КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №33/824/2265/2019 Суддя 1 інстанції - Зелінська М.Б.
Категорія: ч. 1 ст. 163-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , працюючого головним бухгалтером ТОВ «Юрія-Фарм», проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягненняу виді штрафу в дохід держави у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 85 (вісімдесят п`ять) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постановою суду встановлено, що 02.01.2019 року при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Юрія-Фарм», за адресою м. Київ, вул. Амосова, 10, головним бухгалтером якого є ОСОБА_1 було встановлено порушення порядку ведення податкового обліку, в результаті чого встановлено зниження податку на прибуток на загальну суму 2 071 538 грн., в тому числі за 2015 рік на суму 816 133 грн, за 2016 рік 1255405 грн., чим порушено п.п. 134.1.1 п 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України.

На постанову суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 19.03.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

За доводами апелянта, при розгляді даної справи суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, а його висновок про доведеність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано той факт, що акт перевірки, у якому відображено узагальнений опис «нібито» виявлених перевіркою порушень законодавства, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, а тому не може встановлювати відповідальність посадових осіб такого суб`єкта господарювання.

Також ОСОБА_1 вказує на те, що розглядаючи справу про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, судом першої інстанції не враховано вимоги ст. 280 КУпАП та не з`ясовано, чи скористалося ТОВ «Юрія-Фарм» наданим Податковим кодексом України правом на оскарження рішення податкового органу і чи є визначене податковим органом грошове зобов`язання ТОВ «Юрія-Фарм» узгодженим, в той час як з`ясування цих обставин має істотне значення для правильного вирішення справи, що призвело до передчасного висновку щодо наявності в її діях ознак складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Крім цього апелянт зазначає, що на даний час триває процедура оскарження податкового повідомлення - рішення, винесеного на підставі Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки «Юрія-Фарм» № 2/28-10-14-06-02//30109129 від 02.01.2019 року, а тому грошове зобов`язання платника податків не є узгодженим та як наслідок висновок суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може ґрунтуватися виключно на цьому рішенні контролюючого органу до закінчення процедури адміністративного оскарження або до остаточного вирішення справи судом.

Також ОСОБА_1 вказує на те, що суддя районного суду не звернув уваги на те, що протокол про адміністративне правопорушення №14 від 13.02.2019 року відносно неї складено з грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки в графі «особа, яка притягається до адміністративної відповідальності документом, яким встановили особу ОСОБА_1 вказано паспорт Серії НОМЕР_2 , виданий 24.06.97 р. Подільським РУГУ МВС України в м. Києві», однак, дана інформація не відповідає дійсності так як її паспорт серії ТТ номер НОМЕР_4 від 30.05.2013 року, відтак, на думку апелянта, в порушення вимог ст. 280 КУпАП при складанні протоколу особу правопорушника, не встановлено.

Окрім цього апелянт зазначає, що в протоколі зазначений час вчинення адміністративного правопорушення, 02.01.2019 в 16-00 год., не відповідає дійсності, з огляду навіть на те, що перевірка проводилась за період 2015 по 2016 включно.

Також ОСОБА_1 вказує на те, що протокол не містить дати передачі справи до районного суду, про те, чи вважає податковий орган це правопорушення триваючим та не наведено мотивів зазначеного твердження. Крім того, в протоколі не зазначено про те, яка форма вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо таких дій.

Крім цього апелянт зазначає, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення №14 від 13.02.2019 року, ОСОБА_1 ставиться в провину те, що нею порушено порядок ведення податкового обліку, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 2 071 538 грн., чим порушено п.п. 134.1.1, п. 134.1, ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-У1 (зі змінами та доповненнями), однак в п.п. 134.1.1., п. 134.1., ст. 134 Податкового кодексу України прописано лише саме визначення об`єкту оподаткування, згідно якого об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Сам же порядок ведення податкового обліку чітко прописаний починаючи з 1 по 11 абзац п.п. 134.1.1., п. 134.1., ст. 134 Податкового кодексу України. Тобто, на думку апелянта, в протоколі чітко не зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме, які з альтернативних, вище зазначених абзаців можливо були порушені нею.

ОСОБА_1 вказує на те, що як слідує з диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП (Порушення порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків) - відповідальність наступає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тобто в протоколі не зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме, які з альтернативних, зазначених в диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, протиправних діянь вчинено правопорушником, тобто інспектором не розкрито об`єктивну сторону правопорушення. Відтак, на думку апелянта, складений відносно неї протокол про адміністративне правопорушення, який розглядався судом не відповідав вимогам ст. 256 КУпАП. Зазначені обставини залишилися поза увагою судді районного суду, оскільки всупереч положенням п. 2 ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя не перевірив, чи з дотриманням вимог закону складений протокол про адміністративне правопорушення.

Будучи належним чином повідомленою про день та час апеляційного розгляду ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надіславши суду клопотання про розгляд справи про адміністративне правопорушення у її відсутність та за участі захисника. Неявка ОСОБА_1 за наявності клопотання, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не є перешкодою для проведення апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Батури П.О. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Крім того, згідно з приписами ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте, суддею при розгляді даної справи ці вимоги закону були порушені, що призвело до неповного з`ясування обставин справи, які мають суттєве значення для прийняття об`єктивного та правильного рішення в справі.

Відповідно до положень ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Разом з тим, судом першої інстанції не перевірено дотримання під час складання протоколу про адміністративне правопорушення вимог закону.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що 12 лютого 2019 року, головним державним ревізором - інспектором Шульман О.С. за документальною позаплановою виїзною перевіркою ТОВ «Юрія-Фарм» відповідно до акту від 02.01.2019 року №2/28-10-14-06-02/30109127 встановлено, що головним бухгалтером ТОВ «Юрія-Фарм» ОСОБА_1 порушено порядок ведення податкового обліку, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 2071538 грн., в тому числі за 2015 рік на суму 816133 грн., за 2016 рік на суму 1255405 грн., чим порушила п.п. 134.1.1 ст. 134 Податкового кодексу України.

Диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Всупереч цим вимогам Закону у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення суть вчиненого правопорушення виписано так, що не зрозуміло, в чому конкретно полягає з боку ОСОБА_1 порушення встановленого порядку ведення податкового обліку, а посилання на норми Податкового кодексу України не розкриває суті конкретного порушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , чим порушується право останньої на захист.

А ні з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а ні з наявних матеріалів справи не вбачається та не встановлено при розгляді справи в суді, які ж саме дії /бездіяльність вчинені останньою, та в чому полягає її вина у вчиненні правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-1КУпАП. Особа, що складала протокол, обмежилась лише загальними фразами, не зазначивши обставини вчинення саме ОСОБА_1 правопорушення, суть самого правопорушення (дії або бездіяльність та в чому полягають) з посиланням на норму спеціального Закону.

Крім цього, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому не вірно зазначено серію на номер паспорту ОСОБА_1 , оскільки згідно протоколу, особу ОСОБА_1 встановлено за паспортом серії НОМЕР_2 виданим 24.06.1997 року Подільським РВ ГУ ДМС України в м. Києві, проте у ОСОБА_1 паспорт серії НОМЕР_4 виданий 30.05.2013 року Подільським РВ ГУ ДМС України в м. Києві, а відтак невстановлена особа, на яку складено протокол.

Згідно постанови суду, визнаючи ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, суддя місцевого суду формально обґрунтував матеріалами справи, але конкретних доказів у судовому рішенні взагалі не навів, будь-якої оцінки наявним в матеріалах справи документам не надав, фактичні обставини справи не з`ясував, отже не виконав вимоги КУпАП та прийшов до передчасного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Разом з тим, судом першої інстанції не взято до уваги, що ОСОБА_1 не погодилася з висновками в акті перевірки, про що особисто зазначив як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в акті перевірки.

Суддя суду першої інстанції не з`ясував, чи оскаржувався даний акт, чи прийнято за результатами оскарження будь-яке рішення, що є істотним для прийняття рішення у даному провадженні.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Із долучених до апеляційної скарги документів слідує, що Товариство після ознайомлення з актом перевірки подало заперечення на акт документальної позапланової виїзної перевірки від 02.01.2019 року №2/28-10-14-06-02/ НОМЕР_6 та оскаржило у встановленому законом порядку податкове повідомлення-рішення від 31 січня 2019 року № .

Як убачається з ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 червня 2019 року, долученої апелянтом в суді апеляційної інстанції, судом відкрите провадження в адміністративній справі за позовом ТОВ «Юрія-Фарм» до Офісу великих платників податків ДФС України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Крім того, положеннями п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З огляду на те, що процедура судового оскарження податкових повідомлень-рішень триває, тобто акт перевірки контролюючого органу від 02.01.2019 року №2/28-10-14-06-02/30109127 в частині висновків, які стали підставою для донарахування ТОВ «Юрія-Фарм» несплачених податків і штрафних санкцій, в розумінні положень ст. 56 Податкового кодексу України є неузгодженим і такий документ, не може бути визнаний беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Також з матеріалів провадження вбачається, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП суддя місцевого суду розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , яка належним чином не була сповіщена про місце і час розгляду справи, так як в матеріалах справи відсутні дані про направлення ОСОБА_1 повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, а розписка про виклик ОСОБА_1 в судове засідання на 19.03.2019 року о 14 год. 55 хв. (а.с. 43), не містить підпису особи про її отримання.

Враховуючи наведене, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є необґрунтованим.

Враховуючи наведене, доводи апелянта про невиконання суддею місцевого суду при розгляді вказаної справи вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, що і призвело до постановлення незаконного рішення є обґрунтованими, а тому постанова судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року підлягає скасуванню із задоволенням апеляційного прохання ОСОБА_1 про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 85 (вісімдесят п`ять) гривень - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал