ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження F 33/818/492/19 Головуючий І інстанції F Мельникова І.Д.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді

судової палати з розгляду кримінальних справ

- ОСОБА_1

за участю секретаря

- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 05 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

13 серпня 2018 року працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД F 158945 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 13 серпня 2018 року о 17 годині 45 хвилин в м.Харкові по вул.В.Зубенка, буд.17, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом Ford Cargo, д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спFяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоровFя КЗОЗ ХОНД відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України (далі F ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою суддіМосковського районного суду міста Харкова від 05 листопада 2018 року визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнено з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 352, 40 гривень.

Не погодившись з вказаною постановою, 18 березня 2019 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та винести нову, якою закрити провадження у справі, звільнити його від адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та передати матеріали на розгляд колективу.

Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що при проголошенні оскаржуваної постанови він присутній не був, копії постанови не отримував.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено який саме огляд на стан спFяніння мав пройти водій (на стан алкогольного чи наркотичного спFяніння).

Не зрозуміло у чому саме обвинувачується водій у керуванні з ознаками наркотичного спFяніння чи відмові від проходження огляду.

Відповідальності за керування автомобілем з ознаками спFяніння законодавством не встановлено.

Поліцейським було порушено порядок огляду на стан спFяніння, у звFязку з чим він вважається недійсним, а протокол F недопустимим доказом вини.

У протоколі та поясненнях свідків не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан спFяніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також, що водій відмовився від проходження такого огляду. Також в протоколі не зазначено, що водій відмовився і від проходження огляду у закладі охорони здоровFя.

У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного спFяніння, що спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоровFя.

Водія не відстороняли від керування, що у сукупності з іншими обставинами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за статтею 130 КУпАП.

Посилання у протоколі на порушення пункту 2.5.ПДР України не ґрунтується на законі, адже цей пункт передбачає відмову від проходження огляду на стан спFяніння працівника міліції, у той час як сам протокол склав поліцейський.

Показання свідка не узгоджуються з протоколом, так у письмових поясненнях свідки вказують, що ознакою спFяніння ОСОБА_3 є невідповідність поведінки обстановці, але така ознака серед переліку, зазначеному у протоколі, відсутня. Крім того, пояснення свідків написані на бланках одним почерком. Суддею не допитано свідків у судовому засіданні.

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання підлягає задоволенню.

При перегляді постанови апеляційним судом в судові засідання, призначені 16 квітня 2019 року та 08 травня 2019 року ОСОБА_3 не зFявився, заяв про розгляд справи за його відсутності або про перенесення судового засідання не надав.

Судова повістка про виклик в судове засідання на 08 травня 2019 року направлена за місцем роботи ОСОБА_3 F до ПП «Мегатранс інвест» для вручення ОСОБА_3 (а.с.38).

Враховуючи положення статті 294 КУпАП щодо строків перегляду постанови, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за наявними матеріалами справи за відсутністю належним чином повідомленої особи F ОСОБА_3

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Притягаючи ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обFєктивне зFясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

ОбовFязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імFя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спFяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спFяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровFя України 09.11.2015 F 1452/735 (далі F Інструкція), огляду на стан спFяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі F поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спFяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спFяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спFяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровFя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі F заклад охорони здоровFя).

На підставі пункту 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровFя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровFя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У розумінні вимог статті 266 КУпАП, пункту 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 F 1395 (далі F Інструкція 2), передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровFя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спFяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судовим розглядом встановлено, що 13 серпня 2018 року о 17 годині 45 хвилин в м.Харкові по вул.В.Зубенка, буд.17, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом Ford Cargo, д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спFяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоровFя КЗОЗ ХОНД відмовився в присутності двох свідків.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД F 158945 від 13 серпня 2018 року складений поліцейськими саме за відмову водія ОСОБА_3 від огляду на стан алкогольного спFяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоровFя.

Відмова водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного спFяніння, крім протоколу, також підтверджується:

- поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були свідками відмови водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного спFяніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та в закладі охорони здоровFя. ОСОБА_5 про свідків внесені до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД 158945 від 13 серпня 2018 року та засвідчені їх підписами;

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що ОСОБА_3 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного спFяніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоровFя відмовляється. Відмова ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного спFяніння відбувалась в присутності свідків, що зафіксовано на відеозаписі;

- даними про відсторонення ОСОБА_3 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 265-2, частиною 1 статті 266 КУпАП. Відповідно до розписки ОСОБА_6 прийняв на відповідальне зберігання автомобільНОМЕР_2.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розFяснюються його права і обовFязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_3 таким правом скористався та надав пояснення, в яких зазначив, що вину визнає.

Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП, про невідповідність внесених до протоколу даних ОСОБА_3 не заявлено.

Заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 267 КУпАП ОСОБА_3 не оскаржувались.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.

З огляду на викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД F 158945 від 13 серпня 2018 року стосовно ОСОБА_3 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам статті 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції 2.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення.

Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. Доказів щодо спростування висновків судді про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Не надано таких доказів і апеляційному суду.

З врахуванням викладених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків судді не спростовують, підстав для скасування постанови судді Московського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2018 року не вбачає.

Керуючись ст. ст. 245, 265-2, 266, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження F задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Московського районного суду міста Харкова від 05 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 F залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 05 листопада 2018 року F залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_1