Справа № 463/2416/19 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 33/811/574/19 Доповідач в 2-й інстанції: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року суддя Львівського апеляційного суду Партика І.В., за участю прокурора Олійник М.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Рісного М. Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 06 травня 2019 року,

встановив:

постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 06 травня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого завідувачем сектору у Львівській області Державного агентства водних ресурсів України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384, 20 гривень у дохід держави.

Згідно з цією постановою суду, ОСОБА_1 , працюючи на посаді завідувача сектору у Львівській області Державного агентства водних ресурсів України, будучи відповідно до підпункту «В» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, у порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 176-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що про придбання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва він повідомив у щорічній декларації за 2016 рік. У 2017 році задекларований об`єкт незавершеного будівництва був введений у експлуатацію, тому замість майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва у нього виникли речові права на квартиру. Таким чином, не відбулися зміни у майновому стані, оскільки реєстрація права власності на квартиру свідчить лише про зміну якісного показника майнового стану. Натомість кількісних змін у майновому стані не відбулося, оскільки один вид майна був замінений на інший. Окрім того, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП може бути вчинено лише умисно. Суд першої інстанції не врахував того, що він не приховував факту придбання майнових прав на нерухоме майно, оскільки у щорічній декларації за 2016 рік він зазначив про придбання квартири. Окрім того, у декларації за 2017 рік він задекларував набуття права власності на квартиру. Таким чином, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані він не подавав, оскільки придбання квартири відбулося у 2016 році до початку роботи Єдиного державного реєстру декларацій.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Рісного М.Б., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили таку задоволити, виступ прокурора Олійник М.С., яка заперечила апеляційну скаргу та зазначила про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, вивчивши матеріали справи та мотиви поданої апеляційної скарги, вважаю, що така підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він, працюючи на посаді завідувача сектору у Львівській області Державного агентства водних ресурсів України, будучи відповідно до підпункту «В» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, у порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 176-2 КУпАП.

Як передбачено ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Із даної норми закону вбачається, що законодавством визначено, що лише отримання доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб станом на 1 січня відповідного року можна вважати суттєвими змінами у майновому стані суб`єкта декларування. При цьому, ця правова норма передбачає необхідність повідомлення про зміну у майновому стані та пов`язана із кількісним показником майнового стану, а саме закон вимагає повідомлення про суттєві зміни у бік збільшення майнового стану, і таке збільшення повинно стати наслідком отримання доходу або придбання майна.

Відповідно до ст. 190 ЦК Українимайном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що придбання ним майнових прав відбулося 03.08.2016р., коли було укладено Договір № 11.04.1.042 про сплату внесків у ЖБК «Затишок 4». Вказаний Договір був укладений між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Затишок 4» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . На підставі цього Договору 05.08.2016р. вказаними особами було повністю сплачено внески, передбачені Договором, про придбання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва він повідомив у щорічній декларації за 2016 рік, поданій 20.03.2017р., у якій у розділі 4 «Об`єкти незавершеного будівництва» задекларував квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 45,46 кв.м. Задекларований ним у 2016 році об`єкт незавершеного будівництва у 2017р. був введений в експлуатацію, тому замість майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва - квартиру у АДРЕСА_2 , у нього виникли речові права на квартиру.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що у 2017р. у ОСОБА_1 не відбулося змін у майновому стані, оскільки реєстрація права власності на квартиру свідчить лише про зміну якісного показника майнового стану (один вид майна змінюється на інший). Кількісних змін у майновому стані ОСОБА_1 не відбулося, оскільки один вид майна був замінений на інший.

Як вбачається з матеріалів справи, у щорічній декларації за 2016 рік, поданій 20.03.2017р., ОСОБА_1 задекларував у розділі 4 «Об`єкти незавершеного будівництва» квартиру у АДРЕСА_2 загальною площею 45,46 кв.м., а у розділі 14 «Видатки та правочини суб`єкта декларування» повідомив про те, що він сплатив 115 165 грн. за придбання нерухомого майна, а саме квартири. Вказана сума становить 1/3 розміру пайового внеску, передбаченого Договором № 11.04.1.042 про сплату внесків у ЖБК «Затишок 4».

У щорічній декларації за 2017 рік, яка подана 08.03.2018р., до моменту складання протоколу № 308 про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 задекларував набуття права власності на квартиру, яка придбана на підставі Договору № 11.04.1.042 про сплату внесків у ЖБК «Затишок 4».

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017, вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за корупційні правопорушення, у тому числі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані (ч.2 ст. 172-6 КУпАП), слід врахувати: об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ураховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не мав умислу приховувати від уповноважених державних органів інформацію про набуття у власність об`єкту нерухомого майна, оскільки подавав відповідну інформацію у щорічних деклараціях за 2016р. та 2017р.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, а тому постанова судді Личаківського районного суду м. Львова від 06.05.2019р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-6 КУпАП підлягає скасуванню, провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 06 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-6 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Партика І.В.