Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2257/18
Провадження № 3/553/462/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18.06.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Новака Ю.Д.,

при секретарі Каленіченко В.О.,

за участю:

представника Полтавської митниці ДФС Романенко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал відносно ОСОБА_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення про порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.05.2019 року до Ленінського районного суду м. Полтави після проведення додаткової перевірки надійшли матеріали справи про порушення митних правил №0207/80600/18, яка заведена за ознаками порушення ч.1 ст.483 Митного кодексу України у відношенні гр. України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Посадовими особами митного органу було складено протокол про порушення митних правил № 0207/80600/18 від 05 червня 2018 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 483 МК України в якому вказано, що 04.06.2018 року в тимчасовій зоні митного контролю за адресою: АДРЕСА_3 11д, відповідно до листів УСБУ в Полтавській області від 29.05.2018 року вх. № 22/9/ДСК та від 30.05.2018 року вх. №23/9/ДСК, на території цеху оброблення пошти Полтавської дирекції ПАТ «Укрпошта», під час митного огляду, відповідно до акту про проведення огляду від 04.06.2018 року міжнародного поштового відправлення RA 365020648 UA, яке пересилалось з України до Франції було виявлено 100 пачок тютюнових виробів «Marlboro» (Філіп Морріс Україна). При цьому, в митній декларації CN22 б/н від 24.05.2018 року на дане відправлення був задекларований вантаж взуття. Відправник - ОСОБА_3 Артур, АДРЕСА_1 . Виявлені тютюнові вироби були замотані щільним папером, вкладені у паперовий ящик та обмотані зверху клейкою п/е стрічкою. Це вказує на використання ОСОБА_4 способів, що утруднюють їхнє виявлення. Орієнтовна вартість виявлених предметів правопорушення склала 3500,00 грн.

Таким чином, митний орган прийшов до висновку, що ОСОБА_4 вчинив дії, які мають ознаки порушення митних правил передбачені ч.1 ст.483 Митного кодексу України, оскільки притягуємим було вчинено дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом використання способів, що утруднюють виявлення таких товарів, а також з поданням органу доходів і зборів документу ( митна декларація) CN22 б/н від 24.05.2018 року.

В судове засідання притягуємий не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином повідомлявся про день та час слухання справи. Представник Полтавської митниці ДФС в судовому засіданні при розгляді матеріалу відносно ОСОБА_5 покладалася на розсуд суду.

У відповідності до вимог ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, висновком експерта , іншими документами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 04.06.2018 року в тимчасовій зоні митного контролю за адресою: АДРЕСА_3 . Кондратенка, 11д, відповідно до листів УСБУ в Полтавській області від 29.05.2018 року вх. № 22/9/ДСК та від 30.05.2018 року вх. №23/9/ДСК на території цеху оброблення пошти Полтавської дирекції ПАТ «Укрпошта», під час митного огляду, відповідно до акту про проведення огляду від 04.06.2018 року, міжнародного поштового відправлення RA 365020648 UA, яке пересилалось з України до Франції було виявлено 100 пачок тютюнових виробів «Marlboro» (Філіп Морріс Україна). При цьому, в митній декларації CN22 б/н від 24.05.2018 року на дане відправлення був задекларований вантаж взуття. Відправник - ОСОБА_3 Артур, АДРЕСА_1 . Виявлені тютюнові вироби були замотані щільним папером, вкладені у паперовий ящик та обмотані зверху клейкою п/е стрічкою. Це вказує на використання ОСОБА_4 способів, що утруднюють їхнє виявлення. Орієнтовна вартість виявлених предметів правопорушення склала 3500,00 грн.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За умовами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, в силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст.1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст.3 Конституції України).

У відповідності зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року (далі - ЄСПЛ ), не тільки Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), але й, практика ЄСПЛ застосовується судами України як джерело права, та має більшу юридичну силу чим норми КПК України, оскільки згідно ст.19 Закону, законодавчий орган держави (орган представництва) має здійснювати експертизу та перевірку чинних законів і підзаконних актів на відповідність Конвенції та практиці ЄСПЛ.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи датою виявлення правопорушення є 04.06.2018 року ( а.с. 2-3).

Згідно п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Положення ч.1 ст.467 МК України (в редакції Закону№ 2612-VIII від 08.11.2018р., який набув чинності 25.11.2018р.) передбачено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно дост. 522цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Таким чином, з урахуванням ч.3 ст. 3 МК України, положення ч.1 ст.467 МК України (в редакції Закону№ 2612-VIII від 08.11.2018) підлягають застосуванню до адміністративних правопорушень, вчинених після 25.11.2018р.

При цьому ч.2 ст.467 МК України, в редакції, що діяла станом на час вчинення правопорушення, передбачала, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення.

З урахуванням викладеного, станом на час надходження до суду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України, строк накладення адміністративного стягнення сплив, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись ст.247 КпАП України, ст.ст. 3, 467, 527 МК України, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України - закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Полтави.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. Д. Новак