Справа № 199/5265/19
ПОСТАНОВА

іменем України

10 липня 2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

За участі особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 15.06.2019 серія БД №193483, ОСОБА_1 15.06.2019 року близько 02.10 год. в м. Дніпрі по пров. Універсальному 12 керував транспортним засобом Lexus GX 470 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло, млява мова. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння водій відмовився у присутності двох свідків, чим самим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 виразив незгоду з інкримінованим йому правопорушенням, вказав, що протокол складено безпідставно, одночасно просив врахувати долучений ним до матеріалів провадження медичний висновок, згідно кого він не перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Дослідивши письмові матеріали справи та враховуючи надані пояснення ОСОБА_1 у суді, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом у справі, суперечить іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення.

Так, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 15.06.2019 року серія БД №193483, ОСОБА_1 15.06.2019 року близько 02.10 год. в м. Дніпрі по пров. Універсальному 12 керував транспортним засобом Lexus GX 470 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло, млява мова. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння водій відмовився у присутності двох свідків, чим самим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху.

Однак, як вбачається з матеріалів провадження, докази що містяться у справі мають розбіжності між собою та суперечливі відомості, оскільки поліцейським у протоколі було зазначено про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння зокрема вказано: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці, млява мова, при цьому не було зазначено звужені чи навпаки розширені зіниці, які не реагують на світло як того вимагає інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджена наказом МВС №1452/735 від 09.11.2015 р.

Одночасно слід вказати, що наявні пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожного окремо, також не містять повних відомостей стосовно ознак наркотичного сп`яніння, які на думку поліцейського були наявні у ОСОБА_1 .

Крім того з протоколу вбачається, що у ОСОБА_1 не було вилучено посвідчення водія, при цьому не було відсторонено від керування транспортними засобами як того вимагає положення ст. 266 КУпАП.

Також, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції було зупинено автомобіль Lexus GX 470 під керування водія ОСОБА_1 та якому було повідомлено, що у працівників поліції є підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки надійшла оперативна інформація, якому було запропоновано пройти огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на що останній погодився, проте у подальшому поліцейським не було проведено такого огляду та повідомлено ОСОБА_1 про неможливість його проведення Драгером наявним у них. Крім вказаного, під час перегляду відеозапису свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутні, що ставить під сумнів дійсність наявних в матеріалах провадження їх письмових пояснень.

Крім того, слід зауважити, що згідно матеріалів провадження підставою складання протоколу у відношенні ОСОБА_1 було виявлення у останнього ознак саме наркотичного сп`яніння та його відмова в присутності двох свідків, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, проте дані обставини не узгоджуються з наявним в матеріалах провадження відеозаписом з нагрудної камери поліцейського на якому відображено, що фактично ОСОБА_1 було заявлено перебування у стані алкогольного сп`яніння при цьому на прохання працівника поліції пройти відповідний огляд за допомого засобу «Драгер» ОСОБА_1 - не відмовився.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 за №1452/735, визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, згідно Розділу ІІ інструкції, за наявності ознак алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 7 Розділу І вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, при цьому передбачена і відповідну форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції, проте матеріали провадження такого направлення не містять.

Одночасно судом не залишається і поза увагою долучений до матеріалів провадження ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння від 25.06.2019 року складеного о 05.00 год 15.06.2019 року за №2140 відповідно до якого у ОСОБА_1 не виявлено ознак сп`яніння.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене, матеріалами провадження не встановлено остаточної відповідності та дійсності зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин події, при цьому ж не встановлено і належного проведення працівниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння, що свідчить про грубе порушення ними вимог КУпАП і вищезгаданої інструкції, зокрема і виявлені в процесі розгляду провадження розбіжності, не узгоджуються матеріалами справи.

З урахуванням положень ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії, рішення від 30 травня 2013, заява №36673/04) та «Капелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) у випадку, коли викладена у протокол фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має право самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, сокільки це становити порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення.

Оскільки згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, то усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

10.07.2019