Справа № 212/3813/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Борис О.Н., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з ППП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

У провадження Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії БД № 098089 від 26.04.2019 року про адміністративне правопорушення, 25.04.2019 року о 23 год. 20 хв., в м. Кривий Ріг по вул. Конституційній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п.п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, що притягується до адміністративної відповідальності були роз`яснені вимоги ст. 268 КУпАП України й зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Зазначив, що він 25 квітня 2019 року близько 23-30 год. заїхав на заправку, де перебували патрульні поліцейські. Потім поїхав в напрямку зупинки громадського транспорту «Пруди», де його зупинила патрульна поліція. Йому повідомили, що поліцейські мають підозру, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння та він погодився з ними поїхати до медичного закладу здати відповідні аналізи. У медичному закладі йому запропонували надати на аналіз сечу, однак з фізіологічних особливостей він не зміг надати біоматеріал. Потім приїхали патрульні поліцейські зі свідками та склали протокол про адміністративне правопорушення. Зазначив, що поліцейським надавав водійське посвідчення, за яким було встановлено його особу. Поліцейські видали йому тимчасове посвідчення на право керування транспортними засобами взявши дані із водійського посвідчення. В подальшому 26 липня 2019 року ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, надав суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із розірвання договору про надання правової допомоги із адвокатом Колесником Д.Ю. та надання часу для пошуку іншого адвоката.

Представник ОСОБА_1 адвокат Колесник Д.Ю. у судовому засіданні вважав надані працівниками патрульної поліції доказів на вчинення ОСОБА_1 правопорушення недопустимими, наполягав на тому, що протокол складений на ОСОБА_1 , в той час прізвище його довірителя, згідно паспорту « ОСОБА_2 ». Наполягав на виклику у судове засідання свідків, які зазначені у протоколі та які були присутні під час складення протоколу. Також наполягав, на відсутності підтвердження факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 26 липня 2019 року до судового засідання не з`явився.

Частина 1 ст. 130 КУпАП визначає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини (далі - ЄКПЛ) та основних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини приділяє особливу увагу дотриманню аналізованих принципів як невід`ємної складової права на справедливий суд, практичне застосування яких відбувається при досліджені доказів та оскарженні невмотивованих рішень суду, коли влучні аргументи сторін судом просто проігноровані.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справах: OZTURK v. GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53 та Швидка проти України від 30.10.2014 року), справи про адміністративні правопорушення даної категорії, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, на всі стадії оскарження у судах постанов у справах даної категорії на позивачів (осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності) поширюються всі гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Рішенням у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії» від 23.05.1993 р. ЄСПЛ вказав, що принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, а також, що вкрай важливо, відповісти на них.

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» від 1.07.2003 р. (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті, та надати стороні можливість його оскарження у разі незгоди з аргументами суду. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль за здійсненням правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), від 27.09.2001 р.). А тому при оскаржені рішення суду слід звертати увагу на те, що залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням процесу.

ЄСПЛ завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Airey v. Ireland (Ейрі проти Ірландії), § 24; Stanev v. Bulgaria (Станєв проти Болгарії) [ВП], §231). Ця гарантія є «одним з основних принципів будь - якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції» (Pretto and Others v. Italy (Претто та інші проти Італії), § 21).

Оскільки за змістом ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, а юрисдикція їх поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, ключову роль у забезпеченні ефективного захисту прав і свобод громадян на національному рівні відведено саме судам.

Детально вивчивши та дослідивши матеріали справи та надані докази, суддя дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у судовому засіданні встановлена та підтверджується наданими до справи доказами, а саме:

- протоколом серії БД № 098089 від 26.04.2019 року про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано, що 25.04.2019 року о 23 год. 20 хв., в м. Кривий Ріг по вул. Конституційній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в присутності двох свідків (а.с. 1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.06.2019 року, згідно якого огляд не проводився (а.с. 5)

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які кожен окремо вказали, що 26.04.2019 року в їх присутності громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за в лікаря нарколога для визначення стану сп`яніння (а.с. 2);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.04.2019, згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пройшов медичний огляд на стан сп`яніння в установленому порядку у присутності двох свідків. (а.с. 3);

- рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП сержанта поліції Грамотенко О.М. відповідно до якого, під час несення служби 26.04.2019 року в складі екіпажу «Буран 151» по вул. Конституційна було зупинено транспортний засіб «ГАЗ 33023», д.н.з. НОМЕР_1 у зв`язку із порушенням п. 2.3в ПДР України. В ході бесіди з водієм ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло). ОСОБА_1 , відмовився від проходження мед. Огляду у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. На ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП. (а.с. 4);

- довідкою старшого інспектора ВАП полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП майором поліції Крижановським С.К. від 26.04.2019, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 категорії «В». (а.с. 5);

- CD - диском, який оглянуто та безпосередньо досліджено суддею, у якому чітко зафіксовано перебування громадянина ОСОБА_1 у медичному закладі та його відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в лікаря нарколога у присутності двох свідків, ознайомлення ОСОБА_1 з правами та обов`язками передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та складанням протоколу з вказанням дати та місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, роз`яснення наслідків відмови від медичного огляду (а.с.6).

Крім того, судом відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Колесник Д.Ю. про виклик для допиту у судовому засіданні свідків, інспектора у зв`язку з необґрунтованістю, оскільки наданим відеозаписом повністю зафіксовано перебування ОСОБА_1 у медичному закладі та не проходження огляду на стан сп`яніння, а також письмові пояснення свідків не суперечать цьому відеозапису.

Таким чином, судом встановлено узгодження показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , рапорта поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП сержанта поліції Грамотенко О.М. зі змістом запису з бодікамери долученої до матеріалів справи.

Судом не приймаються доводи представника ОСОБА_1 адвоката Колесника Д.Ю. з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення складено стосовно іншої особи з огляду на наступне. Відповідно до листа Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області ППП в м. Кривий Ріг від 24.05.2019 за № 4638/41/19/1/08-2019, посвідчення на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Кривий Ріг Дніпропетровської області. (а.с. 29-30). Згідно до копії паспорту громадянина України ОСОБА_1 , останній народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. (а.с. 18). Також із оглянутого відеозапису доданого до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається факт перебування у медичному закладі саме ОСОБА_1 . За таких обставин вбачається, що маються розбіжності у написанні прізвища особи у паспорті та у посвідченні на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 , водночас судом встановлено, що вказані документи наданій одній і тій самій особі та саме вона перебувала 26.04.2019 року у медичному закладі та відмовилась пройти медичний огляд, а також особисто перед`явив посвідчення водія для підтвердження особи працівникам поліції.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, подія адміністративного правопорушення мала місце 25.04.2019, а тому строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, на момент розгляду даної справи в суді закінчилися.

За таких обставин, суд приходить до висновку про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 246, 247, 273, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення із закриттям провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із закінченням на момент розгляду даної справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: О. Н. Борис