КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/2377/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 08 травня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 травня 2019 року Кошарного В.О. визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати через порушення норм процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було істотно порушено порядок проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема, огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер проводився за відсутності свідків. Лише після отримання результатів було залучено одну особу - ОСОБА_2 , яка підписала бланк пояснень та протокол, не будучи очевидцем події огляду. При цьому, другого свідка - ОСОБА_3 на місці події не було.

Не погодившись із результатами огляду та вважаючи його результат (0,22‰) похибкою приладу, оскільки алкоголь він не вживав, ОСОБА_1 вимагав доставити його до медичного закладу для проходження огляду у лікаря-нарколога, однак працівники поліції у цьому йому відмовили.

Крім цього, апелянт звертає увагу, що після проведення огляду працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, чим ставиться під сумнів його перебування у стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з наведеними порушеннями вимог закону вважає результат проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння недійсним.

За наслідком апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 06.03.2019 року о 00 год. 02 хв. керував транспортним засобом «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вулиці Січових Стрільців, 79, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України. За результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю 0,22‰.

Суддя дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 цього КУпАП.

В обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суддя послався на докази, що містяться в матеріалах справи, а саме на дані протоколу про адміністративне правопорушення, акта огляду на стан сп`яніння, результату огляду за допомогою приладу Драгер, відеозапису та письмовими пояснень свідків.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставини справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху України, положення якого забороняють водіям керувати транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, результатом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер стала наявність в його крові алкоголю в кількості 0,22‰, що незначно перевищує допустиму норму. Результат такого огляду зафіксований у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду та письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у присутності яких огляд було проведено.

Однак, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що його зупинили працівники поліції і попросили підписати документи про результати огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, під час проведення огляду свідок присутній не був та не знав його результатів, однак підписав бланк пояснень, акт огляду та протокол, оскільки водій не заперечував проти цього. На місці події не було інших свідків, окрім дівчини-пасажира.

Свідок ОСОБА_4 повідомила суду, що вона перебувала в автомобілі разом з ОСОБА_1 . Після їх зупинки працівники поліції запросили ОСОБА_1 до свого автомобіля, де він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, який відбувався за відсутності інших осіб. Лише після отримання результатів та заповнення всіх документів поліцейські зупинили чоловіка, який ці документи підписав. Також свідок вказала, що ОСОБА_1 не погоджувався з показниками приладу, оскільки не вживав алкоголю, та просив поліцейських направити його до медичної у станови, однак отримав відмову.

На виклики до суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 , підписом якої також засвідчувалися обставини та результат проходження ОСОБА_1 огляду за допомогою приладу Драгер, не з`явилася, тому суд позбавлений можливості безпосередньо перевірити даний доказ на предмет належності та допустимості.

На відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції не зафіксовано обставин проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу у присутності свідків, а тому він не є належним доказом вини водія.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як встановлено під час судового розгляду, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер відбувався за відсутності свідків. У своїх поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 висловив незгоду з результатами алкотестера та просив доставити його для огляду до медичної установи. Незважаючи на це, в матеріалах справи відсутня інформація про направлення ОСОБА_1 до спеціалізованої установи для проходження огляду у лікаря-нарколога.

На переконання суду апеляційної інстанції, такі істотні порушення встановленого законом порядку проведення огляду на стан сп`яніння свідчать про їх недійсність.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються викладені в протоколі обставини щодо керування ОСОБА_5 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі, а саме те, що він 06.03.2019 року о 00 год. 02 хв. керував транспортним засобом «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вулиці Січових Стрільців, 79, в стані алкогольного сп`яніння.

Оскільки суддя не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, його висновки про доведеність вини ОСОБА_6 у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху не відповідають фактичним обставинам справи, а тому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.130 КУпАП є незаконною та необґрунтованою.

За наведених вище обставин постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо ОСОБА_1 - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

З цих підстав апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 08 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - скасувати.

Провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз