КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/2187/2019 Постанова винесена суддею Шестаковською Л.П.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисника Терехова М.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника в справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 січня 2019 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Як встановив суддя місцевого суду, ОСОБА_1 21 листопада 2018 року о 03 год. 40 хв. в м. Києві, по вул. Полярній, 16-А керував автомобілем «Skoda Superb», державний номерний знак НОМЕР_1 , маючи при цьому ознаки наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідий покрив шкіри обличчя). Від проходження на вимогу працівника поліції у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Терехов М.С., посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування законодавства про адміністративні правопорушення, просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 23 січня 2019 року, постановити нову постанову, якою провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

За доводами апелянта суд першої інстанції вийшов за межі обставин правопорушення, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, визнав ОСОБА_1 винним у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, що йому взагалі в провину не ставилося, а також безпідставно вважав доведеними обставини відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння в присутності свідків, не дивлячись на те, що поліцейськими при складанні протоколу свідки не залучались.

З огляду на те, що в справі відсутні будь-які докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як за обставин, викладених у протоколі, так і за обставин, встановлених судом, апелянт просить закрити провадження в справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Терехова М.С. на підтримку апеляційних вимог, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга захисника Терехова М.С. підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суддя місцевого суду, розглядаючи справу щодо ОСОБА_1 , не дотримав, а за результатами її апеляційного розгляду слід визнати обґрунтованими доводи захисника про те, що висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не відповідає фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

За положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Зазначені вимоги закону знайшли своє відображення і в п. 7 розділу 1 Інструкції, в якому визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. При цьому в п. 6 Порядку вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; водночас у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку).

Як убачається з матеріалів справи, 21 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому суть правопорушення викладена наступним чином: ОСОБА_1 21 листопада 2018 року о 03 год. 40 хв. в м. Києві, по вул. Полярній, 16-А керував автомобілем «Skoda Superb», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідий покрив шкіри обличчя, пройшов огляд на стан сп`яніння в установленому порядку у лікаря нарколога, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України (а.с. 1).

Тобто за змістом протоколу ОСОБА_1 обвинувачувався у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, проте долучені до протоколу документи, а це: висновок КМНКЛ «Соціотерапія» від 21 листопада 2018 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.с. 2), аналогічного змісту рапорт поліцейського (а.с. 3) та відеозапис із нагрудної відеокамери/відеореєстратора поліцейського (а.с.5), дають підстави для висновку про те, що огляд ОСОБА_1 за правилами ст. 266 КУпАП не проводився, оскільки він відмовився від такого огляду, тобто не виконав вимоги п. 2.5 ПДР України, за що також передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя місцевого суду, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , встановив інші обставини правопорушення, ніж наведені у протоколі, вважав доведеною винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, не дивлячись на те, що ОСОБА_1 обвинувачувався у порушенні п. 2.9 (а) ПДР України, тобто вийшов за межі суті того правопорушення, яке було викладено в протоколі, що є неприпустимим.

До того ж, суддя місцевого суду, встановивши, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, на вимогу працівника поліції у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків, залишив поза увагою те, що працівники поліції взагалі не залучали під час складання протоколу про адміністративне правопорушення свідків та не виклали в протоколі дії водія щодо ухилення від огляду.

За таких обставин, висновки судді місцевого суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у невиконанні вимог п. 2.5 ПДР України не відповідають фактичним обставинам провадження та не ґрунтуються на доказах, а викладене у протоколі звинувачення у порушенні ОСОБА_1 вимог п. 2.9 (а) ПДР України також не доводиться доказами у справі, оскільки процедура огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, передбачена ст. 266 КУпАП, дотримана не була, тобто такий огляд у даному випадку взагалі не проводився.

Враховуючи наведене, вважаю, що рішення в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 суддею місцевого суду було постановлено з порушенням вимог, передбачених ст.ст. 245, 251, 252, 268, 280 КУпАП, а тому воно підлягає скасуванню. Оскільки в справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 обставин невиконання ним вимог п. 2. 5 ПДР України, як і відсутні підстави вважати, що є доведеним факт порушення ним вимог п. 2.9 (а) ПДП України, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційна скарга захисника Терехова М.С. підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Терехова Миколи Сергійовича задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 січня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір - скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко