ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/390/19 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Майки М.Б.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як визнав суд, 14 липня 2019 року о 09 год. 47 хв. на автодорозі Р-41 Обхід м. Тернополя водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Megane», державний номерний знак « НОМЕР_1 », рухаючись проїзною частиною вулиці Симоненка в межах перехрестя, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, виїжджаючи з другорядної дороги на головну дорогу, не надав перевагу в русі транспортному засобу «ВАЗ 2105» державний номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі та допустив зіткнення з ним, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, за що передбачена відповідальність, за ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2019 року є незаконною та винесена з порушенням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Вважає, що суд, обираючи йому адміністративне стягнення, в порушення вимог ст.ст.33, 35 КУпАП, не зважив на те, що санкція Закону, в порушенні якого його визнано винним, є альтернативною і, не мотивувавши свого рішення та не врахувавши всіх помя`кшуючих обставин, призначив йому найбільш суворий вид стягнення.

Просить змінити оскаржуваним ним постанову суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення за санкцією ст.124 КУпАП, замінивши його з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф, як менш суворий вид стягнення.

Свої доводи мотивує тим, що його трудова діяльність пов`язана з постійними відрядженнями, а тому позбавлення водійських прав ускладнить його життя. Зазначає, що раніше до адміністративної чи іншої відповідальності не притягувався, є законослухняним громадянином і особою молодого віку. Також вказує, що завдана матеріальна шкода власнику автомобіля, який отримав пошкодження є незначною та апелянт сприяв у вчиненні всіх необхідних дій з метою страхового відшкодування потерпілому.

Одночасно ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, оскільки копію постанови отримав 15.10.2019 року, засобом поштового зв`язку.

Заслухавши апелянта ОСОБА_1 та його захисника Майку М.Б. які, підтримали подану апеляційну скаргу і, з викладених у ній мотивів, просять постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2019 року змінити в частині накладення адміністративного стягнення; розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , як особа, щодо якої розглядалося питання про притягнення до адміністративної відповідальності, не був присутній під час розгляду справи судом першої інстанції, хоча належним чином повідомлявся про дату час та місце розгляду. Судом апеляційної інстанції встановлено, що постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.10.2019 року ОСОБА_1 отримав 12.10.2019 року, після чого 17.10.2019 року подав апеляційну скаргу.

Виходячи з цього, вважаю, що ОСОБА_1 відповідно до ст.289 КУпАП, слід поновити строк апеляційного оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду від 04 жовтня 2019 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог Закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.124 КУпАП, належним чином не дотримався.

Надавши належну правову оцінку обставинам справи та правильно кваліфікувавши дії особи, що притягується до адмінвідповідальності, місцевий суд не дотримався положень КУпАП, обираючи правопорушнику адміністративне стягнення.

Санкція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та іншими законами України.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, за наявності в санкції ст.124 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, суд в постанові належним чином не мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією статті, за якою апелянт притягувався до адміністративної відповідальності.

Також місцевим судом не враховано що, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, повністю визнав свою вину у вчиненому правопорушенні, щиро розкаявся, є особою молодого віку, а також те, що автомобіль використовується ним як підприємцем у робочих цілях, з метою отримання заробітку.

Окрім того, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 вживаються заходи для відшкодування потерпілому ОСОБА_3 матеріальних збитків, спричинених внаслідок ДТП про що свідчать копії квитанцій грошових переказів в адресу ОСОБА_2 ..

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку про необхідність зміни постанови суду першої інстанції в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст.124 КУпАп, оскільки стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є таким, що не відповідає особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, внаслідок суворості.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, в частині накладення адміністративного стягнення, - змінити і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис