Справа № 462/775/19 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 33/811/463/19 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого судді Михалюка В.О.,

за участю особи, що притягувався до відповідальності ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 05 квітня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 05 квітня 2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому в постанові зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 194309 від 29 січня 2019 року ОСОБА_1 у місті Львові на вулиці Куліша АДРЕСА_1 11, керуючи автомобілем марки «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, перед початком обгону не впевнився в безпечності маневру та здійснив обгін на перехресті у місці заїзду у прилеглій території, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Renault» реєстраційний номер НОМЕР_2 , завдавши транспортним засобам технічні пошкодження.

Приймаючи таке рішення, місцевий суд зазначив, що в місці скоєння даної ДТП взагалі відсутнє перехрестя, як про це зазначено в протоколі, і в даній дорожній ситуації ОСОБА_1 не порушив жодних правил дорожнього руху.

На дану постанову судді потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає висновки суду неправильними, а постанову про закриття провадження незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що під час розгляду справи, суд першої інстанції не врахував вимоги ПДР, а саме: п. 1.5 ПДР України та п. 2.3б ПДР України. Вказує, що провівши аналіз письмових доказів, які долучені до матеріалів справи, а саме пояснення потерпілого ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_1 , із яких вбачаються технічні пошкодження транспортних засобів та їх рух до моменту зіткнення, беручи до уваги схему місця ДТП, прийшов до висновку, що водій ОСОБА_1 , в даній ситуації повинен був пригальмувати та пропустити транспортний засіб, яким їхав попереду і здійснював маневр повороту ліворуч. Таким чином дії ОСОБА_1 свідчать про порушення ним п.п. 14.6 ПДР України.

Просить дану постанову судді скасувати та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_2 , який просив задоволити апеляційну скаргу, виступ ОСОБА_1 , який просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Так, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

А як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується поясненнями ОСОБА_1 даними в судовому засіданні, який вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив та пояснив, що жодним чином не порушував правил дорожнього руху України, так як обставини наведені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 194309 від 29 січня 2019 року не відповідають дійсним подіям дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №194309 від 29 січня 2019 року ОСОБА_1 у місті Львові на вулиці Куліша, 11, керуючи автомобілем марки «Hyundai» реєстраційний номер НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку, перед початком обгону не впевнився в безпечності маневру та здійснив обгін на перехресті.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.1993р. № 1094 «Про затвердження Правил дорожнього руху» перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Вважаю, що суддею першої інстанції вірно не взято до уваги обставини наведені інспектором поліції у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 194309 від 29 січня 2019 року згідно яких, ОСОБА_1 порушив п.14.6а Правил дорожнього руху України, а саме: обгін заборонено на перехресті, оскільки дане твердження не відповідає обставинам, наведеним у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , та спростовується схемою дорожньо-транспортної пригоди від 29 січня 2019 року, з якої чітко вбачається, що вказана подія відбулась не на перехресті вулиць та у місці настання дорожньо-транспортної пригоди взагалі відсутнє перехрестя.

Крім цього ОСОБА_1 не міг переконатись в безпечності руху, оскільки дорожньо-транспортна пригода за даних обставин можлива лише у разі порушення правил дорожнього руху України, та водій ОСОБА_1 не мав можливості та не був зобов`язаний враховувати порушення Правил дорожнього руху України іншими учасниками дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Твердження апелянта про те, що постанова суду не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до вимог ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

З врахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 05 квітня 2019 року щодо гр. ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду В.О. Михалюк