Справа № 642/4371/19
Провадження № 3/642/1167/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Вікторов В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з Управління патрульної поліції в Харківській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 122-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області до Ленінського районного суду м. Харкова після доопрацювання надійшов матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 207750 від 23 квітня 2019 року зазначено, що 22.04.2019 року о 21 год. 50 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Мітсубисі Паджеро» державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Харкові по вул. Полтавський Шлях, буд.32 вул. Полтавський Шлях, буд.126, не виконав законну вимогу поліцейського ОСОБА_2 про зупинку транспортного засобу, яка здійснювалася за допомогою спеціальних звукових сигналів та гучномовця, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст..122-2 КУпАП .

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Манько О.М. заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Манько О.М. дослідивши докази, в тому числі доданий до матеріалів справи відеозапис, вважає, що провадження у справі підлягає до закриття з наступних підстав.

Так, статтею 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 252 КУпАПпередбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у справі, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідно додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 280 КпАП України орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дійшовши висновку про необхідність закриття провадження у справі, слід звернути увагу, що в порушення вимог ст. 251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу вчинення саме громадянином ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі, відсутні докази законної вимоги з боку поліцейського ОСОБА_2 , а навпаки є докази порушення поліцейським Законів України та Інструкцій затверджених Наказами МВС.

Згідно до Наказу МВС N 747 від 23 серпня 2012 року Про затвердження Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України пунктом 2.4.9. визначено, Працівникам органів внутрішніх справ незалежно від їх службового становища забороняється приймати для виконання незареєстровані в підрозділах документального забезпечення документи. В порушення зазначеного в матеріалах справи надано рапорти адресовані начальнику УПП в Х/о ДПП Оганісяну Р.С. (а.с. 3,6,8), які не мають відмітки проходження реєстрації та не мають візу посадової особи якій їх адресовано, тим самим отримані незаконним шляхом з порушенням вимог діючого законодавства України.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 - визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 п. 1 розділу ІІ визначено, що Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.(ч.2 Інструкції)

Матеріали справи містять пояснення громадян відносно невідомої особи (а.с.6,7,9,10), деякі з них мають виправлення та не мають дати та часу складання і тому не можуть бути віднесені до події викладеної у фабулі протоколу.

Згідно до вимог ст. 256 КУпАП визначає порядок заповнення протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема заповнюється графу «до протоколу додається», так у вищенаведеному протоколі зазначено, що додатками є «відеозапис з службової відеокамери ХА 02328 та рапорт ОСОБА_2 », тим самим інші наявні матеріали у справі не мають відношення та не можуть віднесені до даної події, так як не зазначені у процесуальному документі.

В протоколі не вказані свідки вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, хоча надано невідомі пояснення та рапорти, які датовані різними датами та не значені у протоколі, вони складені з суттєвим порушенням вимог чинного законодавства.

Відеозапис що міститься у справі, не містить фактичних даних порушення вимог правил дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, більш того особу, яка керувала транспортним засобом - не встановлено. В підтвердження порушення водієм п. 18.1 Правил дорожнього руху, які стали підставою зупинки та постанови з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 122 КУпПА матеріали справи не містять.

Фотокартка невідомої особи з датою 22.04.19 о 22 год. 42 хв. (а.с.11) не відноситься до події визначеної у протоколі від 23.04.2019 року о 21 год. 50 хв. (а.с.1).

Більш того, відповідно до рапорту інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Бондарева С.В. відносно невстановленого водія було складено протокол затримання, якій відсутній у наданих матеріалах, а також зазначено, що : «вичерпавши всі законні (вимоги) засоби встановлення особи, невстановленого громадянина було звільнено». (а.с.4). Фактично на заявника, не власника транспортного засобу, який звернувся до правоохоронних органів, безпідставно та не доказово - було складено адміністративний протокол з рапорту іншого працівника поліції ОСОБА_3 , що виключає в свою чергу ознаки складу адміністративного правопорушення з правовою кваліфікацією ст. 122-2 КУпАП

Оцінюючи докази у сукупності, суд керується положеннями ст. ст. 251, 252 КУпАП.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу(ч.2 ст.ст.251 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Отже, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силуст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ст.122-2 КУпАП під час розгляду адміністративного матеріалу в суді не здобуто, а ті, що надані, в якості підтвердження вчинення правопорушення, суд оцінює критично з наведених вище обставин.

При таких обставинах суд знаходить, що адміністративну справу щодо ОСОБА_1 необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-2 КУпАП

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП, за наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи.

На підставі вищевикладеного, керуючисьст.ст. 7, 122-2, 221, 247, 280, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Вікторов