Справа № 645/2960/19
Провадження № 3/645/985/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Шарко О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Головного управління ДФС у Харківській області Державної фіскальної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-2 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, працюючого на посаді директора ТОВ «Харківський Експериментальний завод підйомно транспортного машинобудування», проживає за адресою: АДРЕСА_1 -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи посадовою особою директором ТОВ «Харківський Експериментальний завод підйомно транспортного машинобудування», юридична адреса: м.Харків, Московський пр-т, 144, к.704/2, допустив порушення законодавства про оподаткування, а саме:

-Виявлено несвоєчасне подання платіжного доручення на перерахування належного до сплати податкового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 548713 грн. згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємства від 28.02.2019 року № по терміну сплати 11.03.2019 рік, фактично сплачено 21.03.2019 року, 25.04.2019 року, чим порушено п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-ІУ, порушення встановлено актом перевірки №1783/20-40-58-05-12/32868567 від 15.05.2019 року.

Факт скоєння правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №96 від 15.05.2019 року, актом перевірки №1783/20-40-58-05-12/32868567 від 15.05.2019 року, іншими матеріалами справи.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції ООН про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючип.1ст. 6 Конвенції про захист правлюдини іосновоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процесу безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі»№ 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

За таких обставин, в порядку ст.. 268 КУпАП вважає можливим розглянути справу у його відсутність за наявними у справі доказами.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вбачає підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності оскільки в її діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-2 ч.1 КУпАП України.

При накладанні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що на момент розгляду справи складає 384 грн. 20 коп.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 283, 284, ст. 163-1 ч. 1, 27 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 163-2 ч. 1 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн. 00 коп. ( вісімдесят п`ять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. (триста вісмідесят чотири гривні двадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги або протесту прокурора.

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко