П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, в якій міститься і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 19 липня 2019 року стосовно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

місце роботи та посада : Uber, водій,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, є доведеним те, що 17.06.2019 о 02 год. 39 хв. ОСОБА_1 у смт. Гостомель Київської області по вул. Леонтовича, 12, керував автомобілем марки «RENAULT» державний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушена координація рухів.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Тобто, своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, чим порушив ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі просить постанову Ірпінського міського суду Київської області від 19 липня 2019 стосовно нього скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх апеляційних ОСОБА_1 зазначає, що адміністративне стягнення якому його було піддано постановою Ірпінського міського суду Київської області не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, оскільки справу було розглянуто за його відсутності не зважаючи на клопотання ОСОБА_1 в якому він просив перенести розгляд справи на іншу дату у зв`язку перебуванням на лікування, докази чого зобов`язався надати в наступному судовому засіданні, чим самим ОСОБА_1 було позбавлено можливості надати пояснення, подати додаткові докази, заявити клопотання та реалізувати інші свої права передбачені ч.1 ст. 268 КУпАП. Також апелянт звертає увагу суду на те, що адміністративне стягнення обране з порушенням вимог закону, оскільки суд не вказав жодних доводів на підставі яких обрав адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

ОСОБА_1 також зазначив, що розглядаючи справу суд першої інстанції значно відступив від принципів повного та об`єктивного судового розгляду, розглянув справу поверхнево та формально, не допитавши свідків в судовому засіданні, керуючись лише наданими письмовими поясненнями, не врахував характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану та пом`якшуючих обставин при обранні виду адміністративного стягнення.

Вперше ОСОБА_1 повідомлялось по телефону про призначення судового розгляду його апеляційної скарги на 12:20 11.09.2019, що підтверджується телефонограмою від 28.08.2019 (а.с. 32), проте у зв`язку з клопотання ОСОБА_1 про відкладено розгляду справи судове засідання було перенесено.

Про наступне судове засідання, яке призначено на 12:45 годин 16.10.2019, ОСОБА_1 був повідомлений судовою повісткою, що направлялася простою та рекомендованою кореспонденцією (а.с. 41, 42-43), проте в означений день він до суду апеляційної інстанції не з`явився.

Для забезпечення належного права на захист, судове засідання, вкотре, було перенесено на 12:15 27.11.2019, про що було повідомлено ОСОБА_1 судовою повісткою, що направлялася простою та рекомендованою кореспонденцією (а.с. 48, 49-50), проте в чергове до суду апеляційної інстанції останній не з`явився, використовуючи свої права на власний розсуд, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши апеляційну скаргу, матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , переглянувши відеозапис зазначених подій за участю водія ОСОБА_1 , слід прийти до наступних висновків.

Суд першої та апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, вимогами ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушеннясерії ДПР 18 № 056982 від 17 червня 2019 року, в цей день о 02 год. 39 хв. ОСОБА_1 у смт. Гостомель Київської області по вул. Леонтовича, 12, керував автомобілем марки «RENAULT» державний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушена координація рухів.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Тобто, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, чим порушив ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

ОСОБА_1 були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та права, що передбачені ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення.

Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився зазначивши, що не має часу оскільки працює водієм таксі та знаходиться разом з пасажиром.

Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 чи в його інтересах адвокатом//представником дій працівників поліції, що не заперечувалося і в апеляційній скарзі.

Зазначені в протоколі обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення підтверджуються протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ДПР 18 № 056982, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та диском з відеозаписом місця події.

З переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису досліджуваних подій від 17.06.2019 за участю ОСОБА_1 вбачається, що останній категорично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Крім того ОСОБА_1 не надав до суду першої інстанції як і до суду апеляційної інстанції, а також не висловив позицію в своїй апеляційній скарзі, як і не надав жодних заперечень чи доказів які б спростовували те, що ОСОБА_1 17.06.2019 перебував у стані наркотичного сп`яніння, що в сукупності з його категоричною відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку свідчать про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Сам ОСОБА_1 в судові засідання суду першої та апеляційної інстанції не з`являвся будучи належним чином повідомлений, що підтверджується телефонограмою від 19.07.2019 та від 28.08.2019 та надсилав до суду клопотання про перенесення розгляду справи не надаючи жодних підтверджень поважності неприбуття до суду, що розцінюється судом як змога затягування судового процесу та розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи та постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції дійшов висновку, щодо необґрунтованості твердження ОСОБА_1 з приводу того що адміністративне стягнення якому його було піддано постановою Ірпінського міського суду Київської області не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, оскільки справу було розглянуто за його відсутності так як ОСОБА_1 завчасно було повідомлено про дату час та місце судового засідання в яке він не з`явився, однак судом було враховано і той факт, що апелянт зазначав про те, що перебуває на лікування, проте, оскільки ніяких належних доказів його хвороби суду надано не було та зважаючи на стислі строки розгляду даної категорії справ й завантаженість судів першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає те , що той фак., що справу було розглянуто у відсутності ОСОБА_1 не може свідчити про факт порушення порядку ухвалення даної постанови.

Крім того, як видно з постанови суду першої інстанції судом було враховано всі обставини справи, а також той фак., що ОСОБА_1 уже притягувався Деснянським районним судом м. Києва до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200,00 грн. та позбавлення права керування транспортним засобом на строк 12 місяців.

ОСОБА_1 в судове засідання суду апеляційної інстанції призначені на 16 жовтня 2019 та 27 листопада 2019 року не з`являвся, вкотре подавши до суду клопотання про відкладення розгляду справи про те не надавши жодних доказів причини поважності своєї відсутності на основі яких суд мав би прийняти рішення про відкладення розгляду справи, а отже й не надав суду жодних пояснень чи/або доказів, які б підтверджували його доводи викладені в апеляційній скарзі.

Отже, за наведеним, слід дійти висновку, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, в їх сукупності, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Підстав для скасування постанови суду та закриття провадження в справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - не вбачається.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 за № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які б слугували підставою для скасування постанови суду першої інстанції, - не встановлено.

За підсумками, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 19 липня 2019 року.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 19 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька