ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/7404/18 Суддя 1-ї інстанції: Штих Т.В.
Провадження № 33/818/81/19
Категорія: ст.ст.122-4, 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.01.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.08.2018 року у відношенні ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.08.2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. та за ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. Відповідно до положень ч. 2 ст.36 КУпАП ОСОБА_3 підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Судом першої інстанції було встановлено, що 13.05.2018 року о 11:20 ОСОБА_3, керуючи автомобілем Toyota номерний знак НОМЕР_2 в м. Харкові на пров. Роганському, 3-а, ТЦ «Рост», рухаючись заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечно та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2, чим заподіяв матеріальну шкоду. Крім того, ОСОБА_3, скоївши наїзд на пішохода ОСОБА_2, з місця дорожньо-транспортної пригоди зник.

Дії водія ОСОБА_3 кваліфіковані як порушення вимог п.10.9 Правил дорожнього руху України (ПДР), за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП, та як порушення вимог п.2.10 ПДР України, тобто залишення водіями транспортних засобів, на порушення встановлених правил, місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.08.2018 року змінити, притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124 КУпАП, і за ст.122-4 КУпАП застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 діб, а за ст.124 КУпАП позбавити водія ОСОБА_3 права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В апеляційній скарзі її автор вказує, що при визначені виду адміністративного стягнення суд в повному обсязі і не врахував, що внаслідок дій ОСОБА_3 їй були спричинені значні тілесні ушкодження, у зв'язку з чим вони потребувала та на даний час потребує медичної допомоги, а також під час наїзду був пошкоджений її мобільний телефон, що призвело до заподіяння їй значної матеріальної шкоди.

Наголосила, що суд не в повній мірі врахував і поведінку ОСОБА_4 відразу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), який її ображав нецензурною лайкою, зник з місця ДТП, не викликав їй швидку, а також не врахував його поведінку під час судового провадження, яка виразилася в ігноруванні судових засідань.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судове засідання призначене на 27.11.2018 року ОСОБА_3 не прибув, просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв'язку з хворобою. Розгляд апеляційної скарги було відкладено на 08.01.2019 року, про що ОСОБА_3 був повідомлений належним чином, однак до суду не прибув, та подав 08.01.2019 року електронною поштою заяву про перенесення судового розгляду у зв'язку з транспортними труднощами не встигає прибути на призначене судове засідання.

ОСОБА_3 двічі не прибув до апеляційного суду, доказів поважності його відсутності не надав, апелянт ОСОБА_5 до апеляційного суду також не прибула, про хід розгляду справи повідомлялась належним чином. В судове засідання прибув адвокат ОСОБА_6, який мав повноваження представляти інтереси ОСОБА_5 до 31.12.2018 року. На запитання головуючого про необхідність відкладення розгляду апеляційної скарги для надання можливості укласти новий договір, останні зазначив, що такої потреби немає, слід розглядати справи за наявними в ній матеріалами.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги вимоги законодавства щодо дотримання строків розгляду апеляційних скарг, враховуючи наведене вище, вважає за можливе розглядати справу за відсутності вказаних осіб.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

Статтею 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД 017059 від 19.05.2018 року в наслідок руху заднім ходом транспортного засобу Toyota Prado, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2, чим було заподіяно матеріальну шкоду.

Вказаний протокол, та інші матеріали справи не містять доведених доказами відомостей про пошкодження майна потерпілої, що є обов'язковою складовою об'єктивної сторони цього правопорушення.

Доводи апелянта щодо пошкодження в результаті такої пригоди її телефону апеляційний суд вважає такими, що не доведені жодними належними доказами.

Згідно довідки КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. Проф. О.І. Мещанінова», ОСОБА_2 13.05.2018 року була оглянута, та травм у неї не виявлено (а.с. 5), а відповідно до протоколу мрт-дослідження від 15.05.2018 року хребта останньої, встановлено у неї остеохондроз шийного відділу хребта, але немає відомостей, що ОСОБА_2 отримала пошкодження в насідок дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи, що ОСОБА_2 було не надано до суду висновків судової експертизи, не встановлено наявність у неї та ступінь тяжкості тілесних пошкоджень, апеляційний суд вважає відповідні доводи апелянта такими, що не доведені відповідними доказами.

Доводи апелянта щодо нецензурної на її адресу лайки з боку ОСОБА_3 апеляційний суд відхиляє, оскільки пояснення ОСОБА_2 (а.с. 12) містять посилання лише на те, що водій ОСОБА_3 лаяв її з приводу того, що вона стояла не там, де треба. Відомостей, що ОСОБА_3 висловлювався на її адресу нецензурною лайкою ОСОБА_2 в своїх поясненнях не надавала.

Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять посилання на обставини, що викладені у ст. 35 КУпАП, апеляційний суд вважає, що на ОСОБА_3 накладено стягнення, яке передбачене диспозиціями ст. ст. 124, та 122-4 КУпАП з дотриманням вимог ст. 36 КУпАП, тому вважаю, що підстав для зміни постанови від 03.08.2018 року за доводами апеляційної скарги немає.

Разом з чим апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що ОСОБА_2 не позбавлена права вирішувати питання щодо відшкодування завданої їй шкоди в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.08.2018 року у відношенні ОСОБА_3 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.П.Цілюрик