Справа № 361/4176/19
Провадження № 3/361/2378/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 липня 2019 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Телепенько А.Д., розглянувши матеріали, що надійшли від старшого інспектора дорожнього нагляду Броварського відділу поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тбілісі Грузія, працюючого ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,-

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

03 червня 2019 року, близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Бровари по вул. С.Москаленка, 22, керуючи автомобілем марки «DAEWOO NEXIA» р.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ 110 307» р.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, а отже в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні водій ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив. Додатково пояснив, що 04 червня 2019 року близько

15 години 00 хвилин рухався на технічно справному автомобілі марки «DAEWOO NEXIA» р.з. НОМЕР_2 в м. Бровари по вул. С.Москаленка, 22, в напрямку с. Требухів, зі швидкістю близько 60 км/год., крім нього в автомобілі інших осіб не було. Перед ним рухався автомобіль марки «ЗАЗ 110 307» р.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 Перед газовою заправкою автомобіль «ЗАЗ 110 307» почав зменшувати швидкість приблизно до 30-35 км/год., та приймати праворуч, не виїжджаючи на узбіччя, ОСОБА_1 зрозумівши, що останній виявив намір зупинитися, та почав здійснювати маневр обгону, не виїжджаючи на зустрічну смугу руху, при цьому водій автомобіля «ЗАЗ 110 307» будь-яких сигналів чи покажчиків повороту не вмикав, в цю мить автомобіль марки «ЗАЗ 110 307» різко змінив траєкторію руху та розпочав розворот у зустрічному напрямку, ОСОБА_1 взявши лівіше застосував екстрене гальмування, але уникнути зіткнення не представилося можливим. Відстань між автомобілями на початку маневру розвороту «ЗАЗ 110 307» складала близько 8-10 метрів. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 правим переднім кутом свого автомобіля здійснив удар в передні ліві водійські двері автомобіля марки «ЗАЗ 110 307» під керуванням ОСОБА_3 Зазначає, що саме в діях водія ОСОБА_3 вбачається порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме те що останній перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_3 , в судовому засіданні пояснив, що 04 червня 2019 року близько 15 години 00 хвилин рухався на технічно справному автомобілі марки «ЗАЗ 110 307» р.з. НОМЕР_3 , в м. Бровари по вул. С.Москаленка, 22, в напрямку кільцевої дороги, зі швидкістю близько 40 км/год., рухався з наміром здійснити маневр розвороту з включеним лівим покажчиком повороту, оскільки розмітка дороги дозволяла здійснити такий маневр. Пропустивши зустрічний автомобіль, подивився в дзеркала заднього виду, переконався у відсутності інших автомобілів, та що це не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, розпочав здійснювати маневр розвороту. Вказує, що автомобіля марки «DAEWOO NEXIA» р.з.

НОМЕР_2 не бачив. Виїхавши корпусом автомобіля на зустрічну смугу руху, відчув удар в передню частину свого автомобіля.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , вивчивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 326866 від 03 червня 2019 року, схему дорожньо-транспортної пригоди від 03 червня 2019 року, письмові пояснення учасників ДТП, фотографії з місця події, суд робить наступні висновки.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно із п. 1.4 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 8.1 Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

До цього ж, в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Так, в протоколі датою вчинення адміністративного правопорушення та в схемі доданої до протоколу значиться 03 червня 2019 року, однак як вбачається з пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди та рапорту поліцейського Броварського ВП ГУНП України в Київській області від 04.06.2019 року ОСОБА_4 , дана подія трапилася 04 червня 2019 року. Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення містяться і виправлення в даті та часі складання вказаного протоколу., тобто вносились зміни до протоколу про дату складання протоколу.

Таким чином, виходячи з диспозиції ст. 251 КУпАП внесення будь-яких змін до протоколу про адміністративне правопорушення, не передбачено жодним нормативно-правовим актом, а сам протокол про адміністративне правопорушення може бути складений лише і виключно на підставі належних та допустимих доказів.

Тому, приймаючи до уваги зазначене вище, вважаю, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом з`ясування дійсних обставин справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрити в зв`язку з недоведеністю наявності в діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції.

Суддя Телепенько А.Д.