Справа № 638/6202/19
Провадження № 3/638/1747/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2019 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області у відношенні: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2019 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал з Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу від 16.04.2019 року, ОСОБА_1 16.04.2019 року о 04 год. 27 хв. у м. Харкові по вул. Трінклера, 14, керував транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER PRADO, д/н НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у присутності двох свідків у встановленому порядку в закладі охорони здоров`я (КЗОЗ ОНД). За висновком №670, результат вказав на те, що водій знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Захисник особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвокат Жарова-Тітарьова Л.М. в ході судового розгляду подала клопотання про витребування доказів та виклик свідків, у яких вказано, серед іншого, що ОСОБА_1 не визнає свою вину за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, ознайомившись із клопотаннями, відмовляє у їх задоволенні, оскільки інспектори поліції, про виклик яких заявлено, неодноразово викликались у судове засідання для надання пояснень, що мають значення для своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, однак в судове засідання не з`явились.

Окрім того, судом було здійснено виклик осіб, які були присутні на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про що свідчать матеріали справи, проте вони не з`явилися в судове засідання, причину неявки суду не повідомили, окрім того у судді відсутні підстави недовіряти їхнім письмовим поясненням, а тому клопотання про їх виклик суд не може визнати обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Клопотання про витребування доказів також не підлягає задоволенню з огляду на його безпідставність, більш того, суд вважає, що дане клопотання спрямоване на затягування процесу з огляду на те, що воно заявлене наприкінці трьохмісячного строку притягнення особи до відповідальності, а також на попередню процесуальну поведінку захисника, який подавав неодноразові клопотання про відкладення судового розгляду. Тобто, дії є позицією захисту, спрямованою на уникнення від відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що діями водіяОСОБА_1 порушені вимоги пункту 2.9-А Правил дорожнього руху України: «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», а тому суд кваліфікує його дії за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - «Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а саме - керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення , завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винність правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доведена та підтверджується сукупністю достатніх та незаперечних доказів, досліджених під час судового розгляду, а саме: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №205676 від 16.04.2019 року, складеного за присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей ОСОБА_1 було запропоновано огляд за допомогою газоаналізатора драгер, проте він відмовився від його проведення, що засвідчено підписами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; рапортом інспектора 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Зеленського А. В., висновком Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.04.2019 року №670, з якого вбачається, що громадянин ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. ОСОБА_1 своїм правом не скористався, протокол не підписував та його копію не отримував, жодних клопотань при складанні протоколу серії ОБ №205676 від 16.04.2019 року не заявляв.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 чи його захисник не надали.

Судом було здійснено виклик осіб, які були присутні на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема свідків та працівників поліції, проте вони в судове засідання не з`явилися, окрім того у судді відсутні підстави недовіряти їхнім письмовим поясненням.

Щодо твердження захисника про неперебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, то вони повністю спростовуються матеріалами справи, протилежного у судовому засіданні не доведено.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, наведеного спростування тверджень захисника, якими він підтверджував відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, приходжу до переконливого висновку, що версія ОСОБА_1 не відповідає дійсності та свідчить про намагання його в будь-який спосіб уникнути відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, судом не виявлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, судом не виявлено.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена та враховуючи дані про особу правопорушника, наявні в матеріалах справи, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з умисної форми вини вчинення правопорушення, яке становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, ставлення особи до даного діяння,який незважаючи на сукупність беззаперечних доказів, заперечує свою винність, посилаючись на сумнівні версії обставин справи, вважає за можливим застосувати адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу, тобто грошове стягнення, з позбавленням спеціального права, тобто позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя В.М.Хайкін