Номер провадження: 33/813/787/19
Номер справи місцевого суду: 502/628/19
Головуючий у першій інстанції Маслеников О. А.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М.,

при секретарі Півнєві Д.С.,

за участю: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кілійського районного суду Одеської області від 16 травня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №009801 від 21.03.2019р., ОСОБА_1 в м. Кілія 20 березня 2019 року ухилився від виконання батьківських обов`язків передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, щодо виховання свого сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який виклав 20 березня 2019 року в соціальну мережу «Інстаграм» фото непристойного характеру вчителя школи ОСОБА_3 , чим скоїв хуліганські дії (а. с. 3).

Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 16 травня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 190 гривень, також стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 гривень (а. с. 27-29).

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, 24 травня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова Кілійського районного суду Одеської області від 16 травня 2019 року є незаконною, необґрунтованою винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, тому просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що не ухилявся від виконання обов`язків по вихованню свого сина ОСОБА_2 , оскільки його син жодних фото непристойного характеру не виготовляв, а разом зі своїм другом ОСОБА_4 знайшов в мережі інтернет, своєю знахідкою поділився в приватній бесіді зі своєю знайомою з 7-го класу ОСОБА_5 , яка в свою чергу показала фото вчителю ОСОБА_3 .. Також зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №009801 від 21.03.2019р. не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення та не вказано від яких саме передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей ОСОБА_1 ухилився (а. с. 30-32).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції були дотримані належним чином.

Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Висновок суду першої інстанції про ухилення ОСОБА_1 від виконання його, передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина та доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим та відповідає принципу поваги до людської гідності.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП підтверджується, наявними у матеріалах справи доказами, а саме:

1)протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №009801 від 21.03.2019р., який складено уповноваженою особою, підписаний ним та безпосередньо ОСОБА_1 (а. с. 3);

2)письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а. с. 4);

3)протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 19.03.2019р. громадянки ОСОБА_3 (а. с. 6);

4)письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а. с. 7);

5)перепискою у мережі «Інстаграм» та фотографією (а. с. 8-9);

6)письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а. с. 10-12).

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №009801 від 21.03.2019р., складений відносно ОСОБА_1 та інші докази наявні в матеріалах справи є допустимими доказами та суд правильно прийняв їх в обґрунтування свого рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки апеляційний суд не вбачає підстав вважати, що протокол складений з такими порушеннями вимог законодавства, які б могли стати підставою для скасування постанови Кілійського районного суду Одеської області від 16 травня 2019 року.

Крім того, будь яких зауважень щодо змісту протоколу ОСОБА_1 , в день його складання 21 березня 2019 року, не надавав, що підтверджено його особистим підписом.

Згідно ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 у вищезазначеному протоколі власноручно надав письмові пояснення по суті правопорушення, вказавши, що з протоколом погоджується (а. с. 3).

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи, яким дана належна правова оцінка.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, апеляційна скарга не містить, оскільки батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Твердження апелянта про винесення постанови без всебічного з`ясування всіх обставин справи та необ`єктивного дослідження доказів не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи судом були досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що дії дитини, батьком якої є ОСОБА_1 призвели до приниження людської гідності ОСОБА_3 , підриву її авторитету як педагога, що не могло не спричинити їй моральних страждань.

Наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови Кілійського районного суду Одеської області від 16 травня 2019 року.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кілійського районного суду Одеської області від 16 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М.Драгомерецький