Житомирський апеляційний суд
Справа №286/2310/19 Головуючий у 1-й інст. Білоусенко І. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисників Міхненка С.С. та Вовка С.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Міхненка С.С. на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2019 року за ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови суду, 30 серпня 2019 року о 23 год. 47 хв. по вул. Нескорених, 1, в с. Довжик Житомирського району та області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "ВАЗ 2105", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В поданій апеляційній скарзі захисник Міхненко С.С. в інтересах ОСОБА_1 просить зазначену постанову суду скасувати та адміністративне провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що 04.10.2019 року під час судового засідання ОСОБА_1 було заявлено клопотання про виклик до судового заідання свідків, які були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Суддя розглянувши дане клопотання відмовив у виклику вказаних свідків з незрозумілих причин. Залишилися суддею і поза увагою покази самого ОСОБА_1 , який пояснив, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, у встановленому законом порядку поліцейським не проводився. На прохання пройти медичний огляд у медичному закладі, останньому також було відмовлено, та в присутності двох свідків складено протокол за відмову у проходженні медичного огляду. Тобто, поліцейським не було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, акт огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не складався та не вручався, свідки на цій стадії поліцейськими не залучались. Суддею першої інстанції під час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності було порушено вимоги чинного законодавства, неповно без подання досліджено лише ті матеріали, які знаходяться у справі, чим грубо порушено основне право особи на справедливий судовий розгляд, а тому постанова підлягає скасуванню.

В поданих захисником Вовком С.О. письмових поясненнях останній зазначає, що працівниками поліції не було оформлено направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я, що є порушення ч.6 ст.266 КУпАП, а також в порушення вимог ч.1 ст.266 КУпАП не відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Тобто, наявні у матеріалах справи докази не підтверджують факт порушення вимог р.2.5 ПДР України та відповідно наявність в діях ОСОБА_1 події та складу аджміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 та його захисники Міхненко С.С. та Вовк С.О. апеляційну скаргу та її вимоги підтримали з викладених в ній мотивів, надали пояснення, аналогічні доводам апеляційної скарги та письмовим поясненням.

Допитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_5 пояснив наступне. ОСОБА_1 не знає. ОСОБА_1 його підвозив, і він (свідок) залишив йому свій номер телефону. З автомобіля він (свідок) не виходив. Їхали з Києва. Зупинили працівники поліції. Вони говорили, що на автомобілі не працює сигнал фар «стоп», склали постанову, відділи документи. Потім повернулись і стали світити в очі і сказали, що він, ОСОБА_1 під наркотиками. Потім працівники поліції зупинили свідків. Що відбувалось, він (свідок) не знає, бо не виходив з автомобіля. Поліцейські склали протокол і відпустили, сказали, що їх ( ОСОБА_1 і свідка) ще зупинять і знову складуть протокол. ОСОБА_1 був незгоден з умовами огляду в медичному закладі. Вони ( ОСОБА_1 і свідок) поїхали далі і них зупинили знову. Його (свідка) повністю обшукали, машину обшукали, барсетки, всі речі. Сказали, що в туалеті аналізи сечі будуть брати (експрес аналізи), але потім працівники поліції відмовились, сказали, що вони в адекватному стані, ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння в них немає. ОСОБА_1 порадили поїхати пройтии огляд в медичній установі, але направлення не дали. ОСОБА_1 попросив залишити телефон. В медичний заклад з ним не їздив. ОСОБА_1 передав першому патрулю посвідчення, йому його віддали, не відсторонювали від керування автомобілем, посвідчення не вилучали. Свідки щось підписували, але він (свідок) не знає, що саме, при них очі у ОСОБА_1 не перевіряли. При цьому сам у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння взагалі не помітив, хоча провів з ним немало часу, так як стояли в пробці на трасі із-за аварії.

Заслухавши доводи та пояснення ОСОБА_1 та його захисник Міхненка С.С., перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга захисника Міхненка С.С., виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проаналізувавши пояснення учасників судового розгляду, матеріали провадження, докази в справі та висновки суду першої інстанції з огляду на зазначені положення КУпАП, колегія судді ввважає, що судом в повному обсязі зазначені положення не було дотримано.

Розглядаючи справу відносно ОСОБА_1 та заслухавши пояснення останнього, до яких віднісся критично, суд першої інстанції ухвалив своє рішення тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях свідків та арпорту поліцейського, який і складав протокол, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, та відеозапису, наданого ОСОБА_1 , при цьому не надав цим доказам та матеріалам належної оцінки, та прийшов до помилкового висновку про те, що вони доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення..

Так згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №088493 від 31.08.2019 року (а.с.1) 30 серпня 2019 року о 23 год. 47 хв. по вул. Нескорених, 1, в с. Довжик Житомирського району та області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "ВАЗ 2105", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей мляво реагують на світло; порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

При цьому, протокол про адміністративне правопрорушення містить пояснення ОСОБА_1 про те, що останній з правопорушенням «не згоден» та підписаний останнім, як і свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_9 .

Разом з тим, відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , які долучені до протоколу (а.с.3-4), останні були запрошені працівниками поліції як свідки, щоб засвідчити як ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря - нарколога в найближчому медичному закладі, на що останній відмовився у присутності двох свідків. Але із зазначених пояснень свідків не вбачається, що вони посвідчили таким чином наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому сам правопорушник категорично заперечує перебування в стані наркотичного сп`яніння на момент його зупинки працівниками поліції, наявність ознак такого сп`яніння.

Допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_5 підтвердив, що ОСОБА_1 зупинявся працівниками поліції, однак не підтвердив, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння чи мав його ознаки, а також підтвердив допущені працівниками поліції порушення при проведені огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу, що до протоколу про адміністративне правопорушення не надано також і акту огляду на стан сп`яніння (який засвідчується також підписами свідків), в якому б було зазначено ознаки наркотичного сп`яніння, наявні у правопорушника, підтверджені даними свідками.

При цьому слід також зазначити, що пояснення свідків записані однією рукою, почерк пояснень дуже схожий на почерк, яким заповнено протокол про адмініправопорушення та рапорт працівника поліції, що дає можливість стверджувати, що зазначені пояснення записані саме інспектором поліції Оваденко В.Ю . Разом з тим вказані пояснення не містять відомостей про те, що вони записані зі слів свідків вірно та ними прочитані, що в свою чергу викликає сумніви в їх достовірності. При цьому судом першої інстанції дані свідки для перевірки їх письмових пояснень не викликалися.

Рапорт інспектора взводу №1 роти №3 батальйону Управління Патрульної поліції в Житомирській області Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта поліції Оваденка В.Ю. (а.с.5) щодо обставин, викладених в адміністративному протоколі відносно ОСОБА_1 , є внутрішнім документом УПП в Житомирській області ДПП і його неможливо рахувати як доказ, тим більше, що останній складений тією ж уповноваженою посадовою особою, яка складала адміністративний протокол.

При цьому, долучена до протоколу постанова серії ЕАВ №1472892 від 31.08.2019 року (а.с.2) лише свідчить про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, але жодним чином не підтверджує вчинення останнім адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином апеляційним судом встановлено, що ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_11 зазначені лише в протоколі та рапорті працівника патрульної поліції. Іншими доказами, долученими до протоколу, наявність таких ознак не підтверджується.

Відозапис, наданий суду ОСОБА_1 не підтверджує у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.

При цьому відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі Порядок) ознаки наркотичного сп`яніння підлягають обов`язковому встановленню, що повинно передувати вимозі працівника поліції пройти огляд на стан такого сп`яніння, а в подальшому - і обов`язковому доведенню при розгляді матеріалів адміністративного правопорушення.

Аналізуючи наведені докази в своїй сукупності з огляду на наведені вище положення зазначених нормативних актів, апеляційний суд вважає, що ними не доводиться в повному обсязі вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного в протоколі правопорушення та відповідність проведеного працівниками поліції огляду ОСОБА_1 вимогам ст. 266 КУпАП та наведеним вище нормативним актам, а також не доводиться належного фіксування вказаного правопорушення. При цьому, сам факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, який частково не заперечує і сам ОСОБА_1 , не може бути єдиною і безумовною підставою для висновку про доведеність його вини у вчиненні даного правопорушення, без доведеності законності вимоги працівників поліції щодо проходження такого огляду та його підстав. Таким чином апеляційний суд звертає увагу на те, що не будь-яка особа повинна проходити огляд на стан сп`яніння, а лише та, відносно якої у працівників поліції виникають обгрунтовані сумніви щодо її тверезості, та яка має визначені в нормативних актах ознаки сп`яніння, наявність яких в свою чергу також підлягає доказуванню.

Враховуючи наведене, апеляційним судом встановлено, що працівниками поліції в данному випадку було порушено порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, та не доведено факту вчинення ним правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, тим більш, що ОСОБА_1 категорично заперечує перебування у стані наркотичнорго сп`яніння та наявність в нього на час зупинки зазначених в протоколі ознак такого сп`яніння. При цьому звертає на себе увагу також та обставина, що встановивши в особи ознаки наркотичного сп`яніння, працівник поліції не відсторонили її від подальшого керування тарнспортним засобом та не надали щодо цього доказів до протоколу про адмінправопорушення.

На зазначені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, як і на недостатність у матеріалах справи доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Міхненка Сергія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2019 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: