ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження F 33/803/417/19
Справа F 212/1667/19
Суддя у 1-й інстанції - Власенко М.Д
Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2 напостанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю:

захисника F ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік. Також стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 384,20 гривень на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, 15 лютого 2019 року о 21.19 годин, в м. Кривому Розі по вул. Ракітіна, біля будинку F10, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спFяніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, порушення мови), від проходження огляду на стан спFяніння у встановленому законом порядку на визначення стану алкогольного спFяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest F6820» та проведення такого огляду у мед. закладі, водій ОСОБА_2, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 а Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, адвокат ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, адвокат ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2, зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення особи для проходження медичного огляду на стан спFяніння, а тому в діях ОСОБА_2 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку адвоката ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовFязаний повно, всебічно та обFєктивно зFясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» F14 від 23 грудня 2005 року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД F 209173 від 15 лютого 2019 року (а.с. 1); письмовими поясненнями свідків (а.с. 4-5), рапортом працівника поліції (а.с. 6) та відеозаписом з нагрудної камери (а.с. 8).

Доводи апелянта стосовно того, що в матеріалах справи не міститься направлення в ОСОБА_2 для проходження медичного огляду на стан спFяніння є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, оскільки «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спFяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакціїF, не містять положень про обовFязок працівників поліції вручати таке направлення на проходження медичного огляду на стан спFяніння у разі відмови водія від його проходження.

Разом з тим, це не позбавило можливості ОСОБА_2 пройти такий медичний огляд за власною ініціативою на підставі його заяви, враховуючи, що стосовно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП..

Вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши зібрані у справі докази та давши їм належну оцінку, суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_2 дійсно порушив п. 2.5 а ПДР України та його дії містять склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції F без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 рокувідносно ОСОБА_2F залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_3