Справа № 127/9966/19
Провадження № 33/801/584/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Клапоущак С. Ю.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 травня 2019 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384,20 грн. в дохід держави.

Як зазначено в постанові суду, 30 березня 2019 року о 02.10 год. в м. Вінниці по вул. Кн. Коріатовичів, 76 водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Multivan», д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем - наркологом в КП «ВОНД «Соціотерапія», висновок № 846, результат позитивний - 1,25 проміле.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду, викладених в постанові, обставинам справи, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що справа розглянута у його відсутність, чим порушено положення статті 268 КУпАП. В судовому засіданні 02 травня 2019 року він не був, так як знаходився у відрядженні. Вказує, що автомобілем не керував, а перебував у ньому в якості пасажира. Працівники поліції не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, чим порушили вимоги статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

У справі відсутнє направлення до медичної установи на виявлення ознак алкогольного сп`яніння, огляд у медичному закладі проведено без проведення лабораторних досліджень, за допомогою алкотестера «Драгер 6820» без участі понятих, без використання разових стерильних трубочок, без роздрукування результатів огляду.

Працівниками поліції не було відсторонено його від керування транспортним засобом, чим порушено статтю 266 КУпАП, не складено протокол за порушення правил дорожнього руху (невиконання вимог дорожньої розмітки), про які йде мова у рапорті працівника поліції, та за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Також в апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки про існування постанови суду ОСОБА_1 дізнався 01 липня 2019 року коли ознайомився з матеріалами справи та змістом постанови, а 02 липня 2019 року подав на неї апеляційну скаргу. Зазначає, що копія постанови суду була надіслана судом йому на адресу АДРЕСА_1 , тоді як він машкає за адресою АДРЕСА_2 та саме цю адресу він вказував у своїх клопотаннях поданих до суду як адреса листування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, зазначив, що автомобілем він не керував, а строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, вважаю, що пропущений строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню, а апеляційна скарга залишенню без задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Зі справи видно, що постанова місцевого суду прийнята 02 травня 2019 року /а. с. 17/, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що в цей день він знаходився у відрядженні, а тому не міг приймати участь у розгляді справи, відтак висновки суду про те, що ОСОБА_1 приймав участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції вважає спростованими ОСОБА_1 , копію постанови суду надіслано судом ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (а не за адресою зазначеною в поданих клопотаннях АДРЕСА_2) 23 травня 2019 року, відомостей про отримання ним копії постанови до 1 липня 2019 року матеріали справи не містять, між тим 25 червня 2019 року ОСОБА_1 подано до суду заяву про знайомлення зі справою та отримано копію постанови суду 01 липня 2019 року /а. с. 25/, а апеляційну скаргу подано 02 липня 2019 року.

Отже, наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду суд вважає обґрунтованими та вважає за можливе поновити строк на оскарження постанови суду, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження.

Аргументи апеляційної скарги про допущення місцевим судом порушення норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови суд апеляційної інстанції відхиляє з таких підстав.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП є обґрунтованим та підтверджується наявними у справі доказами, зокрема :

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 303517 від 30 березня 2019 року, згідно якого 30 березня 2019 року о 02 год. 10 хв. в м. Вінниця, вул. Князів Коріатовичів ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLHSWAGEN MULTIVAN, д. н. з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Освідування на стан алкогольного сп`яніння проводилось у встановленому законом порядку лікарем наркологом у КП «ВОНД «Соціотерапія». Результат позитивний висновок № 846 1,25 %, чим порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху /а. с. 2/;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 846 від 30 березня 2019 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,25 %. Від підпису у висновку відмовився. /а.с. 3/;

-рапортом інспектора роти № 2 БУПП у Вінницькій області лейтенант поліції Сковири П. М. від 30 березня 2019 року, відповідно до якого під час патрулювання 30 березня 2019 року о 02 год. 10 хв. за порушення правил дорожнього руху, а саме не виконання вимог дорожньої розмітки 1,12 було зупинено транспортний засіб Фольксваген Мультіван, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння і запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Освідування проводилося лікарем наркологом у КЗ ВОНД «Соціотерапія» результат позитивний 1,25 %, висновок № 846 /а. с. 4/.

-відеозаписом з камер працівників поліції, який витребуваний судом /а.с. 14- 15/.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а був пасажиром, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки зазначені доводи спростовують відеозаписом, який міститься в матеріалах справи /а. с. 15/, рапортом інспектора роти № 2 БУПП у Вінницькій області лейтенант поліції Сковири П. М. від 30 березня 2019 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, чим порушили вимоги статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що дають правові підстави для скасування постанови суду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція № 1395), водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (далі - Порядок № 1103) огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно пункту 9, 12 розділу ІІ Інструкції №1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже проведення огляду ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я лікарем, яким встановлено перебування його в стані алкогольного сп`яніння, є достатньою підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що справа розглянута місцевим судом у його відсутність, чим порушено положення статті 268 КУпАП, а в судовому засіданні 02 травня 2019 року він участі не приймав, так як знаходився у відрядженні, суд вважає такими, що не можуть бути підставою для скасування постанови суду, оскільки зі справи видно, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи в суді першої інстанції, про що свідчать його клопотання про витребування доказів та відкладення розгляду справи. Судом першої інстанції його було повідомлено про відкладення розгляду справи на 02 травня 2019 року на 10:30 год за його клопотанням, про що свідчить наявна у справі телефонограма /а.с. 13/.

Окрім цього, згідно з частиною першою статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Тому ОСОБА_1 мав можливість стежити за її рухом, як шляхом отримання кореспонденції за зазначеною ним же самим адресою, так і за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сайт суду відповідно до частини першої, другої статті 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Та обставина, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи в суді першої інстанції сама по собі не може бути підставою для скасування постанови місцевого суду, оскільки судом апеляційної інстанції на стадії апеляційного перегляду справи було забезпечено його право брати участь у розгляді справи, подавати клопотання, давати пояснення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що усправі відсутнє направлення до медичної установи на виявлення ознак алкогольного сп`яніння, огляд у медичному закладі проведено без проведення лабораторних досліджень, за допомогою алкотестера «Драгер 6820» без участі понятих, без використання разових стерильних трубочок, без роздрукування результатів огляду, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що можуть бути підставою для скасування постанови суду, оскільки із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 846 від 30 березня 2019 року видно, що огляд проведений на підставі направлення поліцейського, зауважень до нього ОСОБА_1 не подано.

Окрім цього, зазначений висновок не оскаржувався ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку відповідно до пункту 14 Порядку N 1103.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, чим порушено статтю 266 КУпАП, не складено протокол за порушення правил дорожнього руху (невиконання вимог дорожньої розмітки), про які йде мова у рапорті працівника поліції, та за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, суд вважає такими, що не свідчить про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у пункті постанови від 24 червня 1988 року N 6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зазначив, що за правилами статті 288 КУпАП України судами розглядаються скарги на постанови про адміністративні правопорушення. Інші дії адміністративних органів (наприклад, пов`язані із затриманням, особистим оглядом, вилученням речей і документів, відстороненням водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами, оглядом на стан сп`яніння) оскаржуються у встановленому для цього порядку.

Отже, ОСОБА_1 за наявності на то правових підстав може оскаржити зазначені дії, бездіяльність працівників поліції відповідно до частини першої, другої статті 286 КАС України до місцевого загального суду як адміністративного суду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не дають підстав для скасування постанови суду.

Аргументи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в постанові суду не відповідає дійсності висновки суду про те, що він приймав участь у розгляді справи, суд апеляційної інстанції вважає такими, що заслуговують на увагу, однак зазначені порушення не призвели до неправильного вирішення справи.

При вирішенні справи суддею дотримано вимоги статей 245, 268, 280 КУпАП, адміністративне стягнення накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, з урахування даних про особу правопорушника, ступеня його вини, характеру вчиненого правопорушення.

Керуючись статтями 268, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 02 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 травня 2019 року у даній справі - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Підпис Л. О. Голота

Згідно з оригіналом

Суддя Л. О. Голота