Справа № 561/518/19
ПОСТАНОВА

іменем України

10 липня 2019 року смт Зарічне

Суддя Зарічненського районного суду Рівненської області Дідик А. В., при секретарі судового засідання Расевич Г. І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2019 року близько 17:10 год. інспектором СРПП № 3 Зарчненського ВП капралом поліції Семенюком С. А. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 014366, згідно з яким ОСОБА_1 07 червня 2019 року близько 17:00 год., на автодорозі Кухче-Острівськ Зарічненського району Рівненської області керував мотоциклом "KINLON R150" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, де зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дані дії ОСОБА_1 органами поліції були кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 07 червня 2019 року близько 17:00 год. керував власним мотоциклом на ділянці автодороги між селами Кухче Острівськ, Зарічненського району Рівненської області, де на ділянці з повороту виїхав службовий автомобіль поліції. Поліцейські знаками рук вказали йому про необхідність зупинитись, але злякавшись ОСОБА_1 з метою доїхати до села продовжив рух та через деякий час впав з мотоцикла в результаті чого травмувався головою. Після падіння, внаслідок удару в голову на деякий час втратив координацію рухів та не міг реально оцінювати ситуацію. По медичну допомогу згодом не звертався. Зазначив, що перед чим алкогольних напоїв не вживав, а не зупинився на вимогу поліції, оскільки злякався бо їхав без мотошолома та був один.

Судове засідання. призначене на 01 липня 2019 року було відкладене з метою виклику свідків, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та поліцейського, що складав протокол з метою усунення суперечностей у матеріалах про адміністративне правопорушення, а також для з`ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення, визначених ст. 280 КУпАП.

У судове засідання 10 липня 2019 року свідки та поліцейський не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, справа попередньо відкладалась з метою виклику свідків, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законодавством, для належної підготовки справи до судового розгляду і немає підстав для витребування додаткових доказів. Таким чином, заслухавши думку ОСОБА_1 наявні підстави для розгляду справи про адміністративне правопорушення за наявними матеріалами.

Суд дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 014366 від 07 червня 2019 року та інші матеріали справи, оглянувши у судовому засіданні відеозапис долучений до матеріалів протоколу дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом при вирішенні справи береться до уваги, те, що у ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність зокрема за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте не будь яка відмова від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння утворює склад адміністративного правопорушення, а лише відмова зафіксована компетентними органами у відповідності до процедури та у порядку, визначеному законом.

Із матеріалів справи, слідує, що ОСОБА_1 , керував мотоциклом з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Постанова) у п. 6 зазначено, що водій транспортного засобу, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 7 Розділу І, п. 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 6 Розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

За змістом вказаних норм лише відмова від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків або у медичному закладі є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Вказаний обов`язок особи, співвідноситься з обов`язком працівників поліції забезпечити такий огляд у медичному закладі у відповідності із нормами ст. 266 КУпАП у порядку визначеному Постановою та Інструкцією за умов незгоди особи проходити такий огляду на місці зупинки транспортного засобу чи незгоди з результатом такого огляду, якщо він проводився на місці зупинки т. з. або належним чином у присутності двох свідків зафіксувати факт відмови від освідчення.

Із матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 не погодився проходити освідчення на встановлення стану алкогольного сп`яніння лише місці зупинки транспортного засобу.

Встановлення факту відмови має вирішальне значення, оскільки з належною його фіксаціює пов`язана наявність складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху у зв`язку з відмовою від проходження такого огляду.

Судом не підтверджено факту присутності на місці відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на місці зупинки двох свідків, що підтверджується, як показами самої особи, що притягається до адміністративної відповідальності, так і, дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, наданим поліцейськими на якому крім поліцейських під час відмови інших осіб не було.

Недотримання сукупності дій, визначених законом виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову від проходження освідчення на встановлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки порушують норму ч. 3 ст. 266 КУпАП та на підставі ч. 6 цієї ж статті такий огляд вважається недійсним.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Оцінюючи докази у сукупності, суд керується положеннями ст. ст. 251, 252 КУпАП.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, у п. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

У відповідності до вимог п. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, а відповідно і у даних правовідносинах немає складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

У відповідності п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 5 ст. 266 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником шляхом подання апеляційної скарги через Зарічненський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя А. В. Дідик