Справа № 681/734/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2019 р. м.Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Горгулько Н.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Полонського відділення поліції Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , за ст.ст.124, 122-4 ч.1 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

02 травня 2019 року о 16 год. 10 хв. у м.Полонному по вулиці Лесі Українки, неподалік будинку №99, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21070 д.н. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Тойота д.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який виїжджав на головну дорогу, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого з`їхав з місця пригоди, чим порушив вимоги п.п.10.9 та 2.10а та скоїв правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень не визнав та пояснив, що в цій ситуації його вини немає, оскільки він рухався заднім ходом по своїй смузі руху по головній дорозі, а тому саме ОСОБА_2 мав надати перевагу в русі його автомобілю, так як у нього була перешкода. Після зіткнення він вийшов з авто, переконався у відсутності спору і від`їхав на деяку відстань для того, щоб не створювати перешкод для руху інших автомобілів. Вважає, що в переліку п.10.10 ПДР України відсутня заборона в даній дорожній обстановці руху заднім ходом для його автомобіля, тобто він діяв відповідно до вимог ПДР України.

В судове засідання 09.07.2019 року ОСОБА_1 та адвокат Кушнірук В.М., кожен з них окремо, подали заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з відпусткою адвоката з 02.07.2019 року по 02.08.2019 р., орієнтовну дату розгляду просили визначити з 13.08.2019 р.

При розгляді таких клопотань, присутній в судовому засіданні 09.07.2019 р. ОСОБА_1 особисто, поклався на розсуд суду.

Однак, статтею 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік статтей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст.ст. 124, 122-4 ч.1 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Окрім того, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» наголошено на тому, що особа в розумінні інтервалу часу має вжити заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового рішення.

Тим паче, ОСОБА_1 та його адвокат Кушнірук В.М. приймали безпосередньо участь в судових засідань, де висловлювали свою позицію щодо правопорушення, яку враховано судом при винесенні рішення у справі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він виїжджав від готелю на головну дорогу. Переконався, що перешкод у русі для його автомобіля немає, оскільки на дорозі рух був відсутній, подивися в ліву сторону, автомобілів не було, почав рух, подивився вправо і побачив як з місця швидко рушив автомобіль Пашковського, проте зіткнення уникнути не вдалося. Вважає, що в даній ситуації є вина ОСОБА_1 , оскільки він не мав права здійснювати рух автомобіля заднім ходом, а мав здійснити розворот. Після зіткнення ОСОБА_1 від`їхав на деяку відстань, зупинився і вийшов з автомобіля.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до наступного.

Стаття 124 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за що встановлено відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Стаття 122-4 ч.1 КУпАП, передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця ДТП, до якої вони причетні, за що встановлено відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Протоколи про адміністративне правопорушення, серії БР №№390294 та 026792 від 02 травня 2019 року, складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.п.10.9 та 2.10а ПДР України, вчинив правопорушення, що передбачені ст.124, 122-4 ч.1 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення (а.с.1,36); схемі місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.3), поясненнями учасників ДТП, фотокартками місця, де сталась ДТП (а.с.7-8), поясненнями працівників поліції, що складали протокол про адміністративне правопорушення та відбирали письмові пояснення в учасників ДТП.

Згідно п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до п. 10.10 ПДР України забороняється рух транспортних засобів заднім ходом на автомагістралях, дорогах для автомобілів, залізничних переїздах, пішохідних переходах, перехрестях, мостах, шляхопроводах, естакадах, у тунелях, на в`їздах і виїздах з них, а також на ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи недостатньою видимістю.

Дозволяється рух заднім ходом на дорогах з одностороннім рухом за умови дотримання вимог пункту 10.9 цих Правил та неможливості під`їхати до об`єкта іншим чином.

Як показав в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який є інспектором СРПП№2, він, виконуючи службові обов`язки працівника поліції, виїхав на місце ДТП та складав протокол про адміністративне правопорушення. Оскільки автомобіль ВАЗ 21070 д.н. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом скоїв зіткнення з автомобілем Тойота д.н. НОМЕР_3 , протокол було складено на водія автомобіля ВАЗ 21070 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_1 Також вказав, що з місця зіткнення ОСОБА_1 з`їхав уже коли прибули працівники поліції на місце пригоди.

Оскільки в судовому засіданні встановлено і не заперечується учасниками дорожньо-транспортної пригоди, що ОСОБА_1 , рухався автомобілем ВАЗ 21070 д.н. НОМЕР_2 заднім ходом по автодорозі по вулиці Лесі Українки в місті Полонному в крайній правій смузі руху, внаслідок чого відбулося зіткнення його автомобіля з автомобілем Тойота д.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який виїжджав на головну дорогу, після чого з`їхав з місця пригоди.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд не бере до уваги показання ОСОБА_1 та його адвоката про те, що ОСОБА_1 правомірно рухався заднім ходом головною дорогою, оскільки така заборона міститься в п. 10.10 ПДР України. Як пояснював ОСОБА_1 , він рухався своєю смугою руху по головній дорозі і виявилось, що йому потрібно забрати внука, який знаходився на автобусній зупинці, яку він вже проїхав, тому зупинився і розпочав рух автомобіля задом. В такому випадку ОСОБА_1 мав би здійснити розворот автомобіля.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 ч.1 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення водієм транспортного засобу місця ДТП.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , в межах санкції ст.ст. 124, 122-4 ч.1 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Крім того, суд приходить до висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

В порядку ч.7 ст.283 КУпАП суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст.33,122-4, 124, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати виним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 ч.1 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її ухвалено, та потерпілим, до Хмельницького апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Суддя: Н.А.Горгулько