Справа № 742/2526/19 Головуючий у 1 інстанції Циганко М. О.
Провадження № 33/4823/410/19
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 серпня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 384 гривень 20 копійок.

Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 10 липня 2019 року о 12 год. 15 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом SUZUKI, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами проведеного тесту з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Алкофор 505, чим порушив п.п. «а» п.2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 серпня 2019 року та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що не погоджується із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суд розглянув справу без його участі в порушення вимог ст.268 КУпАП. У зв`язку з цим він не зміг надати суду пояснення та докази по справі, заперечення, а також користуватися іншими правами для захисту своїх прав. Вказану постанову вважає незаконною також через посилання на недопустимі докази. Вказує, що його не було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Також зазначає, що огляд проводився без залучення свідків і він наполягав на огляді закладі охорони здоров`я. Тому вважає, що огляд проведений з порушенням встановленого порядку його проведення, а отже є недійсним. Вказує, що не надавав жодних письмових пояснень.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства.

Суд на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.3), даними огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу „Алкофор - 505", вміст алкоголю за результатами якого виявився 2,460% (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), розпискою ОСОБА_1 , згідно якої він зобов`язується доставити мопед не сідаючи за кермо.

Разом з тим, згідно наявних у матеріалах справи пояснень ОСОБА_1 , підписаних ним особисто (а.с.5) вбачається, що він не заперечував вказаних обставин. Також у протоколі про адміністративне правопорушення власноруч зазначав, що вживав алкогольні напої напередодні.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу сертифікації приладу «Алкофор 505», а також, що працівники поліції перед проведенням огляду не проінформували його стосовно застосування цього технічного засобу, не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

14 грудня 2018 року «Газоаналізатор Алкофор 505» №10717, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, пройшов повірку в результаті якої встановлено, що він відповідає вимогам Методики повірки 982-12-12, ЕД. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 3898 від 14 грудня 2018 року і чинне до 14 грудня 2019 року. Тобто на момент складання протоколу та проведення тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вказане свідоцтво було чинним.

Крім того, як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису, під час огляду працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 порядок застосування спеціального технічного засобу та надано для ознайомлення відповідну документацію.

Також, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги з приводу проведення огляду без участі свідків. Наведене спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, а також відеозаписом.

Є необґрунтованими доводи апелянта, щодо розгляду справи за його відсутності. Як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 неодноразово надсилалися повістки за адресою його мешкання, однак вони повертались до суду через закінчення встановленого строку зберігання, хоча сам ОСОБА_1 вказував у протоколі, що проживає за вказаною адресою.

Крім того, з метою дотримання прав особи, яка притягується до відповідальності йому була надана можливість надати пояснення особисто в суді апеляційної інстанції, однак ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції також не з`явився.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 серпня 2019 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. М. Короїд