Провадження № 3/761/4274/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Слободянюк П.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу, 28 квітня 2019 року, о 20 годині 10 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем Дачіа (державний номер НОМЕР_1 ) по вул. М. Кривоноса в м. Києві в стані алкогольного сп`яніння, тобто такими діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї провини не визнав при цьому пояснив, що він дійсно 28 квітня 2019 року, близько 20 години 10 хвилин, керував автомобілем Дачіа, державний номер НОМЕР_1 , по вул. М. Кривоноса у м. Києві, коли був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що він погодився. Далі, як пояснив ОСОБА_1 , працівники поліції відвезли його до лікарні « Соціотерапія », де лікар, взявши прилад «Драгер» довго не міг його увімкнути, після чого повідомив, що прибор мабуть вийшов із ладу та запропонував відвезти його до іншого медичного закладу, однак через який проміжок часу під`їхав ще один патрульний автомобіль, з якого вийшов поліцейський, який не представився та зайшов до приміщення лікарні, та через деякий час вийшов з висновком № 004069 в якому містилась інформація, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, а також у передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно вимог п. 17 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

В той же час, на запит щодо надання відео з нагрудної камери АА 00516, на день розгляду адміністративних матеріалів згадане відео до суду надано не було, а заважаючи на пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що взагалі не проходив відповідний огляд, як і не був присутнім при повідомленні про його результати, суд не може взяти до уваги висновок лікаря Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 28 квітня 2019 року.

Більше того, суд зважає і на те, що з`ясувати всі обставини оформлення адміністративних матеріалів в частині документування дій ОСОБА_1 працівниками поліції не виявилось можливим, у зв`язку з неявкою останніх за викликом до суду.

Що ж стосується інших відомостей, зазначених у протоколі серії БД № 302242 про адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 130 КУпАП), в частині керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то такі обставини носять характер припущень, без належного доведення.

У відповідності з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 р.), згідно яких, суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин, суд приходить до висновку про сумнівний характер наявності протиправних дій ОСОБА_1 , а всі сумніви відповідно до правил ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності, і таким чином ця справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючисьст. 130, 247, 251, 252, 266, 283КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя П.Л. Слободянюк