ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/402/19 Справа № 194/79/19
Суддя у 1-й інстанції - Соколова Ю.І. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 15 січня 2019 року о 04 год. 30 хв. в м. Тернівка Дніпропетровської області по вул. С.Маркова, 3, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити. Разом з апеляційною скаргою, заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування пропущеного строку, зазначає, що не був присутній при розгляді справи і прийнятті постанови. Копію постанови отримав лише 02 березня 2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що жодних повісток про дату та час судового засідання на свою адресу не отримував, також в матеріалах справи відсутні поштові повідомлення про отримання судових повісток, так сама як відсутнє повідомлення про те, що повістка повернута до суду у зв'язку з відмовою її прийняття або за терміном зберігання, що свідчить про те, що судом першої інстанції не перевірена поважність причини неявки до суду особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чим порушено ст. 268 КУпАП.

Вважає, що судом належним чином не було з'ясовано обставин щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, а висновки викладені в постанові не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки зазначена в протоколі відмова від проходження медичного огляду є неконкретизованою і такою, що суперечить встановленому, вказаною ст. 266 КУпАП, порядку проведення огляду на стан сп'яніння, так як ані з протоколу про адміністративне правопорушення, ані з пояснень свідків не вбачається чи пропонувалось ОСОБА_1 пройти медичне обстеження в закладі охорони здоров'я в разі відмови від проходження огляду поліцейським за допомогою спецзасобу "Драгер".

Окрім того, зазначає, що до суду першої інстанції не викликалися свідки, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, при тому, що самі пояснення написані однією рукою працівника поліції, містять однаковий текст, однакові підписи та мають різницю лише в анкетних даних. Також в поясненнях не зазначено від саме якого огляду відмовився ОСОБА_1

Звертає увагу на те, що будь-яких інших доказів його вини, крім пояснень свідків та пояснень останнього, які як він вказує, він не давав, в матеріалах справи відсутні.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, а також причини пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_1 яка зводиться до його відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи та відсутності повідомлення про розгляд справи та копія постанови своєчасно йому не направлялась, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску останнім строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю за необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд розглянув справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є хибними та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так у відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпного переліку за якими обов'язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, а тому суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, розглянув адміністративну справу.

В даному ж випадку, ОСОБА_1 було забезпечено право на апеляційний перегляд справи, що є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України, та оскарживши постанову по справі про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі виклав свої письмові пояснення, щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вини останнього, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції було надано належну оцінку, зокрема: протоколом серії БД № 274174 від 15 січня 2019 року, складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст.ст. 254,256 КупАП; рапортом працівника поліції, в якому викладені фактичні обставини скоєного ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, який проведений у зв'язку із виявленням у водія ОСОБА_1 ознак, а саме - різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей; поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з яких вбачається, що за їх участі водій ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують перебування у стані алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Крім того, з пояснень свідків не вбачається, що ОСОБА_1 заперечував проти проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер». Відсутні такі заперечення на момент складання протоколу і від водія, оскільки ані протокол про адміністративне правопорушення, ані акт огляду на стан сп'яніння, і квитанція показів приладу «Драгер» не містять ніяких заперечень з його боку, що спростовує доводи апеляційної скарги, стосовно його незгоди із вказаними висновками.

Посилання в апеляційній скарзі на той факт, що пояснення свідків здійснені шаблонно та однією рукою, не обґрунтованими та безпідставними, оскільки нормами КУпАП, не передбачено вимог до відібрання пояснень. Зазначені поясненні були відібрані інспектором патрульної поліції, та з власними підписами свідків.

Крім того, з наявних в матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_1 , останній зазначив, що вживав пиво 0,5 л. після чого керував автомобілем.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, стосовно того, що судом не викликалися свідки, оскільки це є право сторін, а не обов'язком суду.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП. При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун