Справа № 359/4289/19
Провадження № 3/355/385/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року суддя Баришівського районного суду Київської області Коваленко К.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №081130 від 24 квітня 2019 року, 24 квітня 2019 року о 02 годині 32 хвилини водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ 213 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 на 45 км. а/д Київ - Харків Баришівського району Київської області на перехресті, де організовано круговий рух при наявності дорожнього знаку 2.1. (дати дорогу), не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, змусивши водія автомобіля «MITSUBISHI OUTLANDER» д.н.з. НОМЕР_3 різко гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення.

За таких обставин, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП, тобто за порушення ПДР, що спричинили створення аварійної обстановки, повторно протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1-3 цієї статті.

В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, до матеріалів даної справи доданий лише протокол серії ОБ №081130 від 24 квітня 2019 року.

В судовому засіданні на розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП не визнав. Вважає протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього незаконним, винесеним з порушенням норм закону та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Пояснив суду, що дійсно 24 квітня 2019 року близько 02 години 32 хвилини він разом із своєю дружиною рухалися по а/д Київ - Харків Баришівського району Київської області в напрямку м. Києва. На 45 км. вказаної автодороги, їхній автомобіль обігнав автомобіль патрульної поліції, який за допомогою проблискових маячків наказав йому здійснити зупинку. Після того, як він зупинився, до нього підійшов працівник поліції, який повідомив про те, що ОСОБА_1 порушені правила дорожнього руху, а саме те, що він не уступив дорогу автомобілю «MITSUBISHI OUTLANDER», який рухався по головній дорозі, змусивши водія вказаного автомобіля різко гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення. На пред`явлені звинувачення, ОСОБА_1 почав заперечувати вимагаючи пред`явити йому докази порушення правил дорожнього руху, однак, працівники поліції, не прислухаючись до заперечень склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 просить суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, в тому числі і відеозапис фіксування про вчинене правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП додано лише протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 081130 від 24 квітня 2019 року.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є належним та допустимим доказом, оскільки є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення. В силу положень ст. 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення, однак, сам по собі без підтвердження іншими доказами, не може бути безумовним доказом винуватості особи у вчиненому правопорушенні.

Інших доказів винності водія у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ОСОБА_1 ставиться в провину, суду не надано.

За правилами кодексу України про адміністративні правопорушення, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином суд вважає, що в ході судового розгляду справи доказів доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, суду не надано.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 4 ст. 122, ст.ст. 247, 283, 284, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене у ОСОБА_1 посвідчення водія повернути.

Постановусудді може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути опротестовано прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Баришівського районного суду К. В. Коваленко