Справа № 459/1398/19 Провадження № 3/459/566/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 р. суддя Червоноградського міського суду Львівської області Грабовський В.В., з участю секретаря судового засідання Черник Т.І., прокурора Процака Л.Я., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Романіва С.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ходорів, Львівської області, громадянина України, працюючого інженером з охорони праці ПАТ «Шахта Надія», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника відділу податків і зборів з фізичних осіб Червоноградської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

ОСОБА_1 зобов`язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, до 00:00 год. 10.08.2017 року, оскільки, відповідно до наказу Червоноградської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області № 43-о від 09.08.2017 року, він був звільнений за власною ініціативою згідно зі ст. 38 КЗпП України.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що лише 10.08.2017 року йому стало відомо про його звільнення і з ним було проведено розрахунок. Цього ж дня він подав декларацію.

У своїх письмових поясненнях від 18.06.2019 року та додаткові пояснення від 20.06.2019 року ОСОБА_1 зазначив, що зі скріншота з Єдиного держаного реєстру декларацій з вкладки «Мої повідомлення» 10.08.2017 року видно, що він заповнював декларацію, була некоректна робота сайту тому о 16.39 год. було відправлено повідомлення «Допомога при заповненні», де він вказував на проблемні питання. Декларацію він остаточно зберіг 10.08.2017 року о 19.05 год. Він був впевнений, що декларація надіслана до реєстру. На сайт НАЗК він більше не заходив. 10.10.2017 року, дізнавшись, що його декларації у реєстрі немає, він її подав повторно. Умислу на несвоєчасне подання декларації чи приховування доходів у нього не було. У матеріалах справи відсутні документи (листи) прозатвердження та надсилання НАЗК до УЗЕ у Львівській області ДЗЕ Національної поліції України обґрунтованого висновку, рішення або повідомлення порушення ним законодавства у сфері запобігання корупції, як відсутнє і звернення Управління захисту економіки до Національного агентства з питань запобігання корупції щодо отримання відомостей про порушення ним вимог Закону України «Про запобігання корупції», відсутні відомості про проведення НАЗК відповідної перевірки, повідомлення про результати такої перевірки. Також неможливо встановити, який орган та коли встановив факт несвоєчасного подання декларації, на якій підставі УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України проводило відповідну перевірку. У Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування зафіксовані дані про публікацію 10.10.2017 р. о 18 год. 15 хв. його декларації перед звільненням, а не про дату та час подання (надіслання) її у електронній формі.Крім того, Закон України «Про запобігання корупції» не встановлює вимог щодо строку подання декларації особами, зазначеними у п.1 ч.1 цього Закону, які припиняють свою діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, така підтверджується наступними документами:

протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 14.05.2019 року;

наказом Червоноградської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області № 43-о від 09.08.2017 року, згідно з яким ОСОБА_1 звільнений 09.08.2017 року, що підтверджується його підписом про ознайомлення з наказом (а.с. 16);

даними з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважений на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до яких ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням) 10.10.2017 року (а.с. 27), тобто несвоєчасно.

Поважні причини несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, у ОСОБА_1 відсутні.

Суд відхиляє доводи захисту щодо вчинення ОСОБА_1 усіх залежних від нього дій, спрямованих на подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, оскільки такі дії були вчинені 10.08.2017 року, тобто за межами строку для її подання, яким був день звільнення ОСОБА_1 09.08.2017 року. При цьому час проведення з ним розрахунку при звільненні, вручення копії наказу про звільнення та видача трудової книжки не є обставинами, з якими законодавство пов`язувало виконання обв`язку з подання зазначеної декларації, а такі можуть мати правові наслідки у питаннях відповідальності за затримку розрахунку при звільненні та обчислення строку звернення до суду у справах про звільнення.

Відсутність відомостей про письмове повідомлення Національним агентством з питань запобігання корупції про факт неподання ОСОБА_1 декларації, зокрема, спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, як це передбачено другим абзацом ч. 3 ст. 49Закону України «Про запобігання корупції», сама по собі не свідчить про неправомірність дій посадової особи органа Національної поліції України щодо складання протокола про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, у цій справі, оскільки Закон України «Про запобігання корупції» не пов`язує можливість його складання з письмовим повідомленням Національним агентством з питань запобігання корупції про факт неподання декларації, а, виходячи з положення ч. 1 ст. 254 КУпАП, незалежно від джерела отриманої інформації про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Наявність повноважень у посадової особи, яка склала цей протокол, стороною захисту не заперечена. Тому доводи сторони захисту й у цій частині є безпідставними.

Оскільки будь-які інші дані у матеріалах справи відсутні, суд виходить з того, що днем виявлення адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , є день складення протоколу про його вчинення 14.05.2019 року, як про це зазначено у самому протоколі (а.с. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з підпунктом 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, декларація суб`єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти; ч. 5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», -нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно - правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

У зв`язку з цим суд вважає необгрунтованими доводи сторони захисту в частині заперечення несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

За таких обставин вважаю доведеним учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, що належить до корупційних, особу порушника, який працює, вважаю за необхідне обрати адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому у санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири), 20 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В. В. Грабовський