Справа № 211/8/19
Провадження № 3/211/77/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: м. Кривий Ріг, бул. Європейський, 15/12,

-за ст. 173 КУпАП,-

встановив:

До Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 324376 від 15.12.2018 року, 15.12.2018 року о 22.35 год. ОСОБА_2 перебуваючи з ознаками алкогольного спяніння, у громадському місці у підїзді будинку № 61А по пр. Гагаріна в м. Кривий Ріг, висловлювався на нецензурною лайкою, на адресу ОСОБА_3, на зауваження не реагував, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дану справу необхідно повернути для належного оформлення до Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП передбачені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 р. № 1376, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Кожний документ має свої реквізити (дату, адресу, назву, підпис, штампи, печатки тощо) і повинен відповідати своєму призначенню, містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства.

Однак, всупереч зазначених вище вимог, в протоколі не зазначено свідки, потерпілі даного правопорушення.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (стаття 251 КУпАГІ) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам статті 256 КУпАП.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р., Верховним судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення.

Враховуючи вищезазначений недолік в оформленні даної адміністративної справи, вважаю за необхідне повернути адміністративний матеріал для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 256, 283 КУпАП України, суд, -

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП повернути для належного оформлення до Полку патрульної поліції в місті ОСОБА_4 Департаменту патрульної поліції.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1