КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/6594/19Головуючий у І інстанції: Старовойтова С.М.
Провадження № 33/824/2669/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Єрмака Олега Віталійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 23 травня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1831 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не забезпечив належного дослідження наявних доказів та з`ясування обставин справи. Зокрема, апелянт вказує на те, що йому не було відомо про факт відкриття виконавчого провадження та про обов`язок сплати аліментів у певному розмірі.

Вважає також, що державний виконавець безпідставно нарахував ОСОБА_1 заборгованість за період з 01.11.2011 по 01.03.2019 року, оскільки положення ст.1831 КУпАП набрали законної сили 06.02.2018 року.

Крім цього, на думку апелянта, судові органи позбавленні правових підстав для обчислення заборгованості за відсутності спору про його розмір, оскільки це є виключною компетенцією особи, що складала протокол про адміністративне правопорушення.

Також апелянтом подано клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що судовий розгляд відбувся за його відсутності, а копію постанови суду він отримав лише 25.05.2019 року, що перешкодило вчасно оскаржити судове рішення.

Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на падання апеляційної скарги, оскільки матеріали справ не містять доказів повідомлення ОСОБА_1 про судовий розгляд та надсилання йому копії судового рішення, а тому не спростовують твердження про несвоєчасне отримання копії постанови. За наведених обставин суд поновлює ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, особу, на користь якої присуджено аліменти ОСОБА_2 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала рішення суду законним та обґрунтованим, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він з 11.11.2011 року по 01.03.2019 не сплачував аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що призвело до виникнення заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 185453,92 грн. та перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого правопорушення, оцінив наявні в матеріалах справи докази на предмет їх належності та допустимості і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1831 КУпАП, яке полягає у несплаті аліментів, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про те, що він не знав про відкриття виконавчого провадження за рішенням суду щодо стягнення з нього аліментів на користь дитини. Як встановлено судом та не заперечується самим ОСОБА_1 , він протягом тривалого часу не підтримує відносин із сином, не виконує свої аліментні обов`язки по утриманню дитини.

Безпідставним є також посилання апелянта на незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.1851 КУпАП з тих підстав, що цей закон не діяв до у період, який він не сплачував аліментів.

Адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст.1831 КУпАП, запроваджена Законом України № 2234-VІІІ від 07 грудня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», який набрав чинності 06 лютого 2018 року.

Вказана норма встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів був пред`явлений до виконання 17.01.2011 року. Згідно з довідкою Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_1 не сплачував аліментів на утримання дитини в період з листопада 2011 року по лютий 2018 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Розмір заборгованості не оскаржений боржником у встановленому законом порядку. При цьому, в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що не сплачує аліментів донині.

За таких обставин уповноваженою особою органу виконавчої служби правомірно складено протокол за ст.1831 КУпАП щодо ОСОБА_1 , на підставі якого його притягнуто до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 23 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1831 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Єрмака Олега Віталійовича в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз