ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/819/192/19 Доповідач: Калініна О.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року суддя Херсонського апеляційного суду Калініна О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09 січня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку на оскарження зазначеної постанови.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що повістку про виклик до суду не отримував, про винесену постанову дізнався 29 березня 2019 року, звернувшись до канцелярії суду для з`ясування стадії розгляду вказаної справи. Додає, що в період часу з 05.12.2018 року по 03.03.2019 року перебував за межами України.

Зазначає, що через неналежне сповіщення був позбавлений можливості надати пояснення по суті справи в судовому засіданні, та надати докази на підтвердження відсутності події та складу адміністративного правопорушення в його діях.

Просить скасувати постанову суду Херсонського міського суду Херсонської області від 09 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 та адвокат Загродський Ю.С. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було ухвалено суддею першої інстанції 09.01.2019 року, розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні дані про його належне повідомлення про час та місце розгляду справи, постанова у встановлений законом строк апелянту не була направлена.

Виходячи з наведеного, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Положеннями ст. 268 КУпАП імперативно регламентовано, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів провадження вбачається, що повістка про виклик, яка направлялася ОСОБА_1 останнім не отримана, повернута без вручення до суду. Будь- які відомості на підтвердження про своєчасне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи у матеріалах провадження відсутні.

Таким чином, висновок суду про належне повідомлення правопорушника про час та місце розгляду справи є таким, що не ґрунтується на матеріалах провадження.

Посилання в постанові судді на штучне створення ОСОБА_1 через умисне неотримання судових повісток підстав для уникнення відповідальності є не підтвердженим, з огляду на документальні докази відсутності ОСОБА_1 за місцем проживання в звязку із виїздом за межі України.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомленим про час та місце розгляду, суддя не мав визначених законом підстав для розгляду справи за відсутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

У справі "Маліге проти Франції" ("Malige v. France", заява № 27812/95, рішення від 23.09.1998 року) ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91).

Рішенням ЄСПЛ у справі "Гурепко проти України" від 08.04.2010 року констатовано порушення права заявника, якого не було належним чином повідомленим про розгляд його справи судом, на забезпечення важливих процедурних гарантій та забезпечення права на справедливий суд, і ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 і дані про його повідомлення про дату, час та місце судового розгляду в матеріалах справи відсутні, приходжу до висновку, що постанова підлягає скасуванню, як така, що ухвалена із порушенням права на захист та через неповне з`ясування обставин справи .

Як видно із матеріалів справи суддя в основу свого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення поклав протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків , акт огляду на стан спяніння , відеозапис.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

З матеріалів провадження вбачається, що відносно ОСОБА_1 11.11.2018 року складено протокол про адміністративне правопорушення , передбаченого ч 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 зазначив про свою незгоду із протоколом, вказав, що алкотестер продув лише з третього разу.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтвердив ці пояснення , вказав , що йому неділька разів надавали " Драгер" , який показував різні результати, що на його думку є порушенням порядку проведення огляду.

Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , допитані за клопотанням ОСОБА_1 , вказали, що вони були очевидцями проведення огляду та підтвердили зазначені ОСОБА_1 свідчення .

З метою повного і всебічного з`ясування обставин проведеного огляду судом апеляційної інстанції викликалися свідки, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, письмові пояснення яких покладені в основу постанови . Однак ці свідки на виклик до суду апеляційної інстанції не одноразово не з`явилися .

Не з`явилися неодноразово до суду і співробітники поліції , які складали протокол та здійснювали огляд

Письмові пояснення свідків не можна визнати достатнім доказом винуватості, оскільки вони є ідентичними, в них міститься пояснення про те, що ОСОБА_1 погодився із результатами огляду і відмовився від медичного огляду на стан сп`яніння в найближчому лікарняному закладі. Ці твердження суперечать змісту протоколу , в якому міститься зауваження ОСОБА_1 про незгоду з результатами огляду .

Із відеозапису нагрудної відеокамери працівників поліції, видно, що ОСОБА_1 двічі без свідків надавався прилад " Драгер" , результати якого не були зафіксовані, а потім результати третього приладу внесені до протоколу, і з цими результатами ОСОБА_1 не був згоден.

Проте під час розгляду справи в суді першої інстанції суддя не перевірив та не встановив чи дотрималися поліцейські вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, та у постанові не навів жодного висновку за цими обставинами.

Постанову судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за таких обставин, не можна визнати обгрунтованою.

За приписами ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи , що на час апеляційного розгляду закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк , суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові фактичні обставини справи , які не досліджувалися та не встановлювалися під час розгляду справи в суді першої інстанції, позаяк провадження у справі підлягає закриттю.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Постанова судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09 січня 2019 року підлягає скасуванню із закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09 січня 2019 року відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Херсонського апеляційного суду (підпис) О.В. Калініна

копія вірна,

суддя О.В. Калініна