Справа № 654/1907/19
Провадження № 3/654/955/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2019 м. Гола Пристань

Суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Францішко Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які надійшли від Голопристанського відділення Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

02.05.2019 відносно ОСОБА_1 був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП про те, що останній 02.05.2019 о 13 год. 30 хв. в м. Гола Пристань, Херсонської області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» д.н. НОМЕР_1 порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України та створив аварійну обстановку, а саме: рухаючись по другорядній дорозі не надав перевагу в русі іншому транспортному засобу, який рухався по головній дорозі на перехресті, чим примусив водія даного автомобіля різко гальмувати та змінювати напрямок руху для забезпечення особистої безпеки.

В судовому засіданні порушник свою вину не визнав та пояснив, що 02.05.2019 він дійсно на вищезазначеній ділянці проїзної частини рухався на своєму автомобілі. Під`їжджаючи до перехрестя по другорядній дорозі, напрямок якої змінювався праворуч та ліворуч, мав намір проїхати перехрестя в напрямку праворуч, однак зупинився оскільки побачив інший автомобіль, що наближався по головній дорозі з лівої сторони і згідно організації дорожнього руху на цьому перехресті даний транспортний засіб мав перевагу в русі. Пропустивши автомобіль поїхав в своєму напрямку і був зупинений працівником поліції. Будь яких дій на порушення вимог Правил дорожнього руху України та на створювання іншим учасникам дорожнього руху аварійних ситуацій не вчиняв. Про дані обставини він також вказав в поясненні до протоколу.

Працівник поліції, який склав адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 немає, оскільки в діях останнього відсутній склад правопорушення, передбачений ч.4 ст.122 КУпАП, а надані суду матеріали не підтверджують факт створення аварійної обстановки іншим учасникам дорожнього руху під час керування останнім транспортним засобом.

Відповідно до норм ст.ст.252, 256 КУпАП України, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП України. є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому зазначаються відомості необхідні для вирішення справи, та приєднуються достовірні докази, які повинні підтверджувати вину особи, відносно якої було складено адміністративний матеріал.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є одним із основних з джерел доказів у справі конкретного правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена законодавством України те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння, а з цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

У рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально правовий зміст адміністративного правопорушення , за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до ч.4 ст.122 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Переконливих доказів того, що ОСОБА_1 при обставинах зазначених в протоколі під час керування транспортним засобом створив аварійну обстановку іншим учасникам дорожнього руху, матеріали справи не містять.

Таким чином, оскільки створення аварійної обстановки під час керування особою транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення за ч.4 ст.122 КУпАП, а будь які дії які б примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян під час керування транспортним засобом в той період самим ОСОБА_1 , в судовому засіданні та відповідно до матеріалів справи, категорично заперечується, й нічим іншим, крім змісту самого протоколу про адміністративне правопорушення цей факт не підтверджується, тому суд, виходячи з принципу презумпції невинуватості, не може встановити наявність цього елементу складу правопорушення, а отже й складу самого правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.

Крім цього, як вбачається з протоколу, посадова особа яка склала адміністративний матеріал, в порушення вимог КУпАП, в графі по суті правопорушення зазначила необхідні відомості частково, без посилання на марку та державний номерний знак іншого транспортного засобу, якому нібито було створено аварійну обстановку та не зазначено найменування вулиць перехрестя де сталася подія, також описова частина по суті правопорушення містить дописку пастою іншого кольору, яка не засвідчена з зазначенням посадової особи, яка внесла такі виправлення, з наданням інформації про причини внесення цих додаткових відомостей до протоколу, що викликає сумнів в достовірності протоколу, як доказу та позбавляє суд дати оцінку обґрунтуванню виявленого працівником поліції вищезазначеного адміністративного правопорушення, натомість ці виявлені суттєві недоліки в повній мірі підтверджують захисну позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи, враховуючи: вимоги Конституції України, де передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; і в зв`язку з неявкою посадової особи поліції до суду, яка склала вищезазначений адміністративний матеріал, оскільки істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статтею 7 КУпАП є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння, а з цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі; відсутності в справі належних додаткових доказів, свідчень або інших достовірних відомостей до протоколу, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 , які повинні були усунути припущення, протиріччя та недоліки, які в судове засідання надано не було і протокол таких доказів не містить, та, оскільки із матеріалів справи неможливо встановити в повній мірі вину останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, а наданих матеріалів недостатньо для встановлення вини останнього, на підставі дослідження і оцінки у сукупності всіх зібраних у справі доказів, з урахуванням вимог КУпАП, відсутності прямих доказів вини особи у порушенні Правил дорожнього руху України, припущень, протиріч та неузгоджень між собою наданих сторонами доказів, допустимості доказів у справі, суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, а тому останній підлягає виправданню.

Провадження по справі повинно бути закрито.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Тимчасово вилучене посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 28.02.2002 повернути за належністю ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду, через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю. В. Францішко