Справа №463/7627/18
Провадження №3/463/92/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року Суддя Личаківського районного суду м. Львова - Леньо С.І., з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника - адвоката Степанкова М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІПН НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1, зареєстрованого: АДРЕСА_2

за ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Громадянин ОСОБА_1, 08.10.2018р. о 12 год. 45 хв. у м. Львові на вул. Миколайчука, 7 керуючи транспортним засобом Рено д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп'яніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вину у вчиненому заперечив та пояснив, що не заперечував проти проходження медичного огляду, проте працівники поліції пропонували пройти медичний огляд в медичному закладі, розташованому на вул. Науковій у м. Львові. Оскільки поряд знаходилась Комунальна міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги (м. Львів, вул. Миколайчука, 9), де на той час на стаціонарному лікуванні перебувала його дружина, просив працівників поліції доставити його саме у цей заклад, на що останні відмовились, а він, в свою чергу, відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі, розташованому на вул. Науковій у м. Львові. Що стосується наявності ознак наркотичного сп'яніння пояснив, що наркотичних засобів не вживав, проте не виключає можливість існування таких ознак, оскільки близько трьох днів поспіль безперервно здійснював догляд за дружиною, яка перебувала на стаціонарному лікуванні і як наслідок, перебував у виснаженому стані, що працівники поліції могли розцінити як стан наркотичного сп'яніння. Вину у вчиненні ДТП, яка стала підставою для виклику працівників поліції визнав.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Степанков М.В., повноваження якого підтверджуються договором про надання правової допомоги № 12-11 від 12.11.2018р., вину свого довірителя у вчиненні інкримінованого правопорушення заперечив, оскільки ОСОБА_1 погоджувався пройти медичний огляд в найближчому медичному закладі, а саме у Комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги, проте працівники поліції пропонувати пройти такий огляд в іншому закладі, розташованому на вул. Науковій у м. Львові. Оскільки у Комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги на той час перерубала на лікуванні його дружина, не мав змоги їхати в інший медичний заклад для проходження медичного огляду. Вважає, що в такому випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим провадження у справі просить закрити. Крім того, матеріали справи також не містять достатніх доказів вчинення адміністративного правопорушення, а відеозапис обставин події, який здійснювався працівниками поліції є неповним і на такому відображено лише нижню частину тіла ОСОБА_1

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, який є працівником поліції і який був присутній під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення пояснив, що згідно отриманого виклику потерпілий стверджував, що винуватець ДТП перебуває в стані наркотичного або алкогольного сп'яніння. Після прибуття на місце події ОСОБА_1 перебував в автомобілі і лише в подальшому вийшов з нього. Поведінка останнього не відповідала обстановці та вказувала на наявність ознак наркотичного сп'яніння, зіниці були звужені, а рухливість ходи та мови сповільнена. З огляду на зазначене, пропонували пройти медичний огляд в медичному закладі, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. Згоду для проходження медичного огляду у Комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги ОСОБА_1 не висловлював. Крім того, в автомобілі ОСОБА_1 бачив медичний шприц.

Свідок ОСОБА_5, який також є працівником поліції і яким складено протокол про адміністративне правопорушення в судовому засіданні надав аналогічні покази та крім цього пояснив, що не запрошував ОСОБА_3 для проходження медичного огляду в медичному закладі, розташованому на вул. Науковій у м. Львові, оскільки такий медичний заклад не працює з 2016р., про що відомо всім працівникам поліції. Пригадати медичний заклад, до якого запрошувався ОСОБА_1 не може, проте вказана обставина під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не мала значення, оскільки відмова останнього була чіткою та не стосувалась конкретно визначеного медичного закладу.

Свідок ОСОБА_6, яка є цивільною дружиною і яка була присутня під час складення протоколу про адміністративне правопорушення в судовому засіданні пояснила, що до неї зателефонував чоловік та повідомив про ДТП, яка відбулась поблизу лікарні, де вона перебувала на стаціонарному лікуванні. Прибувши на місце події намагалась пояснити працівникам поліції про те, що ОСОБА_1 не перебуває в стані наркотичного сп'яніння, а відповідні ознаки можуть бути обумовлені тим, що останній здійснював за нею догляд безперервно протягом кількох днів підряд. Працівники поліції натомість їй повідомили, що простіше буде коли ОСОБА_1 підпише протокол про адміністративне правопорушення. Детальні обставини події пам'ятає погано, оскільки перебувала під впливом заспокійливих ліків, які також приймав ОСОБА_1

Розглянувши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності з таких підстав.

При розгляді справи встановлено, що 08.10.2018р. о 12 год. 45 хв. у м. Львові на вул. Миколайчука, 7 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Рено д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп'яніння. Оцінюючи подані суду докази, у суду немає підстав вважати, що ОСОБА_1, під час керування транспортним засобом перебував у стані наркотичного сп'яніння, оскільки жодних об'єктивних доказів, в тому числі висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суду не представлено.

З об'єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, полягає в тому числі у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015р.

Згідно п. 1 Розділу ІІІ Інструкції, перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду на стан сп'яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров'я України, Міністерством охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відповідно до додатку 1 до Наказу Департаменту охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації № 968 від 10.12.2015р. «Про порядок проведення медичних оглядів для виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у м. Львові правом на проведення огляду на стан сп'яніння володіють лише Комунальна міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова та Комунальна 8-а міська клінічна лікарня.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Разом з тим, попри те, що наявність ознак наркотичного сп'яніння стороною захисту не заперечується, жодного доказу про те, що працівник поліції пропонував пройти медичний огляд в іншому медичному закладі сторона захисту не подала, при тому що працівник поліції, яким складено протокол про адміністративне правопорушення підтвердив свою обізнаність про закриття медичного закладу, розташованого на вул. Науковій у м. Львові, що є загальновідомою обставиною.

З огляду на це, вважаю, що відповідні пояснення сторони захисту слід розцінювати не інакше як спосіб уникнення від адміністративної відповідальності.

Крім того, не спростовує згаданих вище висновків долучений працівниками поліції відеозапис обставин події, який дійсно є неповним, оскільки застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, згідно п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», є лише одним із превентивних заходів для забезпечення громадської безпеки і відсутність такого відеозапису в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не може вказувати на відсутність доказів вчинення адміністративного правопорушення та крім цього, не може ставити під сумнів належність і допустимість інших доказів.

Зокрема, згідно матеріалів справи, відмова від проходження медичного огляду зафіксована працівниками поліції в присутності двох свідків, про що останні надали відповідні письмові пояснення.

Тому, вважаю, що у судовому засіданні встановлено і підтверджено факт відмови особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, внаслідок чого в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи особу правопорушника та характер вчиненого, ступінь його вини, майновий стан, обставин що пом'якшують чи обтяжують відповідальність не вбачаю та вважаю, що ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

При цьому, у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній на момент вчинення правопорушення, з ОСОБА_1 в дохід держави слід також стягнути судовий збір в розмірі 352,40 грн., що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому вчинено правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 130 ч. 1, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200 грн.) з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 352,40 грн. судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Леньо С. І.