КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1618/2019 Суддя 1 інстанції - Курова О.І.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кравченко Т.Т. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.03.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.03.2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 , 29.12.2018 року о 22 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Жилянська, 69 керував транспортним засобом Hyundai Santa FE, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, не розбірлива мова. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, проводився із застосуванням приладу «Драгер Alcotest 6820» ARНК-0556, тест № 1260, результат тесту 2.07 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Кравченко Т.Т. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року скасувати, а справу № 760/667/19 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

За доводами апелянта, постанова суду першої інстанції є незаконною, необгрунтованою та такою, та такою, що винесена з порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що 29 грудня 2018 року о 23 год. 30 хв. в м. Києві на вул. Жилянська 69 ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом Hyundai Santa FE, д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений патрульною поліцією з підозрою у керуванні транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння. На прохання патрульного ОСОБА_1 у добровільному порядку пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат огляду позитивний 2,07%. Не погоджуючись з результатом пристрою «Драгер» ОСОБА_1 запропонував патрульному проїхати до медичного закладу для повторного проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння, проте патрульним булойому відмовлено.

Захисник зазначає, що відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляду, проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відтак, на думку апелянта, інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, а в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Апелянт вказує на те, що згідно до п. п. 8, 12, розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.

Крім цього захисник зазначає, що аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

На переконання апелянта, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, тому вважається недійсним. Такий висновок був викладений Солом`янським районним судом м. Києва у Постанові від 15 листопада 2016 року по справі № 760/14659/16-п, але не був взятий до уваги судом підчас розгляду даної справи.

Крім цього захисник зазначає, що відповідно до вимог ст. 265-2 КУпАП передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку. Згідно вимог ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, проте, на працівниками вищезазначені вимоги не дотримані, останні не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та не здійснили тимчасове затримання транспортного засобу, а навпаки вилучивши посвідчення водія видали тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, що, на думку апелянта, вказує на сумніви щодо ґрунтовності доводів та беззаперечності доказів, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння та мав ознаки, за якими поліцейські прийшли до висновку, що він перебуває а стані алкогольного сп`яніння.

Також апелянт зазначає, що 21 січня 2019 року до Управління патрульної поліції було надіслано адвокатський запит, у якому просили надати у письмовому вигляді інформацію, а саме: сертифікат відповідності на газоаналізатор «Alcotest 6820» ARНК-0556 та дозвіл на його використання; дати повірок газоаналізатора Drager «Alcotest 6820», що проводилися протягом періоду експлуатації приладу; сертифікат відповідності нагрудної камери (відео реєстратора) АА00004. Відповідь на запит була отримана 04 лютого 2019 року, в якій Управління патрульної поліції посилається на те, що газоаналізатор Drager «Alcotest 6820» знаходиться в Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволений для застосування на території України.

Захисник стверджує, що в даному реєстрі відсутня будь-яка інформація саме про Drager «Alcotest6820», так само і відсутня інформація про даний газоаналізатор у сертифікаті відповідності засобів вимірювальної техніки. Інформація про Drager «Alcotest 6820» відсутня і в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки.

Апелянт зазначає, що дані реєстри мають загальні відомості про газоаналізатори, а тому слід керуватися Наказом Міністерства Внутрішніх Справ від 01.03.2010 № 33 Зареєстровано н Міністерстві юстиції України 30 березня 2010 р. за № 262/17557 «Про затвердження переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху», який діяв на момент огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 Даним наказом, встановлюються спеціальні технічні засоби для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Проте в цьому переліку відсутній газоаналізатор «Alcotest 6820». Відтак, на переконання апелянта, використання такого «Drager» для встановлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням та в сукупності з іншими наявними порушеннями, є підставою для визнання такого огляду недійсним, а результати огляду Drager «Alcotest 6820» про результати виявлення стану алкогольного сп`яніння належним та допустимим доказом.

Крім цього захисник вказує на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, поясненняхсвідків та відеозапису вбачаються невідповідність у часі. Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 125861 вбачається, що він складений 29.12.2018 року о 23 год. 30 хв., проте, час проходження огляду на стан сп`яніння зафіксовано о 22 год. 42 хв., а із пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_1 29.12.2018 року о 23 год. 15 хв. пройшов перевірку для встановлення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

На думку апелянта, вказані факти невідповідності вказують на те, що перевірка на встановлення стану сп`яніння була проведена без участі свідків, та з порушенням вимог законодавства Вищезазначене вказує на сумніви щодо належності та допустимості доказів у даній справі, а саме належності та допустимості протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків, що міститься у матеріалах справи.

Також захисник вказує на те, що судом також не досліджено, що даний протокол складений відносно іншої особи, адже відповідно до протоколу дата народження ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча відповідно до вилученого водійського посвідчення дата народження ОСОБА_1 - 30 квітня 1982 року, що на думку апелянта, це є грубим порушенням при заповненні протоколу з боку правоохоронних органів, адже за дане правопорушення можна притягти особу, яка його не вчиняла.

Кім цього апелянт зазначає, що 22 лютого 2019 року було отримано відповідь на запит від 21 січня 2019 року, у якому Управління патрульної поліції у м. Києві надало Сертифікат відповідності та 2 декларації про відповідність, проте, на думку захисника, є незрозумілим, чи дійсно ці документи підтверджують відповідність нагрудної відеокамери АА00004, оскільки на доданих документах відсутній номер відеокамери, що сертифікована та відсутня будь-яка ідентифікація нагрудної відеокамери. У зв`язку, на думку апелянта, не має впевненості, що додані сертифікат та декларації відповідності відповідають саме про справність та відповідність нагрудної відеокамери АА00004. Таким чином, запис доданий до матеріалів не є належним та допустимим доказом.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, проте адвокатом Кравченко Т.Т. подано заяву про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Кравченко Т.Т., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, допитавши інспектора патрульної поліції - ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_6 , перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до п.п. 1, 6, 7, 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу 1 цієї інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. При цьому огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу проведеного поліцейським зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

І як передбачає п. 7 розділу 2 вищезазначеної Інструкції, лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та вищенаведених в даній постанові доказів вбачається повне дотримання працівниками поліції вимог інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів.

Порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, в стані алкогольного сп`яніння, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 125561від 29 грудня 2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 29.12.2018 року о 22 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Жилянська, 69 керував транспортним засобом Hyundai Santa FE, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, не розбірлива мова. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, проводився із застосуванням приладу Драгер, тест № 1260, результат позитивний - 2.07 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, за що відповідальність, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Зазначений протокол підписаний особою, яка його склала, двома свідками та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, і який протокол підписав без будь - якого зазначення про незгоду з вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення результатом огляду.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються результатами проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, здійсненого працівниками поліції на місці зупинки, з використанням спеціального технічного засобу «Drager» Alkotest 6820, тест №1260 від 29.12.2018 року, цифровий показник якого становить 2,07 ‰ (при дозволених не більше 0,2 ‰).

Зазначений результат огляду зафіксовано й в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, який підписаний двома свідками. При цьому в даному акті ОСОБА_1 в графі «З результатом огляду згоден» поставив свій підпис. Будь-яких зауважень щодо результату тесту ОСОБА_1 не висловлював і в протоколі чи акті огляду не зазначив і відповідно будь - якого прохання про проведення огляду.

Окрім того, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтверджується добровільна згода ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, а також підтверджуються і результати такого огляду, які склали 2,07 ‰, з якими, згідно показань свідків, ОСОБА_1 повністю погодився. Дані свідки правильність результату проходження огляду та факт погодження ОСОБА_1 з результатами огляду підтвердили своїми підписами в протоколі про адміністративне правопорушення, а також акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

За клопотанням сторони захисту до суду апеляційної інстанції викликалися свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції пояснив, що він, 29.12.2019 року рухаючись по вул. Жилянській в м. Києві був зупинений працівниками поліції в якості свідка для засвідчення факту проходження водієм огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Інспектори поліції пояснили йому, що ними було зупинено водія за порушення ПДР України, при спілкуванні з водієм, у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Свідок зазначив, що водій був у кайданках та з явними ознаками алкогольного сп`яніння. У його присутності і присутності ще одного свідка водієві працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», проте водій тривалий час ігнорував пропозицію інспекторів поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння і лише через деякий час погодився пройти тест за допомогою приладу «Драгер». Результат тесту був позитивний. Після завершення процедури огляду він, та інший свідок підписали пояснення та поставили свої підписи у протоколі про адміністративне правопорушення. Свідок зазначив, що будь-якої незгоди з результатом огляду, а також пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі водій не висловлював.

Після надання пояснень свідком ОСОБА_6 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисником Кравченко Т.Т. було знято клопотання про допит свідка ОСОБА_7 .

Також в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції було допитано інспектора патрульної поліції ОСОБА_9 , який пояснив, що 29.12.2019 року під час патрулювання у складі екіпажу ними на вул. Жилянській в м. Києві було помічено автомобіль, який рухаючись, порушував ПДР України. Шляхом переслідування вказаний автомобіль було зупинено. Водієві було пояснено причину зупинки та було запропоновано надати посвідчення водія та документи на автомобіль. У водія було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». Також інспектор зазначив, що водій намагався залишити місце зупинки, у зв`язку з чим до нього було застосовано спецзасіб-кайданки. У присутності свідків водієві неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», проте певний час ігнорував таку пропозиція. Через деякий час ОСОБА_1 , в присутності двох свідків пройшов огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер», результат тесту склав 2,07 ‰. Будь-якої незгоди з приводу результату тесту чи прохання пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі водій не висловлював, а тому, оскільки водій добровільно погодився пройти огляд на місці зупинки, не заперечував результат огляду, тому, поїхати до лікаря-нарколога йому не пропонували і відповідно направлення на огляд водія в медичному закладі не виписували. Також інспектор пояснив, що за результатом огляду, на водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснено суть правопорушення та одночасно водієві було повідомлено, що його відсторонено від керування транспортним засобом, а автомобіль ОСОБА_1 забрав його товариш.

З приводу того, що у протоколі міститься виправлення з 1982 року народження на 1983 рік, інспектор поліції пояснив, що оскільки водій не надав інспекторам поліції на місці зупинки документи, які посвідчують його особу, анкетні відомості ОСОБА_1 було взято з бази «Армор», і в протоколі було вірно зазначено 1982 рік народження, а ким було зроблено виправлення, інспектору поліції не відомо.

Щодо часу, який відображається на камері відеореєстратора працівник поліції зазначив, що вони отримують боді-камери при заступанні на патрулювання, і у інспекторів поліції відсутня можливість самостійно встановлювати чи корегувати час та дату.

Пояснення інспектора поліції та свідка ОСОБА_6 узгоджуються між собою та повністю підтверджуються відеозаписом з місця події який долучено працівниками поліції до матеріалів адміністративної справи, з якого вбачається, що інспектор поліції повідомляє ОСОБА_1 що вбачає ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». Також інспектор поліції попросив водія надати посвідчення водія та документи на автомобіль, проте водієм неодноразово така пропозиція була проігнорована, при цьому ОСОБА_1 зазначив, що вищевказані документи у нього відсутні. Після неодноразового прохання надати документи інспектор поліції повідомляє ОСОБА_1 , що у разі непред`явлення документів, його було доставлено до відділення поліції. Через невиконання законних вимог працівників поліції до ОСОБА_1 було застосовано спецзасіб-кайданки.

Після згоди водія пройти огляд, інспектором поліції було запрошено двох свідків та в їх присутності запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». Після неодноразової пропозиції в присутності свідків водій погодився пройти огляд на приладі «Драгер». Результат тесту склав 2,07‰. Будь якої незгоди з результатом огляду ОСОБА_1 не висловлював, як і не висловлював прохання пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Після завершення процедури огляду, на водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснено суть правопорушення, та запропоновано підписати протокол. Інспектор поліції також пояснив ОСОБА_1 , що у разі відмови від підписання протоколу, йому не буде надана його копія, а також не буде надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Крім цього працівник поліції повідомив водієві про те, що його відсторонено від керування транспортним засобом, та запропоновано зателефонувати до знайомого тверезого водія, який зможе забрати його транспортний засіб.

Відтак, доводи апеляційної скарги про те, що огляд водія на стан спяніння проведено у відсутність свідків, про те, що ОСОБА_1 не погоджувався із результатами проведеного огляду, що повинно було бути підставою для пропонування працівниками поліції йому проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та про порушення працівниками поліції Інструкції в частині не відсторонення водія від керування транспортним засобомє безпідставними, та спростовуються вищенаведеними доказами.

При цьому незначна розбіжність в часі проведення огляду водія, зазначеному в поясненнях свідків та зафіксованому на відеозаписі подій, не дає суду підстав сумніватись в належності та допустимості доказів у даній справі.

Що стосується доводів захисника про те, що газоаналізатор «Alkotest 6820», який застосовувався для визначення стану сп`яніння щодо ОСОБА_1 , не відноситься до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, то такі доводи апеляційний суд вважає безпідставними також, виходячи з наступного.

Перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху, затверджений наказом МВС № 33 від 01 березня 2010 року, не поширюється на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України. Згідно з пунктами першим та третім розділу ІІ Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року № 1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. № 43 зазначеного переліку це газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Використаний під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 газоаналізатор Drager Alcotest 6820, в свою чергу, входить до вказаного вище переліку газоаналізаторів марки «Drager Alcotest» з необмеженим строком дії свідоцтва.

Відповідно до листа (який є загальнодоступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18 січня 2018 року на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, згідно з яким, використання медичних виробів «Газоаналізатори Alcotest Drager №6820, які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Апелянтом не наведено переконливих доводів щодо неможливості застосування приладу Drager Alcotest 6820, або заборони використання його на території України, за умови правомірності введення такого в експлуатацію на час дії дозвільних документів та своєчасного проходження відповідного калібрування.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 № 1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за № 1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для Газоаналізаторів - один рік.

Згідно роздруківки, яка міститься в матеріалах справи, Alcotest Drager №6820, номер приладу ARНК-0556 останнє калібрування проходив 26 жовтня 2018 року, що свідчить про дійсність приладу на момент проходження огляду.

Таким чином, доходжу висновку, що поліцейськими правомірно був застосований під час огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 газоаналізатор Драгер 6820 та його показники є допустимими доказами.

Що стосується доводів захисника щодо необхідності сертифікації нагрудних камер - відеореєстраторорів інспекторів патрульної поліції, то слід зазначити наступне.

Київським апеляційним судом було надано запит до Управління патрульної поліції у м. Києві з приводу сертифікації нагрудної камери АА00004, за допомогою якої було зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння.

З отриманої відповіді вбачається, що цифрові нагрудні камери виробництва Camm Pro Technolodgy, що використовуються інспекторами патрульної поліції мають відповідні сертифікати відповідності. Окрім того, відповідно до листа ТОВ «СІДІЕС ЮА», долученого Управлінням патрульної поліції до відповіді на запит, вбачається, що нагрудні відеокамери виробництва Camm Pro Technolodgy не підлягають обов`язковій сертифікації, а також оцінці відповідності Технічному регламенту з електромагнітної сумісності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1077 «Про затвердження Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання» та Технічному регламенту з низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1067 «Про затвердження Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання».

А відтак, доводи захисника в апеляційній скарзі про неналежність та недопустимість відеозапису, який долучено працівниками поліції до матеріалів справи є безпідставними.

З приводу доводів апелянта про те, що оскільки в протоколі зазначено не вірний рік народження ОСОБА_1 , а відтак протокол складено відносно іншої особи, то вони є необґрунтованими та спростовуються пояснення інспектора патрульної поліції в суді апеляційної інстанції, який пояснив, що оскільки водій відмовився пред`явити документи, його анкетні дані було встановлено за допомого бази «Армор». Також працівник поліції зазначив, що чітко пам`ятає, що вказував саме 1982 рік народження, а коли було зроблено виправлення в протоколі йому не відомо. Більш того, при підписанні протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не зазначив про будь-які неточності з приводу своїх анкетних даних.

Відтак, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд, враховуючи сукупність письмових доказів у справі, наявність показань свідка ОСОБА_6 та інспектора поліції ОСОБА_9 , приходить до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , які полягають у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, є порушенням п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнення на ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення судом накладено з урахуванням загальних правил, визначених в ст. 33 КУпАП. При цьому, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, своїми діями створював підвищену загрозу життю та здоров`ю інших учасників дорожнього руху, та обрав стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка до того ж, є безальтернативною.

Зважаючи на вищевикладене, постанова судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.03.2019 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому апеляційний суд не знаходить підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги адвоката Кравченко Т.Т.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.03.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Кравченко Т.Т. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал