Дата документу Справа № 315/433/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/359/19 Головуючий в 1-й інстанції - Ярош С.О.
Єдиний унікальний № 315/433/19 Доповідач в 2-й інстанції - Гріпас Ю.О.
Категорія - ч.1 ст.183-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26 квітня 2019 року, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26 квітня 2019 року, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого: АДРЕСА_1 , непрацюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 тапризначено йому суспільно корисні роботи строком 120 годин. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 384,20 грн.

В постанові зазначено, що 09.04.2019 року при примусовому виконанні № 2-784 від 27.12.2006 року виданий Гуляйпільським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.11.2006 року до повноліття дитини, станом на 31.03.2019 року ОСОБА_1 , не сплатив аліменти на утримання дитини, що відповідно до розрахунку заборгованості боржника по аліментах від 02.04.2019 року призвело до виникнення заборгованості в сумі 52746,73 грн., що в сукупності перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки постановлена з істотними порушеннями вимог Конституції України та КУпАП. Судом першої інстанції не враховано той факт, що заборгованість в сумі 52746,73 грн. виникла до 06.02.2018, тобто до запровадження адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП. Вказує, що згідно розрахунку заборгованість з 06.02.2018 по 02.04.2019 становить 10595,29 грн. Протягом 2018 року він періодично сплачував аліменти, а тому вважає, що у нього не було безпосередньо шість місяців невиконання обв`язку щодо сплати аліментів.

Крім того, в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, зазначено, що у встановлений законом строк він не міг подати апеляційну скаргу, оскільки знаходився на лікуванні, тому просить поновити цей строк.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявне поштове повідомлення, в якому останній власноруч розписався. Про причини неявки суду не повідомив. Справа розглядається за відсутності ОСОБА_1 по наявним в ній матеріалам в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Виходячи зі змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови ОСОБА_1 посилається на те, що він знаходився на лікуванні, що підтверджено відповідною довідкою з лікарні.

Заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню, оскільки поважність причин пропуску підтверджено, у зв`язку з чим строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Законом України №2234-VIII від 07.12.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», який набрав чинності 06 лютого 2018 року, Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнений статтею 183-1, якою встановлено адміністративну відповідальність за несплату аліментів, зокрема, на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується бездіяльністю особи, яка повинна сплачувати періодичні аліментні платежі кожного місяця у визначеному розмірі і часом вчинення цього правопорушення є відповідний період, в який особа не сплачувала аліменти.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

При постановленні рішення суд першої інстанції вжив належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Так, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, а саме, те що за період з 06.02.2018 року по 02.04.2019 року в сумі 21012,86 грн., сплатив 10417,57 грн., заборгованість за цей період склала 10595,29 грн., що становить 6, 4 від суми відповідного платежу за один місяць: 1655,10 грн. та перевищує розмір суми відповідних платежів за шість місяців: 99306 грн. з дня набрання законної чинності закону про встановлення адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення №21 від 09 квітня 2019 року (а.с.8), копією виконавчого листа №2-784 виданого Гуляйпільським районним судом Запорізької області 27.12.2006 року (а.с.5-6), копією постанови про відкриття виконавчого провадження та супровідного листа на ім`я ОСОБА_1 про направлення її копії (а.с.7), розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 02.04.2019 (а.с.13-15).

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП є вірним та беззаперечним.

Отже, порушення, на які звертав увагу апелянт в апеляційній скарзі, що протягом 2018 року він періодично сплачував аліменти, а тому вважає, що у нього не було безпосередньо шість місяців невиконання обв`язку щодо сплати аліментів, не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення, оскільки в даному випадку особа притягується до адміністративної відповідальності за несплату аліментів, зокрема, на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, встановлених КУпАП. При накладенні стягнення на ОСОБА_1 судом враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, тому призначив мінімальне стягнення, передбачене санкцією статті.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас