Справа № 574/49/19
Провадження 3/574/39/2019
П О С Т А Н О В А
25 лютого 2019 року м. Буринь
Суддя Буринського районного суду Сумської області Куцан В.М., в участю секретаря судового засідання Лігерко Т.О., в присутності захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з ОСОБА_2 Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,
за ст.130 ч.1 КУпАП,
Відносно ОСОБА_3 складено протокол про те, що він «08 січня 2019 року, о 21 годині 35 хвилин, в м. Буринь по вулиці Новоселівській, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, проводив навчання керуванню автомобілем НОМЕР_1 свого сина ОСОБА_4, чим порушив вимоги п.п.2,9 ПДР України».
В судовому засіданні ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення за вищевказаних обставин не визнав і пояснив, що у вечері 08.01.2019 року він був вдома, але йому необхідно було придбати квиток на залізничний потяг, оскільки він хотів поїхати на заробітки. Так як він був напідпитку, за руля сів його неповнолітній син ОСОБА_4. Вони придбали на залізничному вокзалі квиток і поверталися додому, коли в м. Буринь їх зупинили поліцейські. Помітивши, що автомобілем керує підліток, вони почали говорити, що він навчає його їзді на автомобілі. Коли він почав заперечувати, поліцейські пригрозили поставити автомобіль на штраф майданчик. Він не заперечував, що перебував у стані алкогольного спяніння, але коли його привезли до лікарні, відмовився підписати відповідний висновок бо транспортним засобом не керував. На місці зупинки йому не пропонували пройти огляд на стан спяніння. Потім поліцейські склали два протоколи про адміністративне правопорушення відносно нього та один відносно сина.
Свідок ОСОБА_4 підтвердив, що 08.01.2019 року коли їх з батьком зупинили працівники поліції, автомобілем керував він. Батько не проводив ніякого навчання, просто йому терміново було необхідно придбати на залізничному вокзалі квиток і він погодився його підвезти. Сам він їхати не міг, так як перебував в стані алкогольного спяніння. За кермом він їздить з 14 років. Коли поліцейські возили батька до лікарні, а потім до райвідділу поліції, він сам їздив за кермом.
Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, покази свідків, дослідивши надані докази і давши їм оцінку, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до п.п.2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, а згідно ч.5 цієї статті огляд особи на стан алкогольного сп'яніння проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.
В матеріалах справи відсутні жодні докази, які б спростували доводи ОСОБА_3 поза розумним сумнівом на його згоду проведення огляду працівниками поліції на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів.
Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, чи іншого спянінням затверджений Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103.
Згідно п.4 цього Порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.
Пунктами 5 та 6 Порядку встановлено, що результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Акт огляду на стан спяніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану спяніння.
Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.
Системний аналіз вказаних положень та ст.266 КУпАП дозволяє дійти висновку, що направленню особи, яка керує транспортним засобом до медичного закладу з метою проведення огляду на стан спянінням повинно відбуватися тільки після відмови останньої від проходження такого огляду на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, або незгоди з результатами такого огляду.
З досліджених матеріалів доданих до протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається жодного доказу, який би стверджував дотримання працівниками поліції встановленого вищевказаними нормативними актами порядку направлення ОСОБА_3 до закладу охорони здоровя з метою проведення огляду на стан алкогольного спянінням.
За таких обставин, приходжу до висновку, що працівники поліції порушили вимоги ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спянінням або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.
При цьому судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_3 не виконував функції водія, так як транспортним засобом керував його неповнолітній син ОСОБА_4.
Доводи працівника поліції, що ОСОБА_3 проводив навчальну їзду ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені належними і допустимими доказами.
Розділом 24 Правили дорожнього руху України встановлено порядок проведення навчальної їзди.
Зокрема, відповідно до п.24.5 ПДР навчальна їзда на дорогах дозволяється тільки в присутності спеціаліста з підготовки водіїв і за достатніх початкових навичок водіння у того, хто навчається.
Транспортні засоби (за винятком мотоциклів, мопедів та квадроциклів), на яких проводиться навчання, повинні мати розпізнавальні знаки "Учбовий транспортний засіб" відповідно до вимог підпункту "к" пункту 30.3 цих Правил. Автомобілі, які систематично використовуються для навчання також повинні бути обладнані додатковими педалями зчеплення (у разі коли конструкція транспортного засобу передбачає педаль зчеплення), акселератора (у разі коли конструкція транспортного засобу допускає можливість обладнання такою педаллю) і гальмування, дзеркалом або дзеркалами заднього виду для спеціаліста з підготовки водіїв (п.24.8).
Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-ХІІ встановлено, що особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов'язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.
Підготовка, перепідготовка і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів здійснюються в акредитованих закладах незалежно від форми власності та підпорядкування, які за результатами атестації отримали відповідний атестат. Підготовка, перепідготовка і підвищення кваліфікації водіїв здійснюються спеціалістами, які відповідають визначеним кваліфікаційним вимогам центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я. Перелік вимог до закладів, кваліфікаційні вимоги до спеціалістів, які здійснюють таку підготовку, визначаються спільним актом Міністерства внутрішніх справ України, центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах освіти і науки, транспорту та охорони праці.
Постановою Кабінетом Міністрів України від 20.05.2009 року №487 був затверджений «Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів» (далі Порядок), який визначає процедуру підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.
Відповідно до п.3 вказаного Порядку, підготовка, перепідготовка і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, що експлуатуються на вулично-дорожній мережі загального користування, проводяться акредитованим у визначеному законодавством порядку закладом, що зареєстрований в територіальних органах з надання сервісних послуг МВС за його місцезнаходженням. У разі коли зазначена діяльність здійснюється філією, така філія обліковується в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС за її місцезнаходженням.
Транспортні засоби, які використовуються в процесі підготовки водіїв, повинні бути обладнані відповідно до вимог Правил дорожнього руху та
зареєстровані в уповноваженому органі МВС (п.17 Порядку).
Для вивчення Правил дорожнього руху, будови та експлуатації транспортних засобів, основ безпеки руху залучаються атестовані спеціалісти, які відповідають кваліфікаційним вимогам, визначеним спільним наказом МВС, МОН, Мінінфраструктури та Мінсоцполітики (п.18 Правил).
Системний аналіз наведених нормативно-правових актів у поєднанні з положеннями Розділу 24 ПДР України, дозволяє зробити висновок, що проводити навчання їзді на транспортному засобі має право не будь-яка особа, яка має посвідчення водія, а лише відповідні атестовані спеціалісти, які відповідають кваліфікаційним вимогам, і саме така особа також є водієм в розумінні п.1.10 ПДР України.
Зазначене узгоджується і з розясненнями, що містяться в п.27 Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, за яким керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Таким чином, висновок зроблений поліцейськими, що перебування ОСОБА_3 безпосередньо в транспортному засобі в стані алкогольного спяніння, коли його неповнолітній син керував цим транспортним засобом, прирівнюється до виконання функцій водія, не ґрунтується на вимогах вищенаведених нормативних актів та суперечить встановленим судом фактичним обставинам справи.
З наведених підстав є сумнівними і доводи ОСОБА_5 в наявності в діях ОСОБА_3 ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, по якій його було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі постанови від 08.01.2019 року серія ДПО18№117601 (а.с.5).
Між тим, як видно з акту знищення зіпсованих протоколів та постанов справи про адміністративне правопорушення, а також рапорту інспектора сектору превенції ОСОБА_2 ОСОБА_6, постанова про накладення адміністративного стягнення відносно неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, була знищена як неправильно оформлена.
Оцінюючи вказані обставини в їх сукупності, вважаю, що зазначений протокол складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, оскільки в ньому викладені факти, що не відповідають обставинам встановленим в судовому засіданні, а тому він не може бути взятий до уваги як належний та допустимий доказ.
Частиною 1 статті 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і порядку, встановлених законом.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Виходячи із змісту ст.8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, положення ст.62 цього Закону розповсюджуються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Таким чином, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Керуючись ст.ст.36,247,283-285 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_3, закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М.Куцан