Справа № 464/4372/17 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 33/811/718/19 Доповідач: Гуцал І. П.
П О С Т А Н О В А

03 липня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 7 липня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно неї за ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 7 липня 2017 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 320 грн. судового збору.

Не погоджуючись з зазначеною постановою судді місцевого суду, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 24 червня 2019 року подала апеляційну скаргу, скерувавши її на адресу місцевого суду поштовим відправленням. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 7 липня 2017 року. В обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає такі причини: перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також хвороба самої ОСОБА_1

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 прийнята 7 липня 2017 року. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 була присутня під час розгляду справи про адміністративне правопорушення 7 липня 2017 року (а.с. 49-52).

За змістом ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Обчислення строку на апеляційне оскарження закон пов`язує не з днем одержання копії судового рішення чи ознайомлення з матеріалами справи, а з днем винесення постанови.

Постанова судді Сихівського районного суду м. Львова стосовно ОСОБА_1 винесена 7 липня 2017 року, а особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу лише 24 червня 2019 року - з пропуском строку на оскарження. Наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду не можуть бути поважними з огляду на такий тривалий термін пропуску строку на апеляційне оскарження.

Ураховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні дані, які б переконливо свідчили про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 7 липня 2017 року, а тому в поновленні такого слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

відмовити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 7 липня 2017 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 7 липня 2017 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, повернути їй.

Суддя Львівського

апеляційного суду Гуцал І.П.