Житомирський апеляційний суд
Справа №288/948/19 Головуючий у 1-й інст. Рудник М. І.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 10.09.2019 року за ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працюючої,

в с т а н о в и в:

Постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених статтями 122-4, 124, частиною 1 статті 130 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень 00 копійок.

Постновлено стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 гривні 20 копійок

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 22 червня 2019 року о 06.30 годині в АДРЕСА_2, керувала автомобілем марки «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнин рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

22 червня 2019 року о 06.30 годині ОСОБА_1 в АДРЕСА_2, керуючи автомобілем марки «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не переконалась, що це буде безпечно і не створить перешкод і небезпеки здійснила наїзд на металевий паркан.

22 червня 2019 року о 06.30 годині ОСОБА_1 в АДРЕСА_2, керуючи автомобілем марки «Renault Laguna» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила наїзд на паркан та залишила місце ДТП до якого вона причетна.

Своїми діями порушила пункти 2.5, 2.10 А, 10.1 «Правил дорожнього руху України».

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що постанова суду винесена з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовано матеріальні норми, що потягло за собою однобічності не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи та наслідком необгрунтованого визнання її винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що ч.1 ст.130 не відповідає вимогам ряду положень Конституції України, Вказує, на невідповідність нормам Конституції України, вимогам Конвенції та практиці Європейського суду з прав людини існуючої редакції ч.І ст.130 КпАП України у частині встановлення відповідальності за відмову від медичного огляду на стан сп`яніння. Необхідність застосування норм Конституції як норм прямої дії у даному випадку означає, що справу щодо ОСОБА_1 за ч.І ст.130 КупАП має бути закрито Житомирським апеляційним судом за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. Крім того звертає увагу суду, що з протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами адміністративної справи погодитись не можна, оскільки відомості зазначені в даних документах не відповідають дійсності. Стверджує, що покази ОСОБА_2 є неправдивими, оскільки вона не могла бачити і не бачила, що вона, ОСОБА_1 , поїхала по вулиці в сторону, де проживає ОСОБА_3 , потім почала розвертатись і в`їхала в паркан ОСОБА_4 і приїхала знову до них. Цього не було, і вона не керувала автомобілем. З фотознімків паркану, який нібито вона пошкодила, та автомобіля не вбачається того, що на автомобілі є будь-які пошкодження, а біля паркану навіть не прим`ята трава, що свідчить про те, що до паркану не під`їжджав автомобіль. Крім того, не відповідають дійсності покази ОСОБА_5 з приводу того, що вона вчинила дорожньо-транспортну пригоду і пошкодила паркан, оскільки ключі від автомобіля були в її чоловіка ОСОБА_6 , який і керував даним автомобілем в стані сп`яніння. Висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 122-4, 124, ч.1 ст.130 КупАП не може грунтуватися лише на протоколах про адміністративне правопорушення, поясненні осіб, які дали неправдиві покази в суді.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з викладених в ній мотивів, просила її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та закрити справу. Надала пояснення, аналогічні поясненням в суді першої інстанції та апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд при розгляді вказаної адміністративної справи зазначених вимог закону дотримався, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених, 122-4, 124 та ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими до протоколу про адміністративне правопорушення, та доводами апеляційної скраги ОСОБА_1 не спростовується.

Так з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 та ч.1 ст.130ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про правопорушення серії ОБ № 040706 від 22 червня 2019 року, в якому зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 040705 від 22 червня 2019 року, в якому зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого статею 124 КУпАП;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 040704 від 22 червня 2019 року, в якому зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого статею 122 - 4 КУпАП; -схемою місця ДТП від 22 червня 2019 року; -актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 ; - пьсьмовими поясненнями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 та ОСОБА_9 від 22 червня 2019 року.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_7 та свідків, допитаних у суді першої інстанції, зокрема ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , працівників поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які є послідовними та узгоджуються між собою.

Так, за показами потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні 22 червня 2019 року близько 6.20 години йому зателефонувала дружина і сказала, що жінка заїхала їм в паркан червоним автомобілем. Він приїхав додому, оглянув автомобіль, який стояв неподалік від його домогосподарства та побачив, що на задній частині автомобіля були сліди профілю червоного кольору від паркану, він сам не захотів йти розбиратись і викликав поліцію. Приїхали поліцейські ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , погукали власника автомобіля, вийшла ОСОБА_1 сказала, що це її автомобіль, вони попросили у неї документи. Вона відмовилась надати документи на автомобіль, казала, що це не вона сиділа за кермом. Їй запропонували проїхати у відділок скласти протокол, її автомобіль не заводився, вони почали її штовхати. Коли приїхали у відділок запропонували дути їй у драгер, вона відмовилась, потім запропонували їхали в лікарню, вона теж відмовилась.

Згідно показів свідка ОСОБА_2 22 червня 2019 року вранці, десь о 5.00 годині, коли вона ще спала, до неї зателефонувала ОСОБА_16 і сказала, що вони стоять у неї під хвірткою. Коли вони з чоловіком вийшли то побачили ОСОБА_6 з дружиною ОСОБА_17 і ОСОБА_1 , вони були «випивші», вони всі разом сіли в альтанку у них дома , запропонували випити ще пива і її чоловік поїхав та купив пиво, ОСОБА_1 запропонувала поїхати покупатись на кар`єр, але вона сказала, що їм не треба нікуди їхати в такому стані, запропонувала почекати чоловіка з роботи і тоді всі разом поїдуть. Після цих слів ОСОБА_1 розсердилась і попросила ОСОБА_6 , щоб завіз її додому, але йому не дозволили, так як він був в стані алкогольного сп`яніння. Її чоловік ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_1 лягти спати, але вона відмовилась і сказала, що тут не залишиться. ОСОБА_1 взяла ключі від автомобіля, сіла в автомобіль і поїхала. ОСОБА_1 поїхала по вулиці в сторону де проживає ОСОБА_3 , потім почала розвертатись і в`їхала в паркан ОСОБА_4 і приїхала знову до них, коли вона зупинила машину то дуже голосно загальмувала і зупинилась біля хвіртки. ОСОБА_1 зайшла в двір кинула ключі на стіл і сказала забрати їх, щоб вона нікуди не поїхала. Спочатку приїхав ОСОБА_3 а потім поліція. ОСОБА_1 вела себе не адекватно, кричала. Вона це все спостерігала, так як вийшла за хвіртку і дивилась. Коли відбирали пояснення, то ОСОБА_1 сказала, що за кермом був ОСОБА_19 , хоча він не виходив з двору зовсім.

Згідно показів свідка ОСОБА_11 пояснив, в червні місяці 2019 року, десь в 5 годин ранку, до них приїхав ОСОБА_20 з дружиною ОСОБА_17 і ОСОБА_21 . Вони зателефонували його дружині, щоб вона вийшла і відкрила хвіртку, так як у них собака. Жінка розбудила його і вони вийшли, сіли в альтанці, він поїхав по пиво, потім сиділи пили пиво і розмовляли. У ОСОБА_22 почалась істерика, вона почала забирати у ОСОБА_23 ключі від автомобіля, його дружина казала, щоб нікуди не їхали бо всі були в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_24 взяла ключі і кудись поїхала, через деякий час знову приїхала кинула ключі на стіл, приїхали працівники поліції і почали все з`ясовувати. Він пішов на роботу.

Згідно показів свідка ОСОБА_5 22 червня 2019 року вона разом з ОСОБА_1 в селі Андрушки Попільнянського району Житомирської області в кафе розпивали спиртні напої, потім її чоловік ОСОБА_19 , завіз їх в смт. Попільню до куми ОСОБА_25 . У ОСОБА_26 дома вони пили пиво, Олені щось не сподобалось, вона встала, щоб піти, ОСОБА_27 її просила залишитись, але вона пішла на дорогу до хвіртки, кума ОСОБА_28 пішла до хвіртки, щоб її закрити. Через деякий час вони почули як загальмував голосно автомобіль, то була ОСОБА_24 , вона не знала, що вулиця «сквозна» і хотіла розвернутись. Через деякий час ОСОБА_24 повернулась своїм автомобілем до домогосподарства ОСОБА_26 . Вони вийшли до хвіртки і впустили ОСОБА_29 в двір, автомобіль стояв біля двору. ОСОБА_1 зробила шкоду і повернулась до них. Через деякий час приїхали працівники поліції та з`ясовували обставини ДТП. Її чоловік ОСОБА_30 сидів з нею у альтанці і нікуди не виходив. Далі вона нічого не бачила.

Працівники поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пояснили, що вони працюють в Попільнянському ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області, 22 червня 2019 року вони були на чергуванні і о 06.30 годині приїхали на виклик ДТП та побачили, що пошкоджений паркан, поряд стояв автомобіль, вони запитали хто господар автомобіля, їм відповіли, що господар сидить в альтанці. З`ясувалось, що це автомобіль ОСОБА_1 , всі свідки підтвердили, що ОСОБА_1 була за кермом свого власного автомобіля і в`їхала в паркан ОСОБА_7 ОСОБА_1 вела себе неадекватно, кричала, вони запросили її у Попільнянське відділення поліції де і складали протоколи про вчинення нею адміністративних правопорушень. Їй при свідках пропонувалось продути прилад «Драгер» на стан алкогольного сп`яніння, а також пройти обстеження в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння, але вона категорично відмовилась.

Таким чином суд першої інстанції, дослідивши зазначені докази, наявні в матеріалах адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ст.122-4, ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст.ст. 250, 280 КУпАП, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість останньої у вчинені вказаних правопорушень.

Доводи ОСОБА_1 , викладені в її апеляційній скарзі з приводу того, що справу щодо неї необхідно закрити у зв`язку із неконституційністю ч.1 ст.130 КУпАП є надуманими, оскільки рішення щодо неконституційності вказаної норми не Конститційним Судом України не приймалося, чинна ч.1 ст.130 КупАП визначає безальтернативне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., і апеляційний суд позбавлений можливості з підстав безальтернативності, і як наслідок - неконституційності на дмук апелята, зазначеної норми не накладати на ОСОБА_1 стягнення, передбачене її санкцією, або закривати з цього приводу провадження.

Безпідставними також є і доводи апеляційної скарги про те, що встановленням відповідальності за сам факт відмови особи від проведення на особою дослідів, а саме огляду на стан сп`яніння, в тому числі і проведення відповідних амбулаторних аналізів, порушуються положення ч.3 ст. 28 і ч.1 ст. 29 Конституції України також не можуть бути підставою для скасування оскарженої постанови, оскільки такий порядок виявлення та фіксування правопорушення передбачений положеннями КУпАП та підзаконними нормативними актами, а права особи, яка вчинила правопорушення, передбачені Конституцією України , не є абсолютними, та обмежуються наявність прав інших осіб, а також наявністю в неї обов`яків, в тому числі і не порушувати передбачені законом правила поведінки, до яких також віднесено і ПДР України. Таким чином наявність відповідальності за порушення вимог Закону та наявність порядку виявлення такого порушення та його фіксування, який встановлено законом, обмежує такі права особи у відповідних межах.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що ОСОБА_1 не була за кермом автомобіля взагалі, а свідки її в засіданні обмовили, не грунтуються на матераліах справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження. Пояснення допитаних в судовому засіданні судом першої інстанції свідків під присягою є послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами справи. Не довіряти зазначеним поясненням свідків у апеляційного суду підстав немає. Не зазначила про такі підстави і ОСОБА_1 . При цьому доводи апелянта про те, що у неї взагалі відсутне свідоцтво про право керування транспортним засобом не виключає її можливості керування автомобілем та вчинення нею даних правопорушень.

Твердження ОСОБА_1 про те, що із фотознімків паркану, який вона нібито пошкодила, та автомобіля не вбачається того, що на автомобілі є будь-які пошкодження, а біля паркану навіть не прим`ята трава, що свідчить про те, що до паркану не під`їжджав автомобіль, перевірити неможливо, оскільки ОСОБА_1 не подала до апеляційного суду, як зазначала в апеляційній скарзі, вказаних фотознімків.

Посилання ОСОБА_1 на Конституцію України, інші нормативно-правові акти та практику Європейського суду з прав людини не спростовують наведених вище обставин та наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих їй правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови суду відносно ОСОБА_1 за ст.122-4, ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП немає.

Судом першої інстанції прийнято обґрунтоване та вмотивоване рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, сукупність досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою та доповнюють один одного, спростовують доводи ОСОБА_1 про відсутність події та складу адміністративних правопорушень ст.122-4, ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, інкримінованих ОСОБА_1 , та доводять її вину у вчиненні вказаних правопорушень.

Підстави до задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування постанови щодо неї відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 10.09.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладано на неї стягнення у виді штрафу 10200 грн і стягнено судовий збір, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: