Справа № 161/6582/19
Провадження № 3/161/2034/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі - Грабовській Г.О.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює, -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , 09.04.2019 року о 03 год. 18 хв., в с. Рованці по вул. Будівельна, 1 А, керував автомобілем марки «OPEL Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху .

В судове засідання призначене о 16:30 год. 08 липня 2019 року ОСОБА_1 не з`явився за викликом до суду, хоча був належним чином повідомлений про час, місце і дату судового розгляду, про що свідчить розписка про повідомлення, яка знаходиться в матеріалах справи.

На адресу суду 04 липня 2019 року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, неявку порушника в судове засідання, суд розцінює, як намагання уникнути ОСОБА_1 встановленої адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення за наявності допустимих та належних доказів, шляхом зловживання його правами, а саме, умисного затягування трьохмісячного строку, передбаченого ст.38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення, а тому на підставі ст. 268 КУпАП розгляд справи проводиться за відсутності останнього.

При цьому суд враховує, що наявне у ОСОБА_1 захворювання потребує лікування під наглядом сімейного лікаря і характер лікування не позбавляв останнього з`явитися в судове засідання, або забезпечити явку свого захисника.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Заслухавши, свідків, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеного пункту ПДР України передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я уповноважена особа в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказує ознаки сп`яніння і дії водія, спрямовані на ухилення від огляду.

Судом встановлено, що будь-яких порушень вимог КУпАП та Інструкції при складанні адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 інспекторами поліції не вчинено, зокрема, адміністративний протокол відповідає вимогам, встановленим законом, оформлений в присутності двох свідків (а.с. 1).

Допитаний в судовому засіданні свідок інспектор поліції ОСОБА_2 суду повідомив, що патрулюючи з напарником ОСОБА_3 , отримали повідомлення про водія, який за всіма ознаками, керує автомобілем у нетверезому стані. Почавши наздоганяти вказаний автомобіль, виявили, що водій перетнув суцільну лінію розмітки, після чого почали подавати проблисковий світловий маячок з вимогою зупинитися, проте, водій «OPEL Astra» ніяк не реагував. Вказував, що в с. Рованці даний автомобіль було зупинено, однак, водій з місця зупинки почав відразу втікати та чинити активний спротив працівнику поліції. Зазначив, що водію, яким в подальшому виявився ОСОБА_1 , було запропоновано пройти на місті тест на алкогольне сп`яніння, від якого він відмовився в присутності двох свідків.

Свідок, ОСОБА_4 суду повідомив, що був присутнім лише при складанні працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення та підтвердив той факт, що водію було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння від якого той відмовився.

Суд вважає, що покази даних свідків, є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП, оскільки вони є змістовними та послідовними.

Суд оцінює критично та не бере до уваги ряд клопотань наданих ОСОБА_1 через канцелярію суду, оскільки на думку суду вони є безпідставними та спрямовані на затягування розгляду справи та намагання уникнути ОСОБА_1 встановленої адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки 09.07.2019 року закінчуються строки розгляду даної справи.

Зокрема, дослідженими судом доказами, встановлено відсутність будь-яких порушень при складення протоколу поліцейськими під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена в суді і підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 344942 від 09 квітня 2019 року, довідкою з бази даних АРМОР, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, рапортом, відеозаписом з місця порушення наявним у матеріалах справи.

Таким чином, дослідженими у суді належними і допустимими доказами, повністю підтверджується той факт, що ОСОБА_1 своїми діями, направленими на керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи характер та ступінь небезпеки вчиненого, правопорушення, що відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності, тому з метою попередження вчиненню нових правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення, передбаченого санкцією статті 130 ч. 1 КУпАП.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке є грубим порушенням Правил дорожнього руху, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Керуючись ст. ст. 33-34, 283, 284 КУпАП, на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративні стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок за наступними реквізитами: р/р № 6001, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача - 899998, отримувач коштів ГУК у м. Києві/22030106, код отримувача (код за ЕДРПОУ) - 37993783.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного суду Пахолюк А.М.