ПОСТАНОВА
02 липня 2019 року с. Велика Білозерка
Суддя Великобілозерського районного суду Запорізької області Рогоза А.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Великобілозерського відділення поліції Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, монтажника ТОВ «Структум», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 124, ч.4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Згідно з протоколами серії БД № 241569 та серії БД № 241570 від 05 квітня 2019 року, ОСОБА_1 05 квітня 2019 року о 15 годині 19 хвилин керуючи автомобілем марки RENAULT MEGANE Scenic, номерний знак НОМЕР_1 , в районі будинку № 27 по вул. Промисловій в с. Велика Білозерка не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на металевий відбійник мосту по вул.. Промисловій. Після вказаної дорожньо-транспортної пригоди з його участю ОСОБА_1 вживав алкоголь (пиво) до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
У судове засідання, призначене на 14 годину 30 хвилин 02 липня 2019 року, ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки не повідомив, а також не надав лікарняний лист або інший документ, який зобов`язався надати у судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений судом. Крім того, в судові засідання, призначені на 07 травня, 15 травня, 22 травня, 25 червня 2019 року ОСОБА_1 не з`являвся, направляв до суду заяви про відкладення розгляду адміністративної справи з різних причин, що судом сприймається як ухилення особи від явки до суду.
Так, в пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року (заява №3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Згідно з положеннями ст.268 КУпАП інкриміновані ОСОБА_1 адміністративні правопорушення за ст. 124 та ч.4 ст.130КУпАП не відносяться до правопорушень, в яких присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою.
Приймаючи до уваги, що суд позбавлений можливості в рамках Кодексу України про адміністративне правопорушення вжити заходів для забезпечення явки учасників процесу в судове засідання, окрім як шляхом направлення судових повісток, а законом передбачений скорочений термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Захисники адвокат Бузинарська Д.М. та ФОП ОСОБА_2 , які за договором від 08.04.2019 року надають ОСОБА_1 юридичну послугу зі звільнення від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надсилали, про дату та час розгляду адміністративної справи повідомлялися судом завчасно.
Допитаний у судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 свідок ОСОБА_3 пояснив, що у квітні 2019 року, точної дати не пам`ятає, близько 15.30- 16.00 години проходив по мосту на вул. Промисловій в с. Велика Білозерка. В цей час бачив, що керуючи автомобілем марки RENAULT MEGANE Scenic по вул. Промисловій рухається ОСОБА_1 . Коли автомобіль марки RENAULT MEGANE Scenic виїхав на місток його раптово почав обганяти автомобіль червоного кольору марки ВАЗ, ОСОБА_1 виїхав на зустрічну смугу руху і врізався у металевий відбійник мосту. Вийшовши з автомобілю ОСОБА_1 відкрив пляшку пива і почав пити, на зауваження свідка щодо вживання алкоголю пояснив, що йому байдуже. Через 20 хвилин на місце дорожньо-транспортної пригоди приїхали співробітники поліції, в присутності яких ОСОБА_1 продовжував вживати пиво.
В матеріалах адміністративної справи міститься заява ОСОБА_1 начальнику Великобілозерського ВП Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області про припинення перевірки за фактом вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди 05 квітня 2019 року, оскільки претензій ні до кого він не має, потерпілим себе не вважає.
Крім того, судом досліджено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 квітня 2019 року, згідно з яким, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння 1,81%0.
Таким чином, суд, заслухавши показання свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.
Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює, зокрема, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
З положень ч. 4 ст. 130 КУпАП випливає, що адміністративна відповідальність у даному випадку передбачена, зокрема, за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Відповідно до вимог п. 2.10 «є» ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язанийдо проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Як вбачається з відеозапису, наданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 241570, 05 квітня 2019 року ОСОБА_1 на місці дорожньо-транспортної пригоди на мосту по вул. Промисловій в с. Велика Білозерка під час спілкування зі співробітником поліції ОСОБА_6 підтвердив, що вживав алкоголь відразу після дорожньо-транспортної пригоди.
Переглядом відеозапису встановлено, що огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції проводився лікарем ОСОБА_7 з дотриманням вимог розділу ІІІ«Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Аналізуючи відповідно до ст. 252 КУпАП наведені вище докази та надаючи їм правову оцінку, суд доходить висновку, що вони є належними, допустимими та безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.4 ст.130 КУпАП.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, врахувавши характер вчинених правопорушень, особу порушника та його відношення до скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому ОСОБА_1 необхідно призначити адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.4 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
За правилами ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у розмірі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладене стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1., ст. 124, ч.4 ст.130, ст.ст. 276, 277, 279, 280, 283, 284, 289 КУпАП, суддя
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384 грн.20 коп.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Великобілозерський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.Ю. Рогоза