КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/2371/2019 Постанова винесена суддею Бондаренко І.А.
Категорія: ст. 471 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., з участю: ОСОБА_1 , захисника Тирана О.В. та представника Київської митниці ДФС Захарова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу про порушення митних правил стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новогеоргіївка Ананьївського району Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за апеляційною скаргою захисника Тирана О.В. на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

Вилучену згідно з протоколом про порушення митних правил № 0180/12500/19 валюту, а саме 6 675 євро, конфісковано в дохід держави.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. та витрати понесені на транспортування предметів правопорушення в розмірі 21 грн. 46 коп.

Як встановив суддя місцевого суду в постанові, 10 квітня 2019 р. о 08 год. 14 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин України ОСОБА_1 , який відлітав до Німеччини, м. Франкфурт, літаком авіакомпанії «МАУ», рейсом PS 401, своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за межі митної території України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Перетин пасажиром «зеленої лінії», згідно Наказу Міністерства Фінансів України № 671 від 03.08.2018 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті», яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю ним обрано «зелений коридор» і декларування здійснюється шляхом вчинення дій. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю.

На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України ОСОБА_1 було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має приблизно 9 700 євро. Після цього пасажиру було запропоновано пред`явити всю наявну готівку в службовому приміщенні митниці (зоні митного контролю), після чого ОСОБА_1 було видано готівку в розмірі 16 675 євро, яка містилась: 9 700 євро - в різних відділення барсетки, що висіла на плечі пасажира, та 6 975 євро в одному з відділень рюкзака громадянина (ручна поклажа). Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування та зі слів останнього вся готівка належить йому особисто.

З виявленої суми ОСОБА_1 було пропущено 10 000 євро. За протоколом про порушення митних правил у пасажира вилучено 6 675 євро.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надавав, до моменту перетину ним «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз`яснення митних правил, порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не звертався.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 під час проходження митного контролю в залі «Відліт» терміналу «D» ДПМА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином України ОСОБА_1 , який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор» готівки в обсязі, що підлягає обов`язковому письмовому декларуванню у повному обсязі для резидентів України, та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

В апеляційній скарзі захисник Тиран О.В., посилаючись на необґрунтованість та суворість накладеного судом першої інстанції на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, просить постанову Бориспільського міськрайонного суду від 17 травня 2019 року в частині накладення стягнення у виді конфіскації вилученої валюти змінити, повернути ОСОБА_1 6 675 євро, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил від 10 квітня 2019 року № 0180/12500/19, а в іншій частині постанову залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення не було враховано положень ст.ст. 33, 34 КУпАП, зокрема обставин, які пом`якшують відповідальність: визнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, щире каяття у вчиненому, усвідомлення протиправності своїх дій та притягнення до адміністративної відповідальності вперше; майновий стан порушника, а також те, що конфіскація валюти буде надмірно обтяжливим для нього та його сім`ї, оскільки покладає на ОСОБА_1 індивідуальний і надмірний тягар.

Як вважає захисник, за відсутності даних, які б свідчили про незаконність походження коштів, судом безпідставно не було враховано низки обставин, які є підставою для застосування положень ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та незастосування щодо ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді конфіскації валюти.

Заслухавши пояснення захисника Тирана О.В. та Ткаченка В.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заперечення представника Київської митниці ДФС Захарова А.О. щодо апеляційного прохання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про порушення митних правил, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 486 МК України, ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ч. 5 ст. 529 МК України порядок оскарження постанови суду (судді) у справах про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення. Отже, такий порядок застосовується відповідно до ст. 294 КУпАП, положеннями частини 7 якої визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що апеляційна скарга подана захисником лише в частині накладеного на ОСОБА_1 заходу адміністративного стягнення, за відсутності підстав для перегляду судового рішення з усіх вирішених у постанові питань, встановлені суддею місцевого суду фактичні обставини вчинення правопорушення, доведеність вини ОСОБА_1 за ст. 471 МК України апеляційним судом не перевіряються, оскільки ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.

Що стосується заходу адміністративного стягнення, то на переконання апеляційного суду, при винесенні постанови суддя місцевого суду дотримав вимог глави 67 МК України та положень ст.ст. 23, 33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 та правомірно, виходячи із санкції ст. 471 МК України, яка є безальтернативною, призначив стягнення у виді штрафу з конфіскацією вилученої валюти, яке відповідає меті виховання правопорушника та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Так, за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, встановлене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

При цьому, положеннями МК України не передбачено можливості звільнення правопорушника від застосування щодо нього додаткового стягнення, а саме конфіскації предметів порушення митних правил. І навіть наявність низки обставин, що пом`якшують відповідальність особи, не є законною підставою для незастосування додаткового стягнення у разі, якщо за законом воно являється обов`язковим.

Доводи апелянта про те, що конфіскація вилученої у ОСОБА_1 валюти покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар» були предметом перевірки і в суді першої інстанції при розгляді справи про порушення митних правил та визнані безпідставними.

Пояснення ОСОБА_1 щодо походження грошових коштів, які є суперечливими, оскільки відразу ж після виявлення правопорушення він повідомив, що вилучені у нього грошові кошти належать йому особисто та метою його поїздки є придбання автомобіля, а в суді пояснив, що отримав їх в борг, що не підтверджено жодним належним доказом, суддя місцевого суду оцінив критично та дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 не підтвердив походження валюти.

При цьому доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що всі наявні у ОСОБА_1 в момент митного контролю кошти є його накопиченнями із заробітної плати за тривалий час суперечать поясненням ОСОБА_1 , який у суді апеляційної інстанції також пояснив, що частину цих коштів отримав в борг.

Посилання апелянта на скрутний матеріальний стан ОСОБА_1 взагалі нічим не підтверджені. А з огляду намету використання грошових коштів, відсутні підстави для висновку, що вилучені у ОСОБА_1 кошти є надзвичайно важливою та великою для нього сумою.

Враховуючи наведене, апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, що конфіскація вилученої у ОСОБА_1 валюти покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар» та не може бути застосована у даному випадку. Разом з тимспіввідношення розміру пропущеної та вилученої під час митного контролю валюти переконливо свідчить про те, що застосування санкції ст. 471 МК України в частині конфіскації валюти не порушуватиме справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

За таких обставин вважаю, що постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2019 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обгрунтованою, а тому підстав для її зміни, як про це просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 527, 529 МК України, ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Тирана Олександра Вікторовича залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн., з конфіскацією вилученої згідно з протоколом про порушення митних правил № 0180/12500/19 валюти, а саме 6 675 євро - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко