Справа № 132/1144/19
Провадження № 33/801/534/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуцол М. П.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником - адвокатом Бойком Олегом Вікторовичем, на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2019 року близько 19 год 59 хв у Вінницькій області, Вінницькому районі, на автодорозі М-12 400 км, ОСОБА_1 , керував автомобілем JAC J5, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків за допомогою алкотестеру Драгер з результатом 0,98 ‰, чим порушив підпункт «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України.

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк один рік та стягнуто 384, 20 грн судового збору на користь держави.

Не погодившись з цією постановою, 17 травня 2019 року адвокат Бойко О. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від 24 квітня 2019 року, в якій просив поновити строк на її апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2019 року зазначену апеляційну скаргу повернуто заявнику.

31 травня 2019 року адвокат Бойко О. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , повторно звернувся з апеляційною скаргою на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2019 року, в якій просив поновити строк на її апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження скаржник зазначив, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся 24 квітня 2019 року без його участі, про дату, час та місце розгляду справи апелянту було відомо, однак 09 квітня 2019 року на адресу місцевого суду було направлено клопотання про передачу справи за підсудністю та повідомлення про неможливість явки адвоката до суду у зв`язку з участю у визначений день в іншому судовому засіданні. Оскаржувана постанова суду першої інстанції вчасно не направлена на адресу ОСОБА_1 , тому була отримана ним лише 11 травня 2019 року.

За таких обставин, оскільки з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова суду першої інстанції направлена на адресу ОСОБА_1 07 травня 2019 року та отримана ним 11 травня 2019 року, первинна апеляційна скарга подана 17 травня 2019 року, постанова апеляційного суду про повернення первинної апеляційної скарги отримана 29 травня 2019, водночас, повторна апеляційна скарга направлена до Вінницького апеляційного суду 31 травня 2019 року, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2019 року пропущений із поважних причин, отже клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження цієї постанови необхідно задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Бойко О. В. зазначив, що працівники патрульної поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не взяли до уваги, що ОСОБА_1 не погодився з результатами алкотестеру Драгер та, в порушення вимог ст. 266 КУпАП, не запропонували йому провести перевірку на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Крім того, апелянт просить скасувати постанову судді у цій справі через істотні порушення процесуального законодавства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи у зв`язку з тим, що суддею під час розгляду не взято до уваги всіх обставин, які вплинули б на правильне вирішення справи, не вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх доказів, неправомірно стягнуто судовий збір та не вирішено заявлені клопотання, чим позбавлено ОСОБА_1 можливості скористатись правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, зазначених у цій скарзі, проте, його захисник - адвокат Бойко Олег Вікторович, повторно в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в інших справах та проханням викликати та допитати свідків, в присутності яких проводився огляд на стан сп`яніння.

Водночас, в судове засідання з`явилася помічник адвоката Бойка Олега Вікторовича - ОСОБА_2 , яка працює по контракту про прийому на роботу помічника адвоката від 15 червня 2018 року.

Дослідивши подане адвокатом Бойком О. В. клопотання щодо відкладення розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку, що воно не підлягає до задоволення у зв`язку з необхідністю дотримання строків розгляду апеляційної скарги, передбачених ст. 294 КУпАП. Крім того, розгляд справи в апеляційному суді, призначений на 25 червня 2019 року, відкладався за клопотанням Бойка О. В. від 24 червня 2019, до суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 також не з`являвся, а його численні необґрунтовані клопотання свідчать про намір затягнути розгляд справи.

Вирішуючи вказане клопотання апеляційний суд також бере до уваги положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З метою дотримання положень ч. 1 ст. 268 КУпАП та прав ОСОБА_1 на правову допомогу, суд апеляційної інстанції оголосив перерву в судовому засіданні 04 липня 2019 року для можливості звернення за юридичною допомогою до іншого адвоката, проте ОСОБА_1 подано заяву, у якій викладено клопотання про проведення судового засідання без його захисника - адвоката Бойка О. В. та висловлено небажання укладати угоду з іншим адвокатом.

Клопотання про виклик в судове засідання свідків, в присутності яких проводився огляд на стан сп`яніння, також не підлягає до задоволення, оскільки заявником не наведено жодних обґрунтувань необхідності у наданні ними пояснень.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 300866 від 19 березня 2019 року, складеного поліцейським роти № 3 БУПП у Вінницькій області капралом поліції Швецьом Л. О., 19 березня 2019 року о 19 год 59 хв у Вінницькій області, Вінницькому районі, на автодорозі М-12 400 км, ОСОБА_1 , керував автомобілем JAC J5, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків за допомогою алкотестеру Драгер з результатом 0,98 ‰, чим порушив підпункт «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України (а. с. 2).

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд проведений за допомогою ALKOTEST Драгер 0514 № 6810 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота. Результати огляду на стан сп`яніння позитивні - 0,98 ‰. Огляд відбувався за участю двох свідків - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а. с. 4).

Результат тесту № 1528 - 0,98 ‰. (а. с. 3).

У рапорті поліцейського роти № 3 БУПП у Вінницькій області капрала поліції Швеця Л. О. від 19 березня 2019 року зазначено, що на автодорозі М-12 400 км було зупинено транспортний засіб JAC J5, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , за порушення правил дорожнього руху. Під час спілкування з водієм виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Водієві запропоновано огляд на стан сп`яніння на місці, на що він погодився, та в присутності двох свідків пройшов такий огляд за допомогою приладу Драгер № 0514, результат - 0,98 ‰ (а. с. 5).

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

За змістом ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

На підставі викладеного вище апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з проведенням такого на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 300866 від 19 березня 2019 року, підписаного ОСОБА_1 , останній був ознайомлений з його змістом, та отримав його копію, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснені. Будь-яких зауважень щодо його змісту чи клопотань ОСОБА_1 не заявляв.

Вказані обставини не спростовані апелянтом належними та допустимими доказами, отже доводи його апеляційної скарги про відсутність вини та порушення поліцейськими ст. 266 КУпАП є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП у зв`язку з не вирішенням клопотання про передачу справи за підсудністю апеляційний суд також вважає необґрунтованими, оскільки ст. 276 КУпАП встановлено, що справи про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем його вчинення, та, у виключних випадках, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників, проте, не встановлено обов`язку суду направляти матеріали справи на розгляд до іншого суду за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та не визначено порядку здійснення такої передачі.

Оцінивши доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції права доступу до суду, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на таке.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» констатував, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

За таких обставин, оскільки як ОСОБА_1 , так і його захиснику - Бойку О. В., було відомо про розгляд 24 квітня 2019 року Калинівським районним судом Вінницької області справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 26), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про розгляд справи без участі правопорушника, який не з`явився в судове засідання та не надав суду доказів неможливості такого з`явлення.

Водночас, з матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (а. с. 14), проте, місцевий суд, не врахувавши вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та висновку Верховного суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 572/2088/17, неправомірно стягнув з нього судовий збір в розмірі 384,20 грн в дохід держави.

З урахуванням наведеного, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення з нього судового збору.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , подане його захисником - адвокатом Бойком Олегом Вікторовичем, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником - адвокатом Бойком Олегом Вікторовичем, на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2019 року задовольнити частково, змінити цю постанову, виключивши з неї посилання про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 384, 20 грн., в іншій частині залишити її без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук