КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання - Бендюжик Ю.А.

особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1

захисника ? Веремієнка В.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника Веремієнка Володимира Віталійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 13.02.2019, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду захисник подав апеляційну скаргу на вказану постанову, в якій просить апеляційний суд поновити строк на подачу апеляційної скарги та скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 13.02.2019.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник зазначає, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на її подачу у зв?язку з тим, що копію постанови було отримано з запізненням, а саме 05.03.2019. Однак, оскільки при подачі апеляційної скарги не було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, то постановою Київського апеляційного суду від 19.03.2019 таку апеляційну скаргу було повернуто. Тому наразі захисник повторно звертається з апеляційними вимогами і просить визнати причини пропуску такого строку поважними. Додатково в апеляційній скарзі адвокат зауважує, що в день судового засідання ? 13.02.2019 була ожеледиця та снігопад по всій території міста Києва і як наслідок багатокілометрові затори, через які ОСОБА_1 запізнився в судове засідання, подавши клопотання про перенесення слухання справи, однак йому було повідомлено, що засідання вже відбулось і найближчим часом буде надано постанову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги захисник вказує, що протокол був складений до проведення тесту на стан сп?яніння, результат проведеного тесту не об?єктивний, оскільки ОСОБА_1 того дня спиртних напоїв не вживав, температура навколишнього середовища, вказана в роздруківці приладу "Драгер" та температура навколишнього середовища, вказана в відповіді на адвокатський1 запит Українського гідрометеорологічного центру станом на 15.12.2018 суттєво відрізняється (похибка в 15о С, відео з нагрудної камери поліцейського не містить повідомлень з боку працівників поліції про причину зупинку ОСОБА_1 , а також повідомлень про те, який спеціальний технічний засіб використовується для тестування водія, коли і ким він сертифікований, коли останній раз проходив повірку тощо. Також апелянт зауважує, що на момент ознайомлення з матеріалами справи (січень 2019), письмові пояснення свідків були відсутні, ОСОБА_1 не відсторонювали від керування транспортним засобом. Додатково захисник в апеляційній скарзі посилається на те, що судом всупереч положенням ст.33 КУпАП не враховано особу правопорушника, а саме, його водійський стаж в понад 20 років,раніше не притягався до адміністративної відповідальності, тощо.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 15.12.2018 о 22 год. 10 хв. керував автомобілем "Renault", д.н.з. НОМЕР_1 в м.Києві по вул.Лугова, 16 в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан сп?яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" у присутності двох свідків. Відповідно до тесту №1664, проведеного за допомогою приладу "DRAGER" Alcotest 6820, рівень алкоголю у видихнутому повітрі правопорушника складає 1,14 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Першочергово судом вирішено клопотання захисника Веремієнка В.В. про поновлення йому строку на апеляційне оскарження.

Так, змістом оскаржуваної постанови підтверджується, що особа, яка притягається до відповідальності ? ОСОБА_1 та його захисник ? адвокат Веремієнко В.В. до суду на розгляд справи не з?явився, про день час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с. 26-27).

Згідно доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 запізнився в судове засідання, призначене на 13.02.2019 на 09:00 год., подавши клопотання про перенесення слухання справи.

Вказана обставина підтверджується клопотанням ОСОБА_1 від 13.02.2019 про перенесення судового засідання (а.с. 28).

Згідно апеляційної скарги захисника, про прийняте судом рішення йому стало відомо 05.03.2019 зі змісту копії оскаржуваної постанови 05.03.2019, яка була направлена ОСОБА_1 поштовою кореспонденцією.

Відповідно до штампової відмітки Дарницького районного суду від 07.03.2019, первинну апеляційну скаргу за підписом захисника Веремієнка В.В. подано безпосередньо до канцелярії суду 07.03.2019 (а.с. 33-37), яку з огляду на пропуск строку на апеляційне оскарження та відсутність клопотання про його поновлення постановою Київського апеляційного суду від 19.03.2019 було повернуто за правилами ч.2 ст.294 КУпАП.

Отже, оскільки повернення апеляційної скарги за пропуском строку на її оскарження без розгляду апеляційним судом питання про поновлення такого строку не позбавляє учасників повторно звернутись до апеляційного суду вносячи перед судом клопотання про поновлення строку на звернення з апеляційними вимогами, захисник Веремієнко В.В. подав повторну апеляційну скаргу, в додаток до якої додав клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження (а.с. 58-59).

Перевіривши доводи вказаного клопотання апеляційний суд вважає за необхідне прийняти до розгляду існуючу апеляційну скаргу, оскільки вважає доводи захисника щодо неможливості вчасно прибути ОСОБА_1 в судове засідання через погодні умови поважними причинами неявки до суду, тоді як неявка захисника обумовлена його участю в кримінальному провадженні, що підтверджується змістом клопотання від 13.02.2019.

Відтак, оскільки про прийняте Дарницьким районним судом рішення ОСОБА_1 та його захисник ? адвокат Веремієнко В.В. дізнались 05.03.2019 і без зволікань 07.03.2019 подали апеляційну скаргу, зважаючи на принцип доступу до правосуддя, який випливає з п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, за сукупності наведених обставин суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника Веремієнка В.В. про поновлення йому строку на подачу апеляційної скарги на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 13.02.2019.

Щодо апеляційних вимог захисника Веремієнка В.В., то заслухавши доповідь судді, доводи самого захисника та особи, в інтересах якого подано апеляційну скаргу, які підтримали заявлені апеляційні вимоги та просили суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі за відсутністю події правопорушення, надавши суду пояснення, дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

П.2.9 а) ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9. а) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №230163 від 15.12.2018 в якому викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення, обставини, час та місце вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, вказано відомості про свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і їх підписи, міститься посилання на долучені до протоколу докази, підпис ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом протоколу, дані щодо вилучених документів (а.с. 1);

- роздруківкою приладу "Драгер" Алкотест 6820 від 15.12.2018 №1664, згідно якого результат тестування ОСОБА_1 становить 1.14%о, що також ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом (а.с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп?яніння ОСОБА_1 , в якому вказано спеціальний технічний засіб за допомогою якого проводився огляд, результат огляду ?1.14%о, відомості про те, що ОСОБА_1 згоден з результатом тесту, що останній засвідчив своїм підписом, відомості про свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 3);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського АА-00767, з якого вбачається, що поліцейський при свідках надав ОСОБА_1 запакований муштук, роз?яснив допустиму норму ? 0,2 %о, зробив контрольний забір повітря, роз?яснив яким чином проходиться тест. Після проходження ОСОБА_1 алкотесту, поліцейський озвучив результат огляду ? 1.14%о і повідомив про перевищення допустимої норми більше як в шість разів (а.с. 4).

Наведені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своєму взаємозв?язку ? достатності для підтвердження висновку суду першої інстанції щодо доведеності вини водія ОСОБА_1 в порушенні ним приписів п.2.9. а) ПДР України, що як наслідок тягне за собою відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, вказані докази спростовують версію захисника про те, що ОСОБА_1 був тверезий і в стані алкогольного сп?яніння не керував транспортним засобом.

Стосовно посилань апеляційної скарги про те, що протокол був складений до тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп?яніння, а температура навколишнього середовища з роздруківки алкотестера не відповідала дійсності на момент проведення огляду, то суд вважає, що робоча температура приладу може відрізнятись від температури навколишнього середовища на повітрі, оскільки до початку вимірювання прилад може знаходитись у температурних умовах, що відрізняються від поточних погодних умов. Так само це стосується і часу, який також може не співпадати з реальним у зв?язку з тим, що час на приладі "Драгер" налаштовується самостійно користувачем. Відтак суд приходить до переконання, що наведені захисником причини жодним чином не впливають на результати тестування ОСОБА_1 .

Щодо тверджень апеляційної скарги щодо безпідставної зупинки ОСОБА_1 інспектором поліції, то вказане не є предметом даного судового розгляду, поза як підставою даного судового провадження є протокол про адміністративне правопорушення, складений на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Поряд з цим суд наголошує, що згідно положень п.5. Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МОЗ і МВС України від 09.11.2015 за N 1452/735 сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (в даному випадку приладу "Драгер") надається працівниками поліції на вимогу особи, яка підлягає огляду. А тому, з огляду на відсутність доказів, які б підтверджували вимогу ОСОБА_1 надати сертифікат та свідоцтво, адресовану поліцейським, доводи апеляційної скарги щодо неповідомлення поліцейським про те, який спеціальний технічний засіб використовується для тестування ОСОБА_1 , коли і ким він сертифікований, тощо не заслуговують на увагу.

Неспроможними суд вважає також і доводи захисника про відсутність при ознайомленні з матеріалами справи письмових пояснень свідків, оскільки будь-яких доказів, які б підтверджували, що такі пояснення були, матеріали справи не містять і стороною захисту не надано.

Крім того, відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом після складання на нього працівниками поліції протоколу ? не спростовує самого факту порушення ним, як водієм, вимог п.2.9. а) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Стосовно посилань апеляційної скарги на неврахування судом першої інстанції особи правопорушника при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, то апеляційний суд зважає, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, призначено судом в межах санкції статті, за якою останнього визнано винним ? ч.1 ст.130 КУпАП, яка є абсолютно визначеною, тобто вичерпно визначає вид і кількісну міру адміністративного стягнення, не передбачаючи при цьому альтернативи, тоді як положення ч.2 ст.33 КУпАП не застосовуються до правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

За таких обставин, оскільки по справі зібрано достатньо доказів, які в сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують доведення вини ОСОБА_1 у поза розумний сумнів, в той час як доводи поданої захисником апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Дарницького районного суду міста Києва від 13.02.2019 та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Веремієнка Володимира Віталійовича - залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 13.02.2019, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа №753/969/19

Апеляційне провадження № 33/824/1803/2019

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Гальонкіна Ю.С.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.