Дата документу 10.06.2019
Справа №320/4297/19
№ 3/320/779/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорозької області у складі судді Урупи І.В.,

за участі прокурора - Керімова Е.І.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки НП України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є депутатом Фруктовської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, працює слюсарем ПАТ «Мелітопольгаз», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , який є депутатом Фруктовської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, та відповідно до п.п. «б» п. 1 ч.1 ст. 3,ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, достовірно знаючи про необхідність подати у період часу з 01.01.2017 по 01.05.2017 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 подав її несвоєчасно, лише 26.02.2018.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП визнав та пояснила, що він відправив із запізненням декларацію у зв`язку з тим, що не мав можливості отримати електронний ключ та був відсутній Інтернет.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, просив притягнути останнього до адміністративної відповідальності, оскільки ним були порушені вимоги антикорупційного законодавства та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши ОСОБА_1 , думку прокурора, суддя приходить до наступного.

У відповідності до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується зібраними по справі доказами: протоколом № 276 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 31.05.2019; скрін-шотом щодо результатів пошуку публікації декларацій, щорічною декларацією за 2016 рік, рішенням №01 від 10.11.2015 про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів Фруктовської сільської ради сьомого скликання, відомостями сільського голови щодо наявності комп`ютерної техніки, доступу в мережу Інтерпнет Фруктовської сільської ради, службовою перевіркою щодо виявлення факту неподання ОСОБА_1 декларації за 2016 рік від 11.05.2017, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

У відповідності зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону.

У протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно ОСОБА_1 зазначено, що днем вчинення адміністративного правопорушення є 26.02.2018, тобто день несвоєчасного подання без поважних причин декларації, а днем виявлення правопорушення є 31.05.2019, тобто дата складання протоколу, оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності.

З даним твердженням суд погодитись не може через наступне.

Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164--14, 212--15, 212--21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією має відраховуватися з дня його виявлення.

Разом з цим, діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Так, відповідно до результатів службової перевірки факт не подання щорічної декларації за 2016 рік депутатом сільської ради ОСОБА_1 було виявлено 11.05.2017.

Тобто інформацією про правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 відповідний орган володів вже 11.05.2017.

Отже, днем виявлення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення згідно матеріалів справи є 11.05.2017.

ОСОБА_1 може бути притягнуто до адміністративної відповідальності протягом трьох місяців з часу виявлення правопорушення, тобто до 11.08.2018.

Крім того правопорушення було вчинено 01.05.2017, тобто перший день не подання без поважних причин декларації.

В даному випадку двохрічних строк притягнення до адміністративної відповідальності, який відраховується з часу вчинення правопорушення сплив 01.05.2019.

Оскільки вказані матеріали надійшли до суду для розгляду тільки 03.06.2019, вже на дату надходження справи до суду строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплив, а тому, відповідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП лише за даних обставин провадження в справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Діюче адміністративне законодавство не передбачає зупинення строків накладення адміністративного стягнення.

Зволікання з проведенням ефективної адміністративної перевірки та зі складенням протоколу про вчинення адміністративного правопорушення не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст.38 КУпАП.

Такий висновок узгоджується і з правовою позицією, викладеною у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією».

Питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення врегульовано статтею 247 КУпАП. Приписи цієї статті встановлюють обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, відповідно до пункту 7 частини першої цієї статті до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вважаю, що провадження у вказаній справі підлягає закриттю, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.38, 172-6 ч.1, 221, 247, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляції через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: