Єдиний унікальний номер 448/685/19
Провадження № 3/448/242/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Мостиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 ,

за п.1 ст.183-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Начальником Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області на адресу Мостиського районного суду Львівської області скеровано матеріали справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за п.1 ст.183-1 КУпАП.

Із протоколу про вищевказане адміністративне правопорушення №57268241 від 27.03.2019 року відомо, що заступником начальника Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Буриш Л.А. складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_3 допустив несплату аліментів, сукупний розмір яких перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, а саме 24022,50грн. Вказали, що такими своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення передбачене п.1 ст.183-1КУпАП.

Проаналізувавши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що орган державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.183-1 КУпАП.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Так, адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП запроваджена Законом України від 07.12.2017р. № 2234-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів" шляхом доповнення статтею 183-1 глави 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стаття 183-1 КУпАП вступила в дію 06.02.2018 року.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, статтею 8 цього Кодексу визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Зазначені вище положення кореспондуються з правовими приписами частини 1 статті 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) надано офіційного тлумачення цього положення та наголошено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти як таку, що починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події чи факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності. Це є однією з найважливіших гарантій правової стабільності, впевненості суб`єктів права в тому, що їх правове становище не погіршиться з прийняттям нового закону чи іншого нормативно-правового акта.

Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають гуртуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Оскільки стаття 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів, то дана норма не має зворотної дії в часі, а поширюється тільки на відносини, які виникли після набуття нею чинності. Тому, період часу несплати аліментів особою до вступу в дію статті 183-1 КУпАП не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.

Як вбачається з довідки-розрахунку, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення, заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_4 складається із заборгованості за виплатами за період з грудня 2017р. по лютий 2019 року.

З урахуванням вищевикладеного у фабулі протоколу невірно зазначено суму коштів, яку ОСОБА_3 заборгував за період з моменту вступу в дію ст.183-1 КУпАП до дати складення протоколу, тобто з 06.02.2018 року по 05.04.2019 року, так як вказана у протоколі сума 24022,5гривень не відповідає дійсності.

Крім того, 28.08.2018р. статтю 183-1 КУпАП викладено у новій редакції, згідно з якою вона містить три склади адміністративних правопорушень, тобто встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені трьома частинами цієї статті. Тому, з урахуванням дати вчинення адміністративного правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення слід зазначити або частину чинної редакції статті або редакцію статті, що була чинною на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Помилковим є зазначення у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_3 вчинив правопорушення передбачене п.1 ст.183-1 КУпАП, так як згідно норм КУпАП, статті такого складаються із частин, у яких зазначено, за які дії наступає адміністративна відповідальність.

Тобто, в порушення норм КУпАП в даному протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена кваліфікація дій правопорушника ОСОБА_5 , а саме не вказана частина ст.183-1 КУпАП, за якою останній підлягає відповідальності, що позбавляє суд можливості прийняти правильне рішення по справі.

Крім того в матеріалах справи відсутні відомості, які характеризують особу правопорушника, його майновий стан, обставини що обтяжують і пом`якшують відповідальність, відповідно до ст. 33 ч.2 КУпАП, без яких суд не може вирішити справу по суті, відповідно до норм КУпАП.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23 грудня 2005 року визнано правильною практику судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без дотримання вимог, передбачених ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Зазначені недоліки не дають можливості суду прийняти рішення у відповідності до вимог ст.245 КУпАП та надати об`єктивну оцінку діям особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому, слід врахувати вимоги абз.3 п.4 розділу XIV Наказу Мінюсту від 02.04.2012р. (із змінами від 02.08.2018р.) № 512/5 "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень" зокрема те, що не допускаються закреслення або виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, відносно якої він складений.

З метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, приходжу до висновку, що матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за п.1 ст.183-1 КУпАП необхідно повернути до Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області для належного оформлення.

Керуючись ст.19, 58 Конституції України, ст.ст.8, 9, 245, 256, 278, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.1 ст.183-1 КУпАП, повернути до Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області для належного оформлення.

Постанова є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.В. Кічак