Справа № 740/2042/19
Провадження № 3/740/547/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої-судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Дьоміної Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, непрацюючу, яка проживає по АДРЕСА_1 , зареєстрована по АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

В період часу з 07 лютого 2019 року по 15 квітня 2019 року ОСОБА_1 ухилялась від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній не відвідує навчальний заклад та не залучений до навчання понад 10 днів, а саме: 32 дні без поважних причин, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

Даний факт підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серія ГП №175960 від 15 квітня 2019 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 в протоколі, що її син ОСОБА_2 має пропуски навчальних занять, починаючи з лютого 2019 року;

листом начальника Управління освіти С.М. Крапив`янського, відповідно якого директор Ніжинської ЗОШ-І-ІІІ ступенів №15 ОСОБА_3 просить посприяти у вирішенні проблемного питання щодо учня 7-В класу Ніжинської ЗОШ-І-ІІІ ступенів №15 ОСОБА_2 ;

клопотанням директора Ніжинської ЗОШ-І-ІІІ ступенів №15 ОСОБА_3 ;

листом начальника служби у справах дітей ОСОБА_4 ;

інформаційним листом директора Ніжинської ЗОШ-І-ІІІ ступенів №15 ОСОБА_5 М про навчання та виховання учня 7-В класу ОСОБА_2 ;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких близько двох тижнів її син не ходить до школи без поважних причин.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась. Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП не є обов`язковою і суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності останньої, в межах наявних у справі доказах.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України", сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч.3 ст.150 СК батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Цей обов`язок безпосередньо пов`язаний з нормою ст. 53 Конституції України, відповідно до якої повна загальна середня освіта є обов`язковою.

Виконання правового обов`язку забезпечується покладення юридичної відповідальності у випадку невиконання обов`язку. Батьки несуть відповідальність за виховання своїх дітей.

Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Згідно ч.3 ст.55 Закону України «Про освіту» батьки зобов`язані сприяти виконанню дитиною освітньої програми та досягненню дитиною передбачених нею результатів навчання. Відповідальність за відвідування уроків дітьми несуть батьки.

Згідно з ст. 10 Закону України від 26 квітня 2001 року "Про охорону дитинства" кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 СК батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Педагогічні, медичні, соціальні працівники, психологи та інші спеціалісти можуть брати участь у вихованні, освіті, охороні здоров`я, соціальному захисті дитини. Тимчасова передача батьками дитини стороннім особам, наприклад, дитячим закладам, не звільняє батьків від обов`язку щодо виховання та розвитку дитини.

Батьки вільні обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства (ч. 3 ст. 151 СК). В цій нормі закріплені загальні межі здійснення цивільних прав.

Брак педагогічних та психологічних знань у батьків (особливо неповнолітніх батьків) є причиною помилок у вихованні дитини, соціальні наслідки яких важко передбачити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,- ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, за яке вона повинна нести адміністративну відповідальність.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумім доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. штрафу на користь держави.

У разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення постанови про накладення штрафу у порядку примусового виконання постанови відділом державної виконавчої служби стягується подвійний розмір штрафу у сумі 1700 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.