Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/736/19
Провадження № 3/483/322/2019
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2019 року м. Очаків

Суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області Шевиріна Т.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Керчі Автономної Республіки Крим, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И Л А :

До Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з Очаківського ВП ГУНП в Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №346756 від 20 квітня 2019 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП, згідно з яким ОСОБА_1 20 квітня 2019 року о 09 год. 10 хв., здійснюючи рух вулицею Будівельників в місті Очакові Миколаївської області, керував легковим автомобілем «ВАЗ 21061» (номерний знак НОМЕР_1 ) з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно 20 квітня 2019 року вранці керував легковим автомобілем «ВАЗ 21061» ( НОМЕР_1 ) по вул. Будівельників в місті Очакові. Коли він вийшов з автомобіля і підійшов до магазину «Ізюм», його окликнули співробітники поліції, після чого запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Він погодився, проте декілька спроб пройти огляд на місці виявилися невдалими, оскільки сигналу про фіксацію будь-якого результату не було. Ймовірна несправність приладу або його некоректна робота підтверджувалася і самими патрульними, які спробувала його відігріти, в тому числі сидячі в автомобілі. Разом із тим, спроби налагодити прилад також не принесли результату. При цьому, використати інший прилад для проходження огляду поліцейські не запропонували, а також не запропонували проходження його у лікарні. Провівши деякий час з патрульними, які так і не змогли надати інший, тобто справний прилад, ОСОБА_1 погодився на пропозицію патрульних відмовитися від проходження огляду.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, слід виходити з такого.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На виконання припису зазначеної правової норми, встановлюючи обставини справи, суддя надає правову оцінку протоколу про адміністративне правопорушення, який є способом фіксації адміністративного правопорушення та доказом, а також іншим доказам у справі.

Так, за змістом протоколу, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), від проходження тесту на стан сп`яніння відмовився, в присутності двох свідків.

Слід зазначити, що об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повторне вчинення якого протягом року утворює склад правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, полягає, зокрема, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 6 ч. І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, лікарем закладу охорони здоров`я.

Крім того, згідно з 6 ч. І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Вказане свідчить про те, що встановлений законом порядок проходження огляду на стан сп`яніння вимагає забезпечення особі можливості пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а вже після реалізації/не реалізації такої можливості запропонувати проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 , здійснивши декілька безуспішних спроб пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», відмовився від його подальшого проходження у присутності двох свідків.

З відео, зокрема, вбачається, що прилад, наданий ОСОБА_1 , не фіксував результат проходження огляду, оскільки через деякий час продування не видавав сигналу. При цьому, з відео не є очевидним той факт, що ОСОБА_1 симулював проходження огляду.

Так, на відео патрульні підтверджують той факт, що прилад працює некоректно, можливо, через тривале перебування батарейок на холоді.

Разом із тим, з відео не вбачається, що ОСОБА_1 було забезпечено можливість проходження огляду за допомогою іншого приладу, зокрема, шляхом виклику іншого екіпажу.

Також, патрульними не доведений той факт, що ОСОБА_1 симулював проходження огляду, що могло бути зроблено шляхом експериментальної спроби продування того самого приладу.

Отже, органом, який направив протокол, не доведено того факту, що встановлену законом процедуру проходження огляду на стан сп`яніння було дотримано.

При здійсненні фіксації зазначеного правопорушення, уповноважена на складання протоколу посадова особа, відповідно до передбаченого статтею 255 КУпАП обов`язку, першочергово має зібрати докази, що підтверджують факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду як на місці зупинки, а після цього в закладі охорони здоров`я.

При цьому, доведенню підлягає й той факт, що особі реально було забезпечено можливість пройти огляд на місці, однак вона від цієї реальної можливості відмовилася.

Матеріали даної адміністративної справи містять суперечливі відомості як щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер», а саме - його відмова була як наслідок кількох невдалих спроб пройти такий огляд та невжиття поліцейськими усіх можливих заходів для проведення такого огляду, так і щодо відмови останнього від проходження огляду у медичному закладі, а саме надані письмові пояснення ОСОБА_1 та свідків не знаходять свого підтвердження у наданих відеозаписах та поясненнях ОСОБА_1 під час розгляду справи.

Вважаючи, що наявні у справі докази не є достатніми у своїй сукупності для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КК України, суд виходить з такого.

За прецедентною практикою Європейського суду з прав людини поняття «кримінальне обвинувачення», вжите в тексті статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Європейська конвенція), підлягає автономному тлумаченню (пункт 81 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08 червня 1976 року («Engel and others v. The Netherlands»). В цьому рішенні Європейський суд вперше вказав на принцип автономного тлумачення поняття «обвинувачення», сформулювавши критерії, які мають бути проаналізовані при вирішенні цього питання (тест Енгеля).

Так, визначення того, чи можна висунуте особі обвинувачення, яке національним законом віднесено до сфери дисциплінарних або адміністративних проступків, вважати кримінальним в розумінні статті 6 Європейської конвенції слід здійснювати за таким критеріями: чи визнається діяння злочином в національному законі, чи поширюється норма закону, якою встановлена відповідальність за таке діяння, на невизначене коло осіб, а також застосувати критерій правових наслідків, тобто оцінити форму та тяжкість правових наслідків в разі вчинення такого діяння.

У своїй практиці, в тому числі у справах «Швидка проти України» (рішення від 30 жовтня 2014 року) та «Гурепка проти України» (рішення від 06 вересня 2005 року) Європейський суд розглядав обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення на предмет дотримання гарантій статті 6 Європейської конвенції.

З урахування викладеного, а також того, що обвинувачення у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП за колом осіб та за ступенем тяжкості покарання, яке загрожує особі в разі визнання її винною, може розглядатися як кримінальне в розумінні Європейської конвенції, суд перевіряє процедуру притягнення особи до відповідальності на предмет дотримання гарантій статті 6.

Так, частиною 2 зазначеної статті Європейської конвенції, зокрема, гарантовано, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

При цьому, процедура дослідження доказів та їх оцінка відноситься на розсуд національних судових установ, які мають керуватися принципами, закладеними в національному законодавстві.

Керуючись принципом кримінального судочинства щодо тлумачення усіх сумнівів на користь обвинуваченого, суд дійшов висновку про недоведеність події правопорушення та вини ОСОБА_1 у його вчиненні належними, допустимими і достатніми доказами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, зокрема, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із недоведеністю події та відсутністю складу адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Постанову протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області особою, щодо якої її винесено, або її захисником.

Суддя: