Справа F592/2263/19
Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/816/190/19
Суддя-доповідач ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. , з участю особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 лютого 2019 року ОСОБА_3 визнаний винним і підданий адміністративному стягненню за те, що він 29.01.2019 о 19 год. 45 хв. в м. Суми по вул. С.Бандери, 14 керував транспортним засобом BMW318D д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп’яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, виражене тремтіння пальців рук. Від огляду на стан алкогольного сп’яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820 Drager», а також від проходження огляду на стан алкогольного сп’яніння в медичному закладі Сумському обласному наркологічному диспансері, категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій 03.04.2019 апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4, не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки ОСОБА_3 не був присутній під час розгляду справи, копію постанови від 14.02.2019 не отримував, про наявність судового рішення дізнався з сайту «Судова влада» та 25.03.2019 уклав договір із захисником.

За змістом апеляційної скарги захисник ОСОБА_4 порушує питання про скасування постанови суду та закриття провадження у вказаній справі. Свої вимоги мотивує тим, що постанова є незаконною, була винесена судом з порушенням законодавства.

Вказує, що під час розгляду справи суд відступив від принципів повноти та об’єктивності судового розгляду та порушив п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.04.2005 №14 щодо неприпустимості спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Зауважує, що розгляд справи відбувся всупереч вимогам ст.268 КУпАП без участі ОСОБА_3 До того ж, суд для з’ясування обставин справи не викликав та не допитав в судовому засіданні свідків по справі, а лише обмежився їх письмовими поясненнями та, до того ж, належним чином не дослідив протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що свою вину у вчиненні правопорушення ОСОБА_3 визнав під тиском співробітників поліції, що може бути підтверджено відеозаписом, на якому зафіксоване правопорушення та допитом свідків.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

У відповідності до вимог ч.1 ст.285 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч.2 ст.294 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 участі у розгляді справи в суді першої інстанції не приймав, копію постанови судді від 14.02.2019 не отримував, а про її наявність дізнався з сайту «Судова влада» та 25.03.2019 уклав договір із захисником ОСОБА_4, яка подала апеляційну скаргу 03.04.2019, оскільки об'єктивно не мала можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на це судове рішення, а тому строк на апеляційне оскарження постанови судді підлягає поновленню, оскільки був пропущений з поважних причин.

Щодо вимог апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 про скасування постанови суду, як незаконної з подальшим закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП, то вивчивши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об’єктивне з’ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов’язаний з’ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за викладених у постанові суду обставин.

Висновки судді про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі в передбаченому законом порядку доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 29 січня 2019 року серії ОБ №160366 (а.с.1); актом огляду на стан сп’яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2), поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.3,4), рапортом інспектора роти № 1 батальйону УПП в Сумській області ОСОБА_7 (а.с.6), відеозаписом, на якому зафіксоване правопорушення (а.с.9).

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 складений із дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП, відповідно до п.9 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 з наступними змінами та містить в собі всі необхідні дані, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як доказ у справі про адміністративні правопорушення. При цьому, не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги в частині того, що суд належним чином не дослідив протокол про адміністративне правопорушення, до того ж без конкретизації того, що саме суд не дослідив або не врахував.

Так, апелянтом та особою, що притягається до відповідальності ОСОБА_3 не заперечується і не оспорюється факт його відмови від проходження огляду на стан сп’яніння як на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Drager Alkotest», так і медичному закладі, що свідчить про правильність викладених в протоколі даних, а також може розцінюватись судом як свідчення фактичного визнання ОСОБА_3 вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

До того ж, в самому протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 власноруч надав свої пояснення та засвідчив їх своїм підписом. За змістом вказаних пояснень вбачається, що ОСОБА_3 вказав: «визнаю свою провину». Окрім того, з відеозапису, на якому зафіксоване правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 повідомив поліцейських про вживання ним алкогольних напоїв, що послугувало підставою для направлення його на огляд на стан алкогольного сп’яніння, від якого останній відмовився.

При цьому, суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апеляційної скарги в частині того, що працівниками поліції здійснювався тиск на ОСОБА_3 Так, зі змісту відеозапису, на якому зафіксоване правопорушення вбачається, що будь якого тиску з боку працівників поліції з приводу визнання чи не визнання ним вини у вчиненні адміністративного правопорушення не було, водночас працівники поліції дотримувались вимог законодавства щодо правил проходження водієм огляду на стан сп'яніння, ознайомили ОСОБА_3 зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, роз’яснили йому його передбачені законодавством права та надали можливість вказати в протоколі свої пояснення по суті справи.

Також в апеляційній скарзі жодним чином не вмотивована необхідність допиту свідків судом першої інстанції.

До того ж, ОСОБА_3, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання від 14.02.2018 не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. А отже, в такому разі, не вбачаю будь-яких порушень з боку суду першої інстанції щодо розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд першої інстанції вірно на основі наявних в матеріалах справи достатніх та достовірних доказів встановив вину ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що за таких обставин необхідність виклику свідків в судове засідання була відсутня.

Наведені вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку, та відповідно відсутні будь-які сумніви щодо їх достовірності.

Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його захиснику ОСОБА_4 була забезпечена можливість надати свої пояснення по справі, взяти участь у дослідженні та поданні нових доказів на спростування обставин, встановлених в оскаржуваній постанові, однак жодного доказу, який би спростовував винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ні ним, ні його захисником надано не було.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 лютого 2019 року.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 лютого 2019 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного суду

ОСОБА_2.

.