крім того, в довідці від 14.02.2019 року за підписом Голови комісії з реорганізації повідомлялось про неможливість ОСОБА_1 за станом здоров’я приймати участь у судовому засіданні 18.02.2019 року.

Тому порушень при розгляді справи судом допущено не було.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов’язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Тому, порушень законних прав особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності по даній справі, передбачених ст.268 КУпАП, судом допущено не було.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність, окрім іншого, настає у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп’яніння є не переконливими та не підтверджуються відповідними доказами, апеляційний суд розцінює їх як захисну версію з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки дане твердження спростовується вище вказаними доказами.

Надана апелянтом довідка про перебування його батька на лікуванні, не є обставиною для закриття справи у відповідності до вимог кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, обставини правопорушення судом повинні бути з’ясовані всебічно, повно й об’єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і об’єктивно. Тому твердження апелянта в цій частині не заслуговують на увагу.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

ОСОБА_4