Номер провадження: 33/813/1725/19
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Прібилов В. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Прібилов В.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Тьосової Я.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

його представника - адвоката Гаврилюка Ю.С.

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гаврилюк Ю.С. на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.10.2019 року

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 , 15.07.2019 року о 06 год. 20 хвилин в м. Одесі по вул. Преображенська, 88, керував транспортним засобом Nissan Maxima д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат - 1.24 проміле. Від проходження огляду в медичному закладі, у встановленому законом порядку відмовився.

За даним фактом, відносно ОСОБА_2 було складено протокол серії ОБ №161176 від 15.07.2019 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, зібрані пояснення свідків вказаного правопорушення та інші документи.

На дану постанову представник ОСОБА_1 - адвокат Гаврилюк Ю.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Окрім цього, представник ОСОБА_1 - адвокат Гаврилюк Ю.С. подав клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження

В обґрунтування вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження, представник зазначає, що ОСОБА_2 належним чином завірену копію зазначеної постанови не отримував, про оскаржувану постанову дізнався з офіційного сайту Приморського районного суду м. Одеси 25.10.2019 року. Доказів одержання цієї постанови в інший спосіб немає, вона не надсилалась поштою.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови, представник ОСОБА_1 - адвокат Гаврилюк Ю.С. зазначає, що факт керування автомобілем марки NISSAN MAXIMA номерний знак НОМЕР_1 водієм ОСОБА_2 15.07.2019 року 0 06.40 не доведено, оскільки в судовому засіданні, яке відбулося 10 жовтня 2019 року було переглянуто як доказ відео з відеокамери патрульного автомобіля, з якого вбачається, що автомобілем марки NISSAN MAXIMA номерний знак НОМЕР_1 не рухався, працівниками УПП в Одеській області не зупинявся, автомобіль був припаркований.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника - адвоката Гаврилюк Ю.С., вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, …

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП, … справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

На підтвердження доводів апелянта про те, що ним копії постанови суду першої інстанції не було отримано, то матеріали справи не містять жодних даних про направлення судом копії оскаржуваної постанови ОСОБА_2 взагалі.

Зазначені обставини свідчать про існування підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду як пропущеного з поважних причин, незалежних від волі скаржника.

Разом з тим, апеляційний суд не в змозі погодитись із доводами апелянта та його представника щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка керувала транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_2 пояснив, що він не заперечує того, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки 15.07.2019 року він відпочивав разом з приятелями, з якими розпивали спиртні напої. Серед приятелів знаходився і власник автомобілю ОСОБА_3 , який є мореплавцем та який, у зв`язку з від`їздом, зателефонував спільному знайомому ОСОБА_4 , щоб останній забрав його авто. Не дочекавшись ОСОБА_4 , ОСОБА_3 залишив йому ключі для передачі ОСОБА_4. Коли ОСОБА_2 відкрив дверцята автомобілю та присів за водійське крісло, до нього під`їхав патрульний автомобіль, з якого вийшли інспектори та попросили пред`явити документи, які посвідчують особу. Інспектор запросив свідків та склав протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, ОСОБА_2 пояснив, що з охоронцем закладу, якого працівники поліції покликали бути свідком при складанні протоколу, у них цього дня був конфлікт, оскільки охоронець видворяв ОСОБА_2 із приміщення закладу.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Гаврилюк Ю.С. в судовому засіданні апеляційного суду підтримав позицію ОСОБА_2 та доводи апеляційної скарги і надав відповідні пояснення, які фактично викладені в поданій ним апеляційній скарзі.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_4 пояснив, що з ОСОБА_2 знайомий. За повідомленням ОСОБА_2 з`явився до суду першої інстанції, де надав пояснення. Щодо події, яка відбувалася 15.07.2019 року пояснив, що йому подзвонив друг ОСОБА_3 і попрохав забрати автомобіль. Він приїхав, взяв технічний паспорт та ключі, забрав авто та написав розписку.

Однак апеляційний суд вважає, що провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи, та пояснення свідків, які перебували безпосередньо на місці події.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №161176 від 15.07.2019 року, згідно з яким ОСОБА_2 керуючи автомобілем, порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, так як знаходився за кермом автомобіля в стані алкогольного сп`яніння / а.с. 2 /.

При цьому, з тексту зазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_2 відмовився надати пояснення з приводу складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також відмовився підписати протокол, що на думку апеляційного суду вказує на відмову останнього від надання пояснень щодо складеного відносно нього протоколу та спростовує викладені в апеляційній скарзі твердження про надання на місці складання протоколу заперечень факту керування ним транспортним засобом.

Доказом перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння є чек пристрою «Драгер», згідно якого при проходженні тесту на стан алкогольного сп`яніння було виявлено наявність алкоголю - 1.24 проміле /а.с. 4,5/.

Цей факт також підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно у ОСОБА_2 було встановлено наявність алкоголю 1.24 проміле (а.с.6).

Крім того, обставини того, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які перебували безпосередньо на місці події та надали пояснення, що бачили, як ОСОБА_2 рухався на автомобілі NISSAN MAXIMA номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 7,8).

Апеляційний суд вважає, що пояснення допитаного в судовому засіданні апеляційного суду свідка ОСОБА_4 з приводу того, що саме він був за кермом автомобіля NISSAN MAXIMA номерний знак НОМЕР_1 , є сумнівними, оскільки як встановлено апеляційним судом, свідок перебуває у дружніх стосунках з ОСОБА_2 , а тому зазначені покази не мають визначального значення для вирішення апеляційної скарги, в тому числі з урахуванням встановлених вище апеляційним судом обставин, які вказують на скоєння ОСОБА_2 правопорушення.

Водночас, апеляційний суд враховує наявну у матеріалах справи розписку свідка ОСОБА_4 , щодо передання технічного засобу в керування ОСОБА_4 , в якій останній фактично підтверджує перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння за кермом автомобіля NISSAN MAXIMA.

Всі інші доводи апеляційної скарги з приводу невинуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП також були досліджені в судовому засіданні районного суду, про що свідчить текст постанови суду, в якому детально дана оцінка їх необґрунтованості і апеляційний суд з висновками районного суду цілком погоджується.

За таких обставин вважаю, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, яке було встановлене в передбаченому законом порядку.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, а тому його слід визнати, що висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, підтверджений наявними у матеріалах справи доказами.

Позиція представника ОСОБА_1 - адвоката Гаврилюк Ю.С., яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу та строку позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортними засобами, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, в зв`язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 8, 33, 247, 289, 293, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гаврилюк Ю.С. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 10.10.2019 року - задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Гаврилюку Ю.С. строк на апеляційне скарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 10.10.2019 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гаврилюк Ю.С. - залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.М. Прібилов