Справа № 644/7523/19
Провадження № 3/644/2005/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 листопада 2019 р. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Глібко О.В., розглянувши матеріали по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26 серпня 2019 року серії ОБ № 140004, 26 серпня 2019 року о 19-30 години в м. Харкові по пр. Московському, 272/1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопед Rover Ampere НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням газоаналізатора Drager Alkotest 6810 ARBL-0633 в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , результат огляду-1,41 пром.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 через канцелярію суду подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, просив провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зазначив, що 18.05.2018 року він придбав у мережі магазинів електроніки «Алло» електронний пристрій Електроскутер Rover Ampere 03 Black, на якому пересувався в момент складання протоколу При складанні протоколу поліцейський стверджував, що він керував транспортним засобом- мопедом, порушуючи правила дорожнього руху, але він вважає, що не є суб`єктом дій ПДР, не є учасником дорожнього руху, адже керував електроскутером потужністю електродвигуна 0,8 кВТ, який не відноситься до транспортного засобу.

Таким чином, вказаний електроскутер не є транспортним засобом, отже підстав для складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП не було.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Отже, зі змісту вказаних вище норм вбачається, що огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння підлягають водії транспортних засобів.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху, терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Пунктом 2.13 Правил дорожнього руху України передбачено, що транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт; А - мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше. Тобто, до категорії А1 відносяться електроскутери з потужністю електродвигуна від 3 до 4 кВт., а до категорії А мопеди та мотоцикли з електродвигуном потужністю понад 4 кВт.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26.08.2019 року ОСОБА_1 керував мопедом Rover Ampere НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Однак згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , він керував електроскутером Rover Ampere НОМЕР_1 , при цьому надав письмові докази, а саме копію заяви на ремонт/заміну обладнання № 80/0030381, згідно якої ОСОБА_1 приєднався 18.05.2018 року до договору про надання послуг обладнання, яке було придбане у торгівельній мережі «АЛЛО» Електроскутера Rover Ampere, серійний номер обладнання LGMDVG3Z3H0400958, копію гарантійного талону № 2908-007692- найменування товару Електроскутера Rover Ampere 03 Black. Також згідно технічних характеристик Електроскутера Rover Ampere встановлюють потужність двигуна 800 Вт.

Відповідно до пункту 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376, зареєстрованої в міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Даних, що ОСОБА_1 керував саме мопедом, який відповідно до норм Правил дорожнього руху є транспортним засобом, до адміністративного матеріалу командиром взводу 1 роти 4 батальйону №4 УПП в Харківській області Василюк О.І., який склав даний протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 140004 від 26.08.2019 року, не залучено.

Більш того, доказів, що ОСОБА_1 керував вказаним в протоколі мопедом ОСОБА_4 матеріали адміністративної справи не містять.

В порушення ст. 256 КУпАП, вимог Інструкції, такі необхідні відомості у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, та відповідно до статті 251 КУпАП, якою визначені докази та засоби доказування у адміністративній справі, об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення викладена у протоколі неповно.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягується до відповідальності є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст. ст. 247, 248-249, 251-252, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, порушене відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через районний суд в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя Глібко О. В.