Справа №585/1071/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Машина І. М.
Номер провадження 33/816/240/19 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. ,за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Вдовиченка О.Л., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП та звільнений від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КупАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2019 року ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за ч.3 ст.172-20 КУпАП та на підставі ст.22 КупАП звільнений від адміністративної відповідальності та йому оголошено усне зауваження.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії А1476 № 27 від 16 березня 2019 року водій відділення зберігання та транспортування роти матеріального забезпечення старшина ОСОБА_1 14 березня 2019 року о 16-00 год., виконуючи обов`язки військової служби в м. Ромни Сумської області, перебував в нетверезому стані, що підтверджено висновком КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» № 20, оскільки діяння вчинене в умовах особливого періоду, то він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування судового рішення з підстав, що в його діях відсутні ознаки інкримінованого адміністративного правопорушення. Свої апеляційні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 14 березня 2019 року він разом з іншим військовослужбовцем ОСОБА_2 на автомобілі «КРАЗ 256 Б», реєстраційний номер НОМЕР_1 дійсно перебував у службовому відрядженні в м. Ромни. Під час вивозу сміття із території військової частини на сміттєзвалище у зв`язку зі складними погодними умовами вищевказаний автомобіль з`їхав з проїжджої частини, тому директором сміттєзвалища були викликані поліція та МНС, а також повідомлено командування дивізіону. Через деякий час на місце події прибув заступник командира дивізіону з технічної частини та привіз із собою іншого водія та старшого машини, а його та водія ОСОБА_2 усним розпорядженням відсторонив від виконання завдання по вивозу сміття. Таким чином, на думку апелянта, він фактично перестав виконувати службові обов`язки, пов`язані з керуванням та супроводженням транспорту, а інших службових завдань поза межами частини він не виконував і вони йому не ставились. За таких обставин, ОСОБА_1 вважає, що перебував він хоча і в робочий час, але поза межами військової частини та не при виконанні службових обов`язків, тому в його діях, які полягали у вживанні ним спиртних напоїв, відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Вдовиченка О.Л., дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, суддя, з огляду на матеріали адміністративної справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП.

Зазначені висновки судді відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на досліджених та перевірених в суді доказах, а саме:

- протоколі А1476 №27 від 16 березня 2019 року, згідно зі змістом якого ОСОБА_1 14 березня 2019 року, виконуючи обов`язки військової служби в умовах особливого періоду, перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 1);

- висновку КЗ «Спеціалізована лікарня м. Ромни» щодо медичного огляду № 20 від 14 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 (а.с. 2);

- письмових поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в яких ОСОБА_1 свою провину визнав (а.с. 3).

Наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо фактичних обставин правопорушення.

Разом з тим, допитаний в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 винним себе не визнав, оскільки вважає, що вживав спиртні напої не під час несення військової служби, а після відсторонення від виконання завдання на сміттєзвищі в м. Ромни. Однак, з таким твердженнями апелянта погодитись не можна.

Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Пунктом 2 ч.1, ч.2 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що початком проходження військової служби вважається, зокрема, день зарахування до списків особового складу військової частини - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Як вбачається з копії військового квитка ОСОБА_1 , з 1996 року він проходив військову службу, останній раз 14 січня 2019 року був включений до списку військової частини НОМЕР_2 згідно наказу № 8-19, перебував на посаді водія (а.с. 7).

Згідно з витягом з наказу № 89 командира військової частини НОМЕР_2 від 19 квітня 2019 року ОСОБА_1 , звільненого наказом командира 27 реактивної артилерійської бригади від 18 квітня 2019 року № 59-РС з військової служби у запас за підпунктом «д» (через службову невідповідність, п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»), з 19 квітня 2019 року було виключено зі списів особового складу частини (а.с. 23).

З вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 під час проходження військової служби у військовій частині в умовах особливого стану 14 березня 2019 року перебував у стані алкогольного сп`яніння, при цьому, не має значення чи був він на той момент звільнений він виконання конкретного завдання.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують правильність висновків судді суду першої інстанції.

Таким чином, приходжу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв`язку є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП. Крім того, з урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням передбачених законом строків та враховуючи характер вчиненого правопорушення, відсутність тяжких наслідків, дані про особу правопорушника, його майновий стан та ставлення до вчиненого, суддя суду першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про малозначність вчиненого відповідно до ст.22 КУпАП та необхідність обмежитись усним зауваженням.

При розгляді справи суддею місцевого суду порушень ст.ст.279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, у зв`язку з чим постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.172-20 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.

.