Справа № 570/2250/19
Номер провадження 3/570/1030/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Коробов С.О., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності- адвоката Салямон Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 07.06.2008 року,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 267635 від 04 травня 2019 року ОСОБА_1 04 травня 2019 року в 00 годин 55 хвилин в с. Городок по вул. Барона Штейнгеля керував транспортним засобом "Opel Vectra", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю із порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає ситуації. Від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Захисник ОСОБА_1 . в судовому засіданні вказала, що її підзахисний вину у вказаному правопорушені категорично не визнає, оскільки перебував у той час тверезим. Також вона вважає, що складений протокол на ОСОБА_1 є неналежним та недопустимим доказом, оскількі в ньому були порушені норми матеріального та процессуального права. В матеріалах справи відсутні належні докази вини ОСОБА_1 .

Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині порушення вимог п.2.5 ПДР України не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи з наступних підстав.

Частина 1 ст. 130 КУпАП України передбачає відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, керування особою транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння не тягне за собою адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки диспозиція вказаної статті передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Докази щодо керування притягуваним автомобілем саме у стані алкогольного сп`яніння в матеріалах справи відсутні.

Щодо обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення в частині відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та порушення вимог п.2.5 ПДР України суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

В наявному в матеріалах справи відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, чітко зафіксовано час, коли відбулася подія зупинки транспортного засобу та коли поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння: зокрема, авто було зупинене в 00 год. 55 хв, пропозиція пройти огляд 00 год. 56 хв - 57 хв, при цьому початково причиною зупинки стала відсутність освітлення номерного знаку в темну пору доби. Із пояснень самого ОСОБА_1 видно, що під час спілкування з поліцейськими він не виходив із свого автомобіля.

Порядок проходження огляду на стан спяніння встановлений ст.266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція). Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Захисник Кузьмяка Р.Р. в судовому засіданні вказала, що свідки на місці події були відсутні. Цей факт зафіксовано і нагрудною камерою поліцейського. З відеозапису видно, що роблячи пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння, поліцейський не оголошує, що цю пропозицію він робить в присутності двох свідків. Також поліцейський не оголошує їх прізвищ, імен. Також захисник зазначила, що ознаку сп`яніння ОСОБА_1 , як нестійка хода, не слід брати до уваги, оскільки весь час і це видно із запису із нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 сидів і з транспортного засобу не виходив.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 орієнтовно в 01 год. 10 хв. 04 травня 2019 року покинув місце зупинки транспортного засобу та поїхав додому. При цьому протокол про адміністративне правопорушення серія БД №267635 складався в 01 год. 40 хв без участі самої особи.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Дослідженими матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, сп`яніння, а відмовився робити це без наявності двох свідків, як того вимагає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 11.2015р. Відсутність свідків при складанні протоколу підтверджується відеозаписом події. Свідки двічі викликалися до суду для надання пояснень, однак в судове засідання не з`явилися.

З урахуванням вимог п.22. Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», встановлені обставини дають суду підстави дійти до висновку про те, що стан алкогольного сп`яніння особи у визначеному законом порядку встановлений не був і належним чином особу не було направлено на проходження вказаного огляду.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 не міститься складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не

може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 283 КУпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Коробов С.О.