П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 11 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 11 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 14 квітня 2019 року в 18 год. 00 хв. керував автомобілем «Део», номерний знак НОМЕР_1 біля будинку № 1 по вул. Промисловій в м. Українка Київської області з ознаками наркотичного сп`яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 не керував автомобілем. Захисник зазначає, що ОСОБА_1 14 квітня 2019 року дійсно знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , однак в той час його автомобіль «Део» був припаркований за даною адресою. ОСОБА_1 знаходився поруч з автомобілем та перебуваючи на посаді інженера-будівельника контролював роботу будівельної бригади, яка займалась в цей час відновлювальним ремонтом проїжджої частини дороги за даною адресою. В той час, на передньому правому сидінні в його автомобілі знаходився його знайомий ОСОБА_2 , який чекав на нього. В той момент повз них проїжджав службовий автомобіль патрульної поліції та зупинився попереду припаркованого автомобіля. Патрульні звернулись спочатку до ОСОБА_2 та попросили у нього запальничку. Потім звернулись до ОСОБА_1 , що вони мають здійснити поверховий обшук з метою виявлення заборонених предметів. ОСОБА_1 пояснив, що їх дії не правомірні і заборонених предметів у нього не має, а його автомобіль вже більше години припаркований за даною адресою, і він перебуває на роботі. Поліцейські на протязі 40 хвилин безпідставно намагались перевірити автомобіль, а в подальшому заявили, що у зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 бліде обличчя, вони підозрюють його у перебуванні в стані наркотичного сп`яніння. Після чого через декілька хвилин поліцейські запросили двох жінок як свідків і запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 зазначив, що він працює, підстав для проходження даного огляду не має так як він не перебуває за кермом автомобіля. Однак, поліцейські не прийняли його доводи до уваги і склали відносно нього протокол.

Крім того, апелянт зазначає, що матеріали справи не містять, за виключенням протоколу про адміністративне правопорушення, інших доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо ОСОБА_1 закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_3 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд не в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на протоколі про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях свідків.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не перевірив достовірність даних, викладених в цих доказах, відтак висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2019 року, ОСОБА_1 керував автомобілем «Део», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння та в порушення п. 2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Сам ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснив, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки автомобілем він не керував, тобто не був водієм.

За таких обставин суд повинен був з`ясувати, чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом. Проте це судом не було зроблено.

За приписами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В суді апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_2 , який пояснив, що він сидів в салоні автомобіля «Део», який належить ОСОБА_1 та чекав на останнього поки він завершить свою роботу. Повз їх автомобіль проїхав патруль поліції, після чого підійшли до нього та попросили запальничку. Через деякий час інспектор поліції сказав, що в нього є підозра про зберігання ним наркотичних речовин та почав здійснювати обшук автомобіля. В цей момент до них підійшов ОСОБА_1 та поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки в них була підозра на перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. Свідок повідомив, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, оскільки пояснював поліцейському, що він не керував автомобілем та не є водієм.

В апеляційному суді захисник ОСОБА_3 надав копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та рапорт інспектора поліції, відповідно до яких до ЄРДР внесені відомості за заявою інспектора поліції Юхименка М.М. про те, що під час перевірки документів встановлено, що ОСОБА_1 зберігає при собі наркотичні засоби.

Захисником також надано письмові пояснення інспекторів патрульної поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до яких 14 квітня 2019 року вони здійснювали відпрацювання району та помітили двох осіб, які знаходились біля автомобіля «Део», номерний знак НОМЕР_1 . Однією з цих осіб був ОСОБА_1 .

З метою перевірки доводів апелянта про те, що він не керував автомобілем, відтак не був водієм, судом апеляційної інстанції витребовувався відеозапис з камери поліцейського на якому могло бути зафіксовано, де перебував ОСОБА_1 в той час, коли до автомобіля «Део» під`їхав поліцейський патруль. До суду апеляційної інстанції надійшла відповідь про те, що відеозапис вищевказаної події відсутній.

Крім того, судом апеляційної інстанції викликався інспектор поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , проте він до суду не з`явилися, про поважність причини не прибуття не повідомив. У зв`язку з чим, судом приймається рішення на підставі доказів, наявних в матеріалах провадження.

Докази, які б свідчили про керування апелянтом автомобілем в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наведені в постанові суду докази, а також ті, які були досліджені судом апеляційної інстанції, не спростовують доводи апелянта про те, що на час, коли поліцейський патруль під`їхав до припаркаваного автомобіля Део», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 був особою, яка керував транспортним засобом.

Відтак його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є обґрунтованою.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, інкримінованого йому, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 11 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун