Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/290/19
Провадження F 3/499/242/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10.05.2019 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_1, прокурора Гушан В.А., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, розглянувши матеріали обFєднаної справи відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючий головою Іванівської районної державної адміністрації Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення F34-02/134 від 27.03.2019 року, ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що будучи головою Іванівської районної державної адміністрації Одеської області, вчинив адміністративне правопорушення, повFязане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-4 КУпАП, а саме перебуваючи на посаді голови Іванівської РДА Одеської області ОСОБА_4, як субFєкт, визначений у підпункті «в» пункту 1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», на якого поширюється дія даного Закону, в тому числі обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, одночасно, з 27.04.2017 року по 15.05.2017 року був головою фермерського господарства «Ваюд», що має на меті одержання прибутку, чим порушив вимоги п.2 ч.1 ст.25 ЗУ «Про запобігання корупції».

Також, у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення F34-02/135 від 27.03.2019 року, ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що будучи головою Іванівської районної державної адміністрації Одеської області, вчинив адміністративне правопорушення, повFязане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-4 КУпАП, а саме перебуваючи на посаді голови Іванівської РДА Одеської області ОСОБА_4, як субFєкт, визначений у підпункті «в» пункту 1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», на якого поширюється дія даного Закону, в тому числі обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, одночасно, з 27.04.2017 року по 15.05.2017 року був головою селянського (фермерського) господарства «Тілець», що має на меті одержання прибутку, чим порушив вимоги п.2 ч.1 ст.25 ЗУ «Про запобігання корупції».

Прокурор у судовому засіданні просив суд ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП на підставі наявних у справі доказів та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі чотирьохста неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією отриманих доходів від такої діяльності.

ОСОБА_2 у судовому засіданні вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, просив справу відносно нього закрити у звFязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-4 КУпАП. Так, ОСОБА_2 пояснив, що при призначенні його на посаду голови Іванівської РДА Одеської області ним було пройдено конкурсний відбір, при оформлені документів для участі у конкурсі, він повідомляв всі необхідні інстанції, в тому числі і НАЗК про наявність у нього конфлікту інтересів, при цьому при оголошені результатів конкурсу, присутніх, в тому числі і представника від НАЗК ним повторно було повідомлено про наявність у нього конфлікту інтересів, оскільки на той момент він був головою ФГ «Ваюд» та СФГ «Тілець». Надалі, після призначення ОСОБА_2 на посаду голови РДА відповідно до указу Президента України від 21.04.2017 року та після безпосереднього вступу його на посаду 27.04.2017 року, він виконуючи вимоги ст.36 ЗУ «Про запобігання корупції», самостійно вжив заходів щодо усунення можливого потенційного чи реального конфлікту інтересів, та 15.05.2017 року вийшов зі складу правління та виконавчих органів ФГ «Ваюд» та СФГ «Тілець», передавши у встановленому законом порядку управління даними господарствами іншій особі. Після чого ним в письмовій формі було повідомлено НАЗК про усунення ним конфлікту інтересів, на що отримав відповідь, що він діяв в межах закону, та вчинив всі необхідні дії для врегулювання конфлікту інтересів.

Адвокат ОСОБА_3, який представляє інтереси ОСОБА_2, у судовому засіданні просив суд справу про адміністративне правопорушення закрити у звFязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-4 КУпАП з підстав, зазначених у письмових клопотаннях наданих до суду, а також додатково пояснив, що при проходженні конкурсу на зайняття посади голови Іванівської РДА ОСОБА_2 було повідомлено про наявність у нього конфлікту інтересів, подано відповідну декларацію, повідомлено НАЗК України, тобто виконано вимоги п.2 ч.1 ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції» та приписи методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, повідомивши всі відповідні органи про наявність у нього конфлікту інтересів. Разом з тим, НАЗК не виконало вимоги ч.3 ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції» та упродовж семи робочих днів не надало ОСОБА_2 розFяснень порядку його дій щодо врегулювання конфлікту інтересів. Проте, ОСОБА_2 будучи законослухняним громадянином, самостійно, в межах закону, виконуючи вимоги ст.36 ЗУ «Про запобігання корупції» вчинив всі необхідні дії для врегулювання потенційного конфлікту інтересів та передав управління ФГ «Ваюд» та СФГ «Тілець» третій особі, вийшовши зі складу правління та виконавчих органів.

Тому захисник вважає, що особа, яка склала протокол, зазначила у ньому відомості, які були необхідні лише для звинувачення ОСОБА_2, при цьому не врахувавши дійсні обставини справи.

Думку захисника підтримав ОСОБА_2

Також, у відповідності до клопотання про закриття провадження, яке було подане до Іванівського районного суду адвокатом ОСОБА_3 23.04.2019 року, крім вищезазначеного, в даному клопотанні також вказується на порушення порядку оформлення протоків про адміністративне правопорушення, складених відносно ОСОБА_2, однак у судовому засіданні ОСОБА_2 зазначив, що дана обставина не заслуговує на увагу, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, тому дані порушення не впливають на дійсні обставини справи.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та надані докази в їх сукупності, встановив наступне.

Згідно з п.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 ч.1 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення. Такими, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.10 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, повFязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною уч.1ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до пп. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові та службові особи інших державних органів.

Ч.2 ст.172-4 КУпАП передбачає відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо входження до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації).

Згідно примітки до ст. 172-4 КУпАП, субFєктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», за винятком депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад (крім тих, які здійснюють свої повноваження у відповідній раді на постійній основі), членів Вищої ради юстиції (крім тих, які працюють у Вищій раді юстиції на постійній основі), народних засідателів і присяжних.

Статтею 25 Закону вказано, що особам, зазначеним у п. 1 ч. 1ст. 3 цього Закону, забороняється входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Зі змісту ч. 1 ст. 36 Закону вбачається, що особи, зазначені у п. 1, пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобовFязані протягом 30 днів після призначення (обрання) на посаду передати в управління іншій особі належні їм підприємства та корпоративні права у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 25, ч. 1 ст. 36 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у пп.«в» п.1 ч.1 ст.3 цього Закону, забороняється займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Так, судом було досліджено копії рішень та повідомлень НАЗК, долучених до матеріалів справ, які підтверджують ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення був складений повноважною на те особою, у порядку визначеному законом.

Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який долучений до матеріалів справи, ОСОБА_2 є засновником та був керівником ФГ «Ваюд» та СФГ «Тілець», що також підтверджується Статутами даних господарств та наказами про призначення голови даних господарств.

Встановлено, що Розпорядженням Президента України F 84/2017-рп від 20.04.2017 року ОСОБА_2 призначено на посаду голови Іванівської районної державної адміністрації Одеської області, 27.04.2017 року ОСОБА_2 приступив до виконання повноважень голови Іванівської РДА, що підтверджується копією розпорядження про вступ на посаду, копією трудової книжки.

ОСОБА_2 був попереджений про встановлені ЗУ «Про державну службу» та ЗУ «Про запобігання корупції» обмеження, що підтверджується копією відповідного попередження.

09.11.2017 р. до Закону України «Про державну службу» були внесені зміни, на підставі яких голови районних державних адміністрацій та їх заступники не є державними службовцями. Згідно даного Закону голови та заступники районних державних адміністрацій є посадові та службові особи інших державних органів.

Таким чином, ОСОБА_2 будучи посадовою та службовою особою інших державних органів, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субFєктом, на якого поширювались заборони та обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції» до 09.11.2017 року.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовFязані протягом 30 днів після призначення (обрання) на посаду передати в управління іншій особі належні їм підприємства та корпоративні права у порядку, встановленому законом, тобто на момент призначення на посаду голови РДА, дія даного положення розповсюджувалася на ОСОБА_2

У такому випадку особам, зазначеним у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється передавати в управління належні їм підприємства та корпоративні права на користь членів своєї сімFї.

Передача особами, зазначеними у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, належних їм підприємств, які за способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу є унітарним, здійснюється шляхом укладення договору управління майном із субFєктом підприємницької діяльності.

Згідно з копії Наказу F7-к від 15.05.2017 року та Наказу F26-К від 15.05.2017 року ОСОБА_2 було звільнено за власним бажанням з посади голови ФГ «Ваюд» та СФГ «Тілець» відповідно.

У відповідності до протоколу F1/15-05 від 15.05.2017 року були внесені зміни до статуту ФГ «Ваюд» та відповідно до протоколу F1/15-05 від 15.05.2017 року були внесені зміни до Статуту СФГ «Тілець», відповідно до яких головою господарств було призначено ОСОБА_5, протоколи належним чином засвідчені нотаріусом, родині відносини між ними не встановлено.

Так, ст.25 ЗУ «Про запобігання корупції» не передбачає, протягом якого «перехідного» періоду, особа, визначена в п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» міг би поєднувати дві посади, заборонені у визначеному ст.25 ЗУ «Про запобігання корупції» переліку, враховуючи специфіку передачі повноважень, звільнення та інше. При цьому ч.1 ст.36 ЗУ «Про запобігання корупції» визначає такий період та вказує, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовFязані протягом 30 днів після призначення (обрання) на посаду передати в управління іншій особі належні їм підприємства та корпоративні права у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року F23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3 частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: F юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

В сенсі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі Надточій проти України від 15.05.2008 р.

Враховуючи, що Кодексом про адміністративні правопорушення України не передбачено застосування аналогії закону, суд вважає за можливе застосувати норми Кримінально-процесуального кодексу України, де зазначено, що у відповідності до частини 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

До загальних засад кримінального провадження, згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, який встановлює обовFязок слідчого, прокурора та суд неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.

Таким чином, застосовуючи аналогію закону, суд констатує той факт, що відповідальність за порушення положень п.2 ч.1 ст.25 ЗУ «Про запобігання корупції», адміністративна відповідальність за що передбачена ч.2 ст.172-4 КУпАП , настає після спливу 30 днів після призначення (обрання) на відповідну посаду, у разі якщо особа не передала права на управління майном іншій особі, або не звільнилася з займаної посади.

Таким чином, з наведеного слідує, що ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст.36 ЗУ «Про запобігання корупції» 30-тридцятиденний строк пропущено не було, оскільки він приступив до виконання обовFязків голови Іванівської РДА 27.04.2017 року, а передача управління фермерськими господарствами була здійснена 15.05.2017 року, тому суд констатує факт відсутності в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-4 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що провадження по обFєднаній справі відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-4 КпАП України підлягає закриттю, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Керуючись ст.ст. 172-4, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по обFєднаній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст.172-4 КУпАП закрити у звFязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 14.05.2019 року.

Суддя:

ОСОБА_6