1Справа № 335/6736/19 3/335/1101/2019
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2019 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, який тимчасово не працює, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 07 травня 2019 року о 08 годині 30 хвилин в с. Дніпровському по вул. Центральній, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 07.05.2019 року близько 07 годині він у якості пасажира їхав зі своїм батьком ОСОБА_2 до родичів у село. Між сіл Малишевка та Дніпрельстан його батько, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем не впорався з керуванням, внаслідок чого автомобіль занесло та він вдарився боком у дерево. Автомобіль отримав механічні пошкодження, які перешкоджали подальшому його руху, тому батько пішов за трактором або лафетом, який зможе доставити автомобіль до автосервісу. Він залишився в розбитому автомобілі, в цей час до нього під`їхали працівники поліції та попросили надати документи для перевірки. Зазначив, що він пояснив поліцейським, що він не є водієм, посвідчення водія не отримував, а в автомобілі очікує батька, який через ДТП шукає допомоги для здійснення буксирування розбитого автомобіля. Проте, не зважаючи на надані пояснення йому було запропоновано пройти медичний огляд у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, оскільки не мав можливості залишити розбитий автомобіль на поселкові дорозі без впевненості щодо його збереження. Також, повідомив, що протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції в його присутності не складався, з його змістом він не ознайомлювався та взагалі про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення дізнався лише отримавши його поштою 08 червня 2019 року. Враховуючи зазначене, вважає дії працівників поліції незаконними, а протокол про адміністративне правопорушення таким, що не відповідає вимогам законодавства. У зв`язку з чим надав суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Представник ОСОБА_1 адвокат Кадурін І.В. у судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складено з чисельними порушеннями вимог діючого законодавства. Просить суд задовольнити клопотання ОСОБА_1 та закрити справи про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 378865 від 07.05.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона правопорушення, за яке інкремінується ОСОБА_1 полягає у відмові особи, яка керує транспортними засобом від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суб`єктом зазначеного правопорушення є водій транспортного засобу.
Під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання водіїв-учнів, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що він керування транспортним засобом не здійснював, а лише перебував в автомобілі.
З показів допитаного у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 , попередженого судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, встановлено, що 07 травня 2019 року він зі своїм сином ОСОБА_1 їхали на автомобілі Daewoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_2 , в село до родичів. При цьому керування автомобілем здійснював саме він, а його син ОСОБА_1 їхав на пасажирському сидінні. Під час руху він відволікся від керування внаслідок чого втратив керування та скоїв зіткнення з деревом. Автомобіль отримав механічні пошкодження, які перешкоджали подальшому руху. У зв`язку з чим він пішов по допомогу, а його син ОСОБА_1 залишився в машині. Коли повернувся, то працівників поліції вже не було.
З оглянутих відеоматеріалів, які додано до протоколу вбачається, що ОСОБА_1 , перебував в автомобілі, який не здійснював рух, до працівників поліції вийшов з місця водія, та пояснив, що перебуває в автомобілі в якості пасажира та очікує свого батька, який є водієм, щоб доставити транспортний засіб після ДТП до автосервісу. Від проходження медичного огляду відмовився, враховуючи те, що не здійснював керування транспортним засобом.
Крім цього, як вбачається з доданих до протоколу письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зазначені особи пояснили, що в їх присутності 07.05.2019 року ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Алкотестер Драгер або у медичному закладі та підписання протоколу. Проте факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 показами зазначених свідків не підтверджено.
Інших доказів, які б свідчили про скоєння ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, співробітниками патрульної поліції суду не надано.
На переконання суду, дані відображенні працівником поліції про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівними, оскільки не підтверджуються матеріалами справи, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Коробов проти України»).
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Таке положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить нормам, як національного, так і міжнародного законодавства.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 247, 283, 284 КУпАП, суд
Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.В. Калюжна