Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/155/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба А. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2019 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., при секретарі Верещагіній В.В., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 березня 2019 року в справі про притягнення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 поставлено за провину те, що він 26 січня 2019 року приблизно о 14.50 год., в порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху керував автомобілем « ДЕО- Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. В. Чмиленка, 24, що в м. Кропивницькому в стані алкогольного сп’яніння, що підтверджується результатами проведеного на місці зупинки огляду на стан алкогольного сп’яніння, із застосуванням приладу «Драгер».

При таких обставинах, постановою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 березня 2019 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_3 у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп’яніння повністю підтверджується наявними у справі письмовими доказами та відеозаписом обставин пригоди.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді районного суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

З посиланням на практику Європейського суду з прав людини, ст. 6 Конвенції про захист прав людини, рішення ЄСПЛ від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» а також ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості, ОСОБА_3 стверджує про порушення його права на захист та справедливий суд, яке виразилось у тому що, суддя незважаючи на його клопотання про відкладення судового засідання, у зв’язку з хворобою, розглянув справу за його відсутністю, тим самим позбавив його законного права дати відповідні пояснення, представити суду докази та спростувати обставини, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_3 вказує про те, що він не погоджуючись з результатами алкотесту «Драгер» на місці зупинки просив працівників патрульної поліції дати йому можливість повторно пройти огляд на стан алкогольного сп’яніння у медичному закладі, однак працівники поліції йому відмовили, чим грубо порушили вимоги п.п.6,7 Розділу Іінструкції № 1452/735, оскільки зобов’язані були забезпечити проведення такого огляду в найближчому закладі охорони здоров’я, невиконання цих вимог є порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

ОСОБА_3 вважає незаконними дії працівників патрульної поліції щодо оформлення протоколу за керування автомобілем у стані алкогольного сп’яніння, з яким він був незгоден та безпідставне притягнення його судом до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У заяві ОСОБА_3 також просить поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження, оскільки постанову судді районного суду від 01 березня 2019 року він отримав лише 18 березня 2019 року, після неодноразового звернення до голови суду.

З’ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу і просив суд її задовольнити, зваживши його доводи, а також перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п’ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів, справа про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, незважаючи на його клопотання про відкладення розгляду, у зв’язку з хворобою, розглянута без нього, що призвело до порушення його права на захист та обмежено доступ до справедливого правосуддя.

При таких істотних порушеннях, постанову судді районного суду про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КупАП не можна вважати законною та обґрунтованою, а тому її слід скасувати.

Таким чином, права ОСОБА_3 ( ст.268 КУпАП ) порушені, строки на апеляційне оскарження постанови суду від 01 березня 2019 року пропущені ОСОБА_3 з незалежних від нього, об’єктивних причин.

В контексті застосування на практиці ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, а також положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови слід поновити.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп’яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп’яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом лікарем закладу охорони здоров’я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп’яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров’я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп’яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп’яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров’я.

Працівники поліції при встановленні порушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення повинні неухильно дотримуватись Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію", інструкцію (затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованої в МЮ України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853) з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, в якій в розділі IX викладені особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вказав, що з протоколом не згоден.

Під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, ОСОБА_3 пояснив, що страждає від хронічної хвороби хребта, приймає знеболюванні препарати, 26 січня 2019 року приблизно 14.50 год. повертався з роботи, до цього алкогольні напої не вживав, свою поведінку (мляву мову та нестійку ходу) пояснив різким болем у спині.

Крім того, ОСОБА_3, зазначив про те, що працівник патрульної поліції сам придумав версію про вживання ним алкогольних напоїв перед виїздом і сам власноруч про це написав у поясненнях, які він підписав.

У рішенні по справі «О’ Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов’язки у правовому полі.

Переглядом наявного у справі відеозапису, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_3 погодився на місці зупинки пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного приладу DRAGER Alcotest, який виявився позитивним та його результати не оспорював, на проходженні повторного огляду у наркологічному диспансері не наполягав.

Апеляційний суд відмічає, що протокол, пояснення свідків, у своїй сукупності з відеозаписом, який міститься у справі дозволяють зробити висновок про те, що ОСОБА_3 мав право і міг оспорювати результати огляду на стан алкогольного сп’яніння із застосуванням DRAGER Alcotest, шляхом проходження повторного огляду у наркологічному диспансері, а працівники поліції у разі його не згоди зобов’язані були забезпечити його проходження у медичному закладі.

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що у діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Однак, у зв’язку з істотними порушеннями вимог ст. ст. 245, 268, 280 та 283 КУпАП, допущених суддею під час розгляду справи стосовно ОСОБА_3, постанова залишитись в силі не може і підлягає скасуванню.

Згідно ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

В даному випадку строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 сплинув ще 26 січня 2019 року, а тому провадження в справі, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, у зв’язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 245, 250, 247, 251, 252, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі закрити, у зв’язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д.Л. Іванов