Справа № 525/693/19
Провадження №3/525/327/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2019 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Лопатка О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області матеріали, які надійшли з УПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер суду не відомий, не працюючого, на протязі року до адміністративної відповідальності притягувався за ч.1 ст.121, ч.2 ст.122,

ст.132-1, ч.1 ст.126 КУпАП (як вказано у протоколі)

за ч.4 ст.121 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

До Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшла адміністративна справа відносно громадянина ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 серія ДПР18 №317460 від 07.05.2019 року, складеного інспектором роти №3 БУПП в Полтавській області Симоненком В.А. вбачається, що 7 травня 2019 року о 16 годині 19 хвилин на 277 км автодороги Київ Харків Довжанський М0З водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом автомобілем Урал 5557 (1987 р.в.) д.н.з. НОМЕР_1 , переобладнаним з порушенням норм та стандартів, а саме самостійним нарощенням додаткових бортів та вчинив правопорушення повторно протягом року (постанова №86 від 21.03.2019 року ч.3 ст.121 КУпАП). У протоколі вказано, що водій ОСОБА_1 порушив п.31.1; 31.3 (а) Правил дорожнього руху України (а.с.1). Дії водія ОСОБА_1 уповноваженим інспектором поліції кваліфіковані за ч.4 ст.121 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП за обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 07.05.2019 року не визнав у повному обсязі і суду пояснив, що у його володінні знаходиться автомобіль Урал 5557, д.н.з. НОМЕР_1 , яким він здійснює різні перевезення, в т.ч. і дров жителям району. Він не здійснював будь-якого переобладнання даного автомобіля та його кузовної частини, наявність бортів, які встановлені на цьому автомобілі передбачається заводом-виробником, про що є інформація в загальному доступі. При цьому, він 21.12.2018 року у встановленому порядку проходив перевірку технічного стану даного транспортного засобу, про що складений уповноваженою особою протокол №00552-01632-18, в ході даної перевірки транспортний засіб визнано технічно справним і будь-яких зауважень з приводу конструкції бортів та їх висоти у відповідної особи, яка проводила перевірку, не було. Вважає, що працівники патрульної поліції на місці зупинки діяли упереджено, не перевірили на місці те, чи дійсно заводом-виробником передбачено встановлення відповідних бортів та їх висоту, не перевіряли також те, що на кузові відсутні зварювальні шви у разі, якби він самостійно здійснював переобладнання нарощування додаткових бортів. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП. Надав суду для приєднання до матеріалів справи письмові документи з приводу проходження технічного стану даного транспортного засобу з фотознімком та відомості про опис характеристик автомобіля Урал 5557 зі схемою розмірів та габаритів даного автомобіля (а.с.а.с.16,17-19).

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вивчивши та детально проаналізувавши матеріали даної адміністративної справи на засадах змагальності і диспозитивності, переглянувши диск з відеозаписом, який доданий до матеріалів справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №317460 від 07.05.2019 року, що складений відносно громадянина ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП не доведені «поза розумним сумнівом» особою, яка ініціювала процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності належними доказами, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 7 травня 2019 року інспектором роти №3 БУПП в Полтавській області Симоненком В.А. відносно громадянина водія ОСОБА_1 було складено протокол про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП (а.с.1).

Посадовою особою інспектором роти №3 БУПП в Полтавській області Симоненком В.А. (ініціатором процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності в розумінні ст.254 КУпАП) у протоколі серія ДПР18 №317460 від 07.05.2019 року відносно ОСОБА_1 зазначено, що 7 травня 2019 року о 16 годині 19 хвилин на 277 км автодороги Київ Харків Довжанський М0З водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом автомобілем Урал 5557 (1987 р.в.) д.н.з. НОМЕР_1 , переобладнаним з порушенням норм та стандартів, а саме самостійним нарощенням додаткових бортів та вчинив правопорушення повторно протягом року (постанова №86 від 21.03.2019 року ч.3 ст.121 КУпАП); вказується про порушення даним водієм п.31.1 та 31.3 «а» ПДР України та дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.4 ст.121 КУпАП (а.с.1).

Як зазначив суд апеляційної інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення №367/7821/17, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, а й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться у вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.121 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Норми ч.4 цієї статті встановлюють відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Крім цього, у даному пункті визначається поняття механічного транспортного засобу. Так, у розумінні п.1.10 ПДР України механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Відповідно до п. 31.1 Правил дорожнього руху (у порушенні якого звинувачений в межах процедури притягнення до адміністративної відповідальності водій ОСОБА_1 ), технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно п.31.3 «а» Правил дорожнього руху (у порушенні якого також звинувачений в межах процедури притягнення до адміністративної відповідальності водій ОСОБА_1 ), забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з напису у протоколі про адміністративне правопорушення, здійсненого ОСОБА_1 , він на місці зазначив, що з порушенням ПДР України не згідний, так як керував заводським самохвалом і висота бортів відповідає технічним характеристикам (а.с.1).

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця зупинення транспортного засобу-автомобіля Урал 5557, д.н.з. НОМЕР_1 вбачається, що інспектор патрульної поліції вказав, що причиною зупинки даного транспортного засобу є те, що вантаж на цьому автомобілі (дрова) не закріплений і це може призвести до випадіння деревини і як наслідок до ДТП; вбачається, що в ході спілкування інспектора поліції з водієм ОСОБА_1 останнього було звинуваченому в тому, що він самостійно «наростив» борти на даний транспортний засіб, на що водій категорично заперечив. При цьому, на відеозаписі вбачається розташування даного транспортного засобу з вантажем на узбіччі дороги та наявність бортів на цьому автомобілі, однак з переглянутого відеозапису однозначно не вбачається, яким чином інспектор поліції визначив те, що на даному автомобілі має місце самостійне нарощення додаткових бортів і як наслідок цей автомобіль експлуатується з порушенням норм і стандартів, адже із відеозапису не слідує, що інспектор поліції здійснював якісь заміри; також із відеозапису не вбачається, чи маються зварювальні шви на відповідних бортах та їх несучих частинах і у який саме спосіб дані борти були нарощені (за версією уповноваженого працівниками поліції), відповідно, тоді яким саме нормам і стандартам це не відповідає (у разі, якщо інспектор якимось чином визначив самостійне нарощування додаткових бортів). Також, про це будь-які докази інспектором поліції до матеріалів даної адміністративної справи не надавалися.

З переглянутого відеозапису також не вбачається, що уповноважений інспектор поліції перевіряв доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що висота бортів на керованому ним автомобілі відповідає технічним характеристикам саме для цього виду транспортного засобу.

В той же час, перегляд наявного відеозапису в частині підстав для зупинення даного транспортного засобу та самої процедури оформлення адміністративного матеріалу вказує на те, що уповноважений інспектор поліції має всі законні підстави для зупинення даного транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , оскільки з відеозапису чітко вбачається, що вантаж на даному автомобілі взагалі не був закріплений і дійсно міг створювати об`єктивну небезпеку для інших учасників дорожнього руху; також вбачається, що інспектор поліції чітко та повно роз`яснив особі, яка притягується до адміністративної відповідальності положення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Про те, ці вказані обставини не змінюють того, що інспектором поліції на місці не було повно та всебічно встановлено обставини порушення п.31.1 та 31.3 «а» ПДР України, які він вказав у протоколі про адміністративне правопорушення як підставу для притягнення до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1 , а також те, що дійсно на відповідному транспортному засобі здійснено самовільне нарощення додаткових бортів.

З протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу від 21 грудня 2018 року №00552-01632-18 (бланк В М №150161) з фототаблицею до нього щодо автомобіля Урал 5557, д.н.з. НОМЕР_1 вбачається, що даний транспортний засіб після технічного контролю визнано технічно справним (а.с.16). В даному акті не вказується про здійснення будь-яких переобладнань, в т.ч. і в частині нарощування додаткових бортів, а на самому фотознімку даного автомобіля (фотознімок з передньої його частини) вбачається, що борти автомобіля на час проведення даного огляду є вищими від верхнього краю кабіни цього автомобіля (а.с.16 зворот).

З опису технічних характеристик виробника транспортного засобу автомобіля Урал 5557 вбачається, що даний транспортний засіб є сільськогосподарським самоскидом-тягачем, кузов цільнометалевий з двостороннім боковим розвантаженням, має надставні борти з автоматичним відкриттям, закриттям та відбійним козирком; також передбачено установку тенту для накриття вантажів. Вбачається, що відносно об`єму кузова даного транспортного засобу передбачається наявність основних бортів і надставних бортів з козирком. Згідно схеми розмірів та габаритів даного автомобіля, яка додається до вищевказаного опису технічних характеристик цього автомобіля, висота даного транспортного засобу з надставними бортами та козирком становить 3,5 м, без козирка 3 м (а.с.а.с.17-19). Отже, з аналізу викладеного описання вбачається, що на транспортному засобі вантажному автомобілі Урал 5557 заводом виробником передбачається наявність надставних бортів та навіть козирка, що відповідає технічним характеристикам даної моделі транспортного засобу.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Так, у Рішенні «Руїз Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року Європейський Суд з прав людини нагадав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються; межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи.

Суд при оцінці наявних у справі доказів (в своїй основі це письмові пояснення осіб та показання, які надали потерпіла та свідки в судовому засіданні) враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Отже, враховуючи сукупність вищевикладених обставин та висновків, з огляду на імперативні положення ч.2 ст.61 та ч.3 ст.62 Конституції України, норми ст.ст.245,251,278,280 КУпАП, об`єктивні докази, які б достеменно та «поза розумним сумнівом» свідчили про вчинене (за обставин, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення від 07.05.2019 року - як акті обвинувачення у вчиненні правопорушення) особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 правопорушення, в матеріалах справи відсутні і особою, яка ініціювала його процедуру притягнення до адміністративної відповідальності не доведені.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, виходячи з сукупності досліджених матеріалів справи та сукупності наданих сторонами доказів, виходячи з приписів статті 254 КУпАП та те, що про те, що початок ініціювання процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка виражається у формі складення щодо особи відповідного протоколу повинен ґрунтуватися на наявних на час складання протоколу доказах, які підлягають перевірці в ході судового розгляду справи в ході процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності (яка повинна бути справедливою з точки зору Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року), а також оцінивши докази з позиції імперативних норм ст.ст.61,62 Конституції України та положень ст.ст.245,251,252 КУпАП, суд приходить до висновку, що в даний час не доведено належними доказами, які оцінюються судом з урахуванням принципу «поза розумним сумнівом» наявність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП виключно за обставин, що буквально викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №317460 від 07.05.2019 року (який по суті є актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення) і можливість здобуття таких доказів на даний час вичерпана.

Враховуючи вказані вище висновки, до яких прийшов суд при розгляді даної справи по суті обставин, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення від 07.05.2019 року і стосуються самостійного нарощення додаткових бортів на автомобіль Урал 5557, д.н.з. НОМЕР_1 , посилання у даному протоколі ініціатора притягнення особи до адміністративної відповідальності інспектора роти №3 БУПП Симоненка В.А. на постанову у справі про адміністративне правопорушення №86 від 21.03.2019 року за ч.3 ст.121 КУпАП суд не приймає, оскільки зміст постанови від 21.03.2019 року стосується іншого транспортного засобу, а у межах розгляду даної справи за ч.4 ст.121 КУпАП суд прийшов до висновку про недоведеність обставин, які викладені у проколі про адміністративне правопорушення від 07.05.2019 року по суті звинувачення у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Тобто, за сукупності вищевикладених та встановлених обставин у їх взаємозв`язку, розпочате адміністративне провадження відносно громадянина ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП належить закрити в зв`язку з відсутністю складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.61, ч.3 ст.62 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», п.1 ст.247, ст.ст.7,251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі №525/693/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Великобагачанського

районного суду В.В.Хоролець