Провадження № 33/801/580/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Якименко М.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 3 роки, та стягнуто судовий збір в розмірі 384,20 гривень на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Вважає, що суд допустив порушення норм процесуального права, не повно з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам. В скарзі зазначив , що не перебував в стані алкогольного сп`яніння та автомобілем не керував, а знаходився на пасажирському сидінні із знайомим ОСОБА_2 очікував водія.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Повідомлявся завчасно та належним чином. Надав через відділ прийому заяву, в якій просив відкласти розгляд справи, зв`язку з відрядженням його адвоката Мельника П.О.

В підтвердження вказаних обставин не надав доказів на представництво його інтересів адвокатом Мельником П.О. в суді апеляційної інстанції. Крім того не було надано доказів і в підтвердження відрядження даного адвоката на час розгляду даної справи.

Сам правопорушник в судове засідання як вже зазначалось вище не з`явився з невідомих суду причин. Його неявка, згідно ч.6 ст.294 КУпАП не є перешкодою для розгляду даної справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін ,з огляду на таке.

Згідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 311191 від 14.04.2019 о 03 год. 40 хв., ОСОБА_1 , 14.04.2019 о 02 год. 30 хв. в м. Вінниця по вул. Київська, 162, керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації мови. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у медичні установі.

Факт керування ОСОБА_1 зазначеними автомобілем підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського , який знаходиться в матеріалах справи.

Отже доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є правильними і підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.2); висновком КП ВОНД «Соціотерапія» від 14.04.2019, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в приміщенні медзакладу у присутності лікаря-нарколога (а.с. 4); рапортом сержанта поліції Івахів В.В. (а.с. 5) та довідкою про притягнення скаржника до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Сукупністю зазначених вище доказів підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, і встановлений судом перебіг досліджуваної події відповідає змісту відео, яке міститься на технічному носієві з відеозаписом, який знаходиться в матеріалах справи.

Факт відмови від проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не оспорюється. Крім того ця обставина підтверджується матеріалами справи та наявним відеозаписом.

З відеозапису зокрема вбачається, що ОСОБА_1 поводив себе зухвало, зневажливо, використовуючи при цьому ненормативну лексику. На неодноразові пропозиції пройти медичне обстеження категорично відмовлявся.

Докази в сукупності узгоджуються між собою, відображають реальний перебіг події, підтверджують факт відмови правопорушника від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи скаржника про те, що працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, суддя вважає безпідставним.

Відповідно до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.7 даної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008№ 1103 (далі Порядок № 1103), огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Судом встановлено, що поліцейським вимоги Порядок № 1103 були дотримані. В зв`язку з відсутністю спеціального технічного засобу у поліцейського в службовому автомобілі, останній забезпечив проведення огляду правопорушника в закладі охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до п. 13 Порядку №1103 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

У висновку КП ВОНД «Соціотерапія» щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 14.04.2019, зазначено про відмову особи від проходження медичного огляду в присутності поліцейського.

Оскільки водій ОСОБА_1 за наявності ознак алкогольного сп`яніння, як особа яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився, повторно протягом року вчинив правопорушення , передбачене ст.130 КУпАП , висновок суду , що в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.130 КУпАП, є правильним.

Разом з тим, відповідальність за ст. 130 КУпАП настає саме після встановлення факту відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на порушення працівниками поліції процедури проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину , що працівники поліції допустили порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, а саме не зазначили свідків, суддя вважає безпідставними , оскільки дана обставина не впливають на наявність складу адміністративного правопорушення, зокрема не впливає на фактичну відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка є беззаперечною.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь цього вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Відповідно ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принци законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи викладене, відсутність свідків в протоколі не впливає на склад правопорушення , ця обставина не спростовує факт відмови правопорушника від проходження медичного обстеження, адже як вже зазначалося вище в матеріалах справи міститься достатньо належних та допустимих доказів в підтвердження порушення ОСОБА_1 ч.2 ст.130 КУпАП.

Крім того, доводи ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не відсторонено його як водія від керування транспортним засобом, також не заслуговують на увагу та є суперечливими. Оскільки в апеляційній скарзі скаржник вказує на те, що не керував транспортним засобом, однак при цьому наголошує на тому ,що працівники поліції повинні були його відсторонити як водія від керування транспортного засобу.

За таких обставин, твердження у апеляційній скарзі щодо невідповідності дій працівників поліції вимогам Інструкції та те, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи, є безпідставними.

З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях скаржника складу правопорушення суддя вважає безпідставними та не знаходять підстав для їх задоволення та розцінюються суддею як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Дослідивши під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази, суддя апеляційної інстанції приходить до переконання, що висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП є правильним.

Суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, і дійшов вірного висновку про доведеність його вини у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Суддя вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст.279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, прийнято до уваги те, що ОСОБА_1 повторно вчинив те саме правопорушення протягом року, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху.

З огляду на вказане апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко