Справа № 308/6192/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Деметрадзе Т.Р., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Петрик В.В., прокурора Малицького С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з управління захисту економіки в Закарпатській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , депутата Ужгородської міської ради, за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , який будучи депутатом Ужгородської міської ради і суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідно до пп. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», у порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, а саме про придбання сільськогосподарської техніки марки МТЗ 320, вартістю 200 000 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП визнав, просив суд звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з закінченням строків.

Адвокат Петрик В.В. в судовому засіданні просив суд звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-6 КУпАП на підставі вимог ч.3 ст.38 КУпАП.

Прокурор Малицький С.І. у судовому засіданні просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, посилаючись на обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №179 від 31.05.2019 року та долучених до нього матеріалів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з диспозицією ч. 2 ст. 172-6 КУпАП адміністративну відповідальність передбачено за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунку в установі банку нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані. Дане адміністративне правопорушення є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого встановлення суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, і суб`єктивна сторона якого може виявлятися як в умисній, так і в необережній формі вини.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до протоколу Ужгородської міської виборчої комісії Закарпатської області «Про результати виборів депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів рад» визначено повноваження гр. ОСОБА_1 , обрано депутатом Ужгородської міської ради.

Тобто, ОСОБА_1 відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Пунктом 9 частини 1 статті 8 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державні службовці зобов`язані, додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це НАЗК. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Реєстр) та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

Судом встановлено, що згідно відповіді головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області №09-06/1302 від 06.05.2019 року, ОСОБА_1 набув право власності на сільськогосподарську техніку, а сааме трактор колісний, марки Беларусь 320.4, 2017 року, днз. 10254 НОМЕР_1 , 26.01.2018 року, вартістю 200 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 придбав сільськогосподарську техніку на суму 200 000 грн., що становить 117 прожиткового мінімуму доходів громадян. Тобто у нього виник обов`язок повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані упродовж періоду з 26.01.2018 року по 05.02.2018 року.

06.02.2018 року ОСОБА_1 порушив порядок, передбачений ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», а саме у десятиденний строк з моменту придбання майна письмово не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, а подав таке 21.12.2018 року.

Згідно з ч.2 ст.172-6 КУпАП у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, зокрема, протокол №180 про адміністративне порушення, пов`язане з корупцією від 31.05.2019 року та інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що гр. ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, як особа, уповноважена на виконання функцій місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Поряд з цим, відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» №13 від 25.05.1998 року, у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП. При цьому, особливу увагу необхідно звертати на з`ясування в кожній справі зокрема і питань, чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП.

В свою чергу, виходячи з ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Так, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи) (пункт 2.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 «У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП».

Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення складається з різних стадій, які відрізняються одна від одної колом учасників провадження, характером проваджуваних дій та їх юридичною роллю, зокрема це: стадія порушення адміністративного провадження та адміністративне розслідування; розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення в ній постанови; перегляд справи у зв`язку із оскарженням постанови по справі; виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Закріплення строків давності слугує кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень (пункт 137 Рішення Європейського Суду з прав людини від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», Заява № 21722/11).

Таким чином, в даному випадку застосування строку накладення адміністративного стягнення є важливим аспектом права на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, при цьому роль такого строку має велике значення, під час інтерпретації в світлі преамбули Конвенції, відповідна частина якої, проголошує верховенство закону, що є обов`язковим для країни, які підписали Конвенцію.

В пункті 7 статті 247 КУпАП містить імперативне правило, згідно із яким провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно пункту 5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» судам слід мати на увазі, що адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення (ч.3 ст. 38 КУпАП). Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Будь-якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Вказівка законодавця у п.7 ст.247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП.

Частиною 3 статті 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Суд констатує, що моментом виявлення правопорушення є не дата складання рапорту, як зазначено в протоколі о/у відділу УЗЕ в Закарпатській області М.В.Сміхайлюк, а дата коли уповноважений НАЗК орган виявив та почав вчиняти дії, щодо збирання інформації з приводу вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а саме запит міському голові м.Ужгород Андріїву Б.С. від 14.02.2019 року №839/39/106/01-2019 року, щодо надання інформації та належним чином завірених копій документів відносно ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, строк для накладання адміністративного стягнення на момент розгляду справи минув, оскільки такий необхідно рахувати з 14.02.2019 року.

Приймаючи до уваги викладене та те, що строк для накладання адміністративного стягнення, визначений ч.3 ст.38 КУпАП, з моменту виявлення правопорушення, та на момент надходження справи для її розгляду до суду та на момент безпосередньо самого розгляду справи минув, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.38, 172-6 ч.2, 245, 247 ч.1 п., 283,-285, 287,-291, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП закрити в зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т.Р. Деметрадзе