П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:

захисника особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення адвоката Кришталь В.В.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2019 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як у постанові суду першої інстанції вказано, що за викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 371631 від 27.03.2019, слідує, що ОСОБА_1 , 27.09.2019 року о 11 год. 30 хв. керував автомобілем «Камаз», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Тепловозна - 1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, поведінка не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота).

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у закладі охорони здоров`я) відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 01.11.2019 стосовно ОСОБА_1 , а провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, вважаючи її необґрунтованою та прийнятою з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, ОСОБА_1 вказує, що законність зупинки транспортного засобу, яким він керував жодним чином не підтверджена документально, тобто відсутня об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 звертає увагу, що при розгляді справи судом досліджувалися матеріали по справі ОСОБА_2 , а в результаті його, ОСОБА_1 притягують до відповідальності.

Також, ОСОБА_1 зазначає, що за змістом протоколу, наявне, на переконання працівника поліції, порушення у виді відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі вчинено о 11:30, а протокол складено через 20 хв. Між тим, у наявних у матеріалах справи письмових поясненнях свідків значиться що вони були свідками того, як він о 11 год. 40 хв. відмовився від проведення огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння, при цьому, згідно відеоматеріалів - зазначається година 11 год. 48 хв., що є недопустимим та вказує, що місцевий суд в порушення ст.252 КУпАП не оцінив представлені докази з кількох документів в сукупності, здійснив це неповно і необ`єктивно, через що припустився необґрунтованого і нічим не підтвердженого висновку про керування ним транспортним засобом у стані сп`яніння.

Крім того, при зупинці транспортного засобу під його керуванням свідків взагалі не було, а у тексті письмових пояснень, які, як видно, є бланками заздалегідь заготовлених технічними засобами пояснень, так звані свідки нічого особисто не вказували, просто поставили свої підписи на наданих текстах. Особи свідків працівниками поліції в його присутності взагалі не встановлювалися, дані не перевірялися та паспортні дані в поясненнях також відсутні, а тому такі пояснення на заготовлених бланках не можуть братися до уваги при відповідних звинуваченнях. Крім того, пояснення заповнені однією особою та одним почерком саме співробітника поліції.

Окрім того, складене працівником поліції направлення на огляд в заклад охорони здоров`я суперечить складеному ним протоколу відносно нього, оскільки, у направленні значиться, що особу на огляд доставив і вказуються дані інспектора поліції, тобто випливає, що його доставили у медичний заклад, про що зазначив працівник поліції у цій графі, натомість у протоколі зазначає, що він відмовився їхати до лікаря.

ОСОБА_1 вказує, що матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення його від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів.

ОСОБА_1 також зазначає, дана справа не підсудна Дарницькому районному суду міста Києва, і мала бути направлена за підсудністю до Малинському районному суду Житомирської області, оскільки він зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Кришталь В.В. в інтересах ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги в повному обсязі, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти до наступного висновку.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов?язаний, зокрема, з?ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушеннясерії ДПР18 №371631 від 27.09.2019 року, цього ж дня о 11 год. 30 хв. по вул. Тепловозна - 1, в м. Києві водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Камаз», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук).

Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», а також у медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

В діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с. 2).

Зазначений протокол складений уповноваженою особою - поліцейським роти № 1 батальйону № 4 полку № 2 УПП в м. Києві ДПП старшим сержантом поліції Яковлєвим Д.І.

ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 2).

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №371631 від 27.09.2019, в матеріалах провадження наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,відповідно до яких, в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest» та у медичному закладі (лікаря-нарколога) (а.с. 4).

Свою відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 власноручно засвідчив і в протоколі про адміністративне правопорушення від 27.09.2019, зазначивши, що « До лікаря не поїду» (а.с. 1 ).

Згідно переглянутого відеозапису досліджуваних подій за участі ОСОБА_1 , останній, в присутності двох свідків-понятих на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" чи у лікаря у визначеній медичній установі - відмовився.

Відеозапис не вказує на те, що ОСОБА_1 поставив під сумнів правильність встановлення осіб свідків-понятих працівниками поліції з послідуючим їх відображенні в матеріалах справи.

Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 чи в його інтересах адвокатом//представником дій працівників поліції, що не заперечувалося і в суді апеляційної інстанції та в апеляційній скарзі.

А тому, доводи ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні достатні та переконливі докази, зібрані в передбаченому ст. 266 КУпАП порядку, які б свідчили про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, - є безпідставними, з огляду і на те, що поліцейськими не був порушений порядок проведення огляду осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння, оскільки такий огляд проводиться тільки у визначеній медичній установі шляхом відібрання певних біологічних зразків з послідуючим їх дослідженням, а не на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, у тому числі і за допомогою приладу "Драгер", який може встановлювати перебування особи тільки в стані алкогольного сп`яніння.

Така процедура огляду водіїв, визначена п. 3 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, п. 6 Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров?я від 09.11.2015 за № 1452/735, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1412/27858, які найшли своє відображення і в "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 за № 1395, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, що не суперечить вимогам ст. 266 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 , що дана справа не підсудна Дарницькому районному суду міста Києва, і мала бути направлена за підсудністю до Малинському районному суду Житомирської області є необґрунтованими, оскільки, відповідно до вимог ч.1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. За змістом ч.2 ст. 276 КУпАП направлення справи про адміністративне правопорушення за підсудністю в суд за місцем проживання порушника є правом, а не обов`язком суду. Таким чином, правила підсудності з розгляду даної справи порушені не були.

Отже, за наведеним, слід дійти висновку, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, в їх сукупності, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 за № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які б слугували підставою для скасування постанови суду першої інстанції, - не встановлено.

За підсумками, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька