Справа № 537/2003/19
провадження №3/537/600/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2019 року року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.В.,

за участю секретаря - Мєняйлова О.О.,

прокурора - Романова Я.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

її предстаника - адвоката Машкевич О.С.,

розглянувши матерiали справи, якi надiйшли вiд Управління захисту економіки в Полтавській області ДЗЕ Національної поліції України про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт НОМЕР_1 , виданий 06.01.1998 року Автозаводським РВ УМВС України в Полтавські області, яка працює головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників основних галузей економіки та у сферах матеріального виробництва, торгівлі і послуг управління аудиту Головного управління ДФС в Полтавській області, має зареєстроване місце проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом №172, складеним 02.05.2019 року оперуповноваженим відділу Управління захисту економіки в Полтавській області ДЗЕ НП України майором поліції ОСОБА_6, головний державний ревізор-інспектор відділу перевірок платників основних галузей економіки та у сферах матеріального виробництва, торгівлі і послуг управління аудиту Головного управління ДФС в Полтавській області ОСОБА_1, являючись державним службовцем, радником податкової та митної справи ІІІ рангу, склавшим присягу державного службовця 28.02.1995 року, відповідно до підпункту «в» пункту 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Законом), є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, будучи суб`єктом декларування, ознайомленим з вимогами Закону щодо обов`язків декларування, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону у встановлений Законом 10-ти денний строк з дня отримання одноразового доходу більше 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018 року, не подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції про отримання 05.11.2018 року одноразового доходу в розмірі 172000 грн. від продажу об`єкту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 .

Згідно п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 займає посаду головний державний ревізор-інспектор відділу перевірок платників основних галузей економіки та у сферах матеріального виробництва, торгівлі і послуг управління аудиту Головного управління ДФС в Полтавській області, що віднесена до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону, як на державного службовця, уповноваженого на виконання функцій держави.

05.11.2018 року ОСОБА_1 продала ОСОБА_2 за 172000 грн. об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Прокопом Д.О. В той же день було проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на зазначену квартиру.

Таким чином 05.11.2018 року ОСОБА_1 отримала одноразовий дохід від продажу нерухомого майна, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня поточного 2018 року, а тому відповідно до положень ч.2 ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 була зобов`язана у 10-ти денний строк з моменту отримання доходу повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, тобто в строк до 23 год. 59 хв. 59 с. 14.11.2018 року.

Проте в порушення ч.2 ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 не повідомила НАЗК шляхом подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування повідомлення про зазначені вище суттєві зміни в майновому стані.

Місцем вчинення ОСОБА_1 правопорушення, пов`язаного з корупцією, зазначено місце її роботи в структурному підрозділі Головного управління ДФС України у Полтавській області, за адресою м. Кременчук вул. Троїцька, буд.76, оскільки обов`язок декларування у ОСОБА_1 виник у зв`язку із зайняттям нею посади головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок платників основних галузей економіки та у сферах матеріального виробництва, торгівлі і послуг управління аудиту Головного управління ДФС в Полтавській області.

Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, зазначено 14.11.2018 року.

Датою виявлення правопорушення зазначено 02.05.2019 року, дату складання відповідного протоколу.

Отже згідно з протоколом ОСОБА_1 , будучи головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників основних галузей економіки та у сферах матеріального виробництва, торгівлі і послуг управління аудиту Головного управління ДФС в Полтавській області, являючись відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону, в порушення ч.2 ст.52 Закону, після отримання доходу 05.11.2018 року в сумі 172000 грн. від продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 , в порушення встановленого Законом 10-ти денного строку, тобто до 23 год. 59 хв. 59 с. 14.11.2018 року, не подала своєчасно повідомлення про суттєві зміни в майновому стані на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні прокурор підтримав протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Просив визнати її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, та призначити стягнення, встановлене санкцією статті, за вчинене правопорушення.

ОСОБА_1 та її адвокат Машкевич О.С. в судовому засіданні заперечували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП. Зазначали, що 05.11.2018 року ОСОБА_1 не отримувала одноразового доходу, який перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року. ОСОБА_1 пояснила, що 05.11.2018 року вона дійсно уклала з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу належної їй квартирі за 172000 грн. Проте за домовленістю з покупцем оплата повинна бути проведена після підписання договору. Так 05.11.2018 року ОСОБА_1 отримала лише 75000 грн. При цьому покупець ОСОБА_2 в присутності свідка ОСОБА_3 написала розписку про зобов`язання сплатити повністю кошти пізніше. 28.02.2019 року ОСОБА_2 повністю розплатилася з ОСОБА_1 знов в присутності свідка ОСОБА_3 , сплативши за квартиру решту грошових коштів в сумі 97000 грн. ОСОБА_1 стверджувала, що 07.03.2019 року подала до НАЗК повідомлення про зміну майнового стану про отримання повної суми за продаж квартири, а саме 172000 грн., після отримання повного розрахунку за квартиру, згідно з договором купівлі-продажу від 05.11.2018 року. ОСОБА_1 на підтвердження своїх слів не має договору купівлі-продажу квартири та розписок про передачу коштів за квартиру та зобов`язання оплатити кошти за квартиру, оскільки при повному розрахунку зазначені документи були передані покупцю квартири ОСОБА_2 .

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Водночас, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді й оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приміткою до ст.172-6 КпАП України визначено, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч.1 та 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, 28.02.1995 року ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) склала присягу державного службовця.

10.12.2015 року ОСОБА_1 ознайомлена з вимогами та обмеженнями, встановленими Законом України «Про запобігання корупції», спрямованими на запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю. (а.с.29).

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Полтавській області №9-о від 29.01.2016 року «Про присвоєння чергових спеціальних звань», з 01 січня 2016 року головному державному ревізору-інспектору відділу перевірок платників основних галузей економіки управління податкового та митного аудиту ОСОБА_1 присвоєно звання радника податкової та митної справи ІІІ рангу. (а.с.30-31).

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Полтавській області №22-о від 17.02.2016 року «Про переведення працівників» з 17 лютого 2016 року ОСОБА_1 переведено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок платників основних галузей економіки управління аудиту. (а.с.32-33).

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Полтавській області №248 від 29.01.2018 року «Про введення в дію організаційної структури і штатного розпису» з 01.01.2018 року перейменовано структурний підрозділ Головного управління ДФС у Полтавській області «Відділ перевірок платників основних галузей економіки управління аудиту» на «Відділ перевірок платників основних галузей економіки та у сферах матеріального виробництва, торгівлі і послуг управління аудиту». (а.с.34).

Зі змісту посадової інструкції головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок платників основних галузей економіки та у сферах матеріального виробництва, торгівлі і послуг управління аудиту Головного управління ДФС у Полтавській області вбачається, що ОСОБА_1 займаючи цю посаду є особою, уповноваженою на виконання функцій держави. (а.с.36-45).

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в ч. 1 ст. 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Згідно з абз. 15 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, пунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст.45, п.п. «в» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України №1700-VII «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування, на якого поширюється дія цього Закону, а відповідно і суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язанні з корупцією.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

В ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць у розмірі 1762 грн.

Таким чином, з 01.01.2018 суб`єкти декларування зобов`язані були повідомляти Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані, а саме, отримання доходу, придбання майна на суму, що перевищує 88100 грн.

В ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць у розмірі 1921 грн.

Таким чином, з 01.01.2019 суб`єкти декларування зобов`язані були повідомляти Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані, а саме, отримання доходу, придбання майна на суму, що перевищує 96050 грн.

НАЗК дало роз`яснення про застосування антикорупційного законодавства щодо повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування. https://nazk.gov.ua/wp-content/uploads/2019/04/17-1.pdf.

Так, згідно з роз`ясненнями НАЗК, відповідно до ч.2 ст.52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 ПМ, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства. Порядок інформування Національного агентства про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування визначений у Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який був затверджений рішенням Національного агентства N 3 від 10.06.2016 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за N 959/29089). Відповідно до пункту 6 Розділу II зазначеного Порядку, суб`єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч.2 ст.52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу II зазначеного Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Подання інформації про суттєві зміни в майновому стані відповідно до статті 52 Закону не звільняє суб`єкта декларування від обов`язку подати декларацію та зазначити в ній відомості, передбачені статтею 46 Закону. Наприклад, у разі отримання доходу на суму вище 50 ПМ суб`єкт декларування повинен надіслати про це повідомлення в Національне агентство шляхом подання відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру. Зазначена інформація повинна бути також відображена у наступній декларації цього суб`єкта декларування, що охоплює відповідний звітний період (наприклад, у наступній щорічній декларації, яка охоплює звітний рік, у якому суб`єкт декларування подав відповідне повідомлення про суттєві зміни в його майновому стані).

Також НАЗК дало роз`яснення поняття "одноразовий дохід", який застосовується при повідомленні суб`єктами декларування про суттєві зміни в майновому стані. Так, зобов`язання ч.2 ст.52 Закону є додатковим заходом здійснення фінансового контролю, спрямованого на з`ясування фактичної зміни у майновому стані суб`єкта декларування. Тобто повинна виникати реальна суттєва зміна у майновому стані, яка полягає у можливості використання відповідного доходу для задоволення власних потреб суб`єктом декларування. Під поняттям "одноразовий дохід" слід розуміти отримання суб`єктом декларування доходу, що перевищує суму в розмірі 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, який нарахований та виплачений одним джерелом доходу, має певну ознаку доходу та визначену дату набуття права власності на такий дохід (дату отримання доходу). При цьому для обчислення суми, яка створює у суб`єкта декларування обов`язок подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, необхідно брати нарахований розмір "одноразового доходу", оскільки відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує, виплачує або надає оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок на доходи фізичних осіб. Наприклад, у випадку отримання кількох платежів заробітної плати з різними сумами має місце отримання декількох одноразових доходів з одного джерела. Тобто особа може розпоряджатись грошовими коштами одразу після їх одержання (надходження частинами, наприклад, заробітна плата за першу половину місяця 15-го числа і заробітна плата за другу половину місяця до 30-го числа). Отже, суб`єкт декларування повинен подавати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані лише в тому разі, коли розмір нарахованої заробітної плати за половину місяця, виплачений йому на певну дату, перевищує суму в розмірі 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року. (Роз`яснення доповнено запитанням 65-1 згідно з рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 02.02.2018 р. N 118)

Положенням ч. 2 ст.19 Конституції України визначено, що посадові особи органів державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що 05.11.2018 року ОСОБА_1 здійснила продаж об`єкту нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Прокопом Д.О. Цей факт підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої станом на 16.04.2019 року №163786816 (а.с. 37-38).

При цьому в судовому засіданні ОСОБА_1 стверджувала, що за умовами договору купівлі-продажу покупець ОСОБА_2 сплатила за квартиру 05.11.2018 року лише 75000 грн., а 28.02.2019 року сплатила решту - 97000 грн.

Такі пояснення ОСОБА_1 підтверджені свідком ОСОБА_3

Так свідок ОСОБА_3 після попередження про кримінальну відповідальність за ст.384, ст.385 КК України, під час допиту судом дала показання, що допомогала ОСОБА_1 продати квартиру. В її присутності 05.11.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посвідчили у нотаріуса договір купівлі-продажу квартири за 172000 грн. В цей же день ОСОБА_2 сплатила ОСОБА_1 75000 грн. та написала письмову розписку, в якій зобов`язалась пізніше сплатити решту коштів за квартиру. 28.02.2019 року в присутності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 сплатила ОСОБА_1 за квартиру ще 97000 грн.

Такі твердження ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 про те, що 05.11.2018 року ОСОБА_1 не отримала дохід від продажу квартири, який перевищує 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, не були спростовані прокурором.

Відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте ані прокурором, ані особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, суду не було подано жодного належного, допустимого та достатнього доказу на підтвердження факту отримання ОСОБА_1 05.11.2018 року одноразового доходу від продажу квартири в розмірі, що перевищує 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Не було подано ані договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 05.11.2018 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Прокопом Д.О., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Ані протоколу допиту ОСОБА_2 Також не забезпечено явку свідка ОСОБА_2 в судове засідання для допиту.

В обґрунтування отримання ОСОБА_1 05.11.2018 року одноразового доходу від продажу квартири в розмірі, що перевищує 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01 січня відповідного року, стороною обвинувачення подано суду лише рапорт оперуповноваженого відділу УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ НП України лейтенанта поліції ОСОБА_5, з якого вбачається, що в телефонній розмові ОСОБА_2 підтвердила ОСОБА_5 про придбання у ОСОБА_1 квартири за 172000 грн., які були сплачені в день підписання договору. (а.с.19).

Проте суд вважає такий доказ недопустимим, оскільки у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними провадження.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , після попередження про кримінальну відповідальність за ст.384, ст.385 КК України, дав показання, що в межах провадження намагався допитати покупця квартири ОСОБА_2 . Проте під час телефонної розмови ОСОБА_2 відмовилася повідомити обставини укладеного з ОСОБА_1 договору купівлі-продажу квартири, лише сказала, що здійснила повний розрахунок за квартиру після укладення договору.

Твердження прокурора в судовому засіданні про те, що вина ОСОБА_1 підтверджується тим фактом, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення вона відмовилася давати показання з приводу отримання нею доходу від продажу квартири, - прямо суперечать ст.63 Конституції України.

Так, відповідно до ст.63 Конституції України, особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Також суд вважає припущенням думку прокурора, що отримання ОСОБА_1 одноразового грошового доходу від продажу квартири в сумі 172000 грн. саме 05.11.2018 року підтверджується щорічною декларацією ОСОБА_1 за 2018 рік, поданою нею 07.03.2019 року, де вона зазначила про отримання доходу в 2018 році від продажу квартири в сумі 172000 грн.

Так, в змісті щорічної декларації ОСОБА_1 за 2018 рік не зазначено дату отримання останньою доходу від продажу квартири за 172000 грн. Не зазначено також, що цей дохід був отриманий одноразово.

Сама ж ОСОБА_1 заперечувала, що зазначала в щорічній декларації за 2018 рік отримання одноразового доходу від продажу квартири за 172000 грн. Стверджувала, що в щорічній декларації за 2018 рік вказала отримання цього доходу лише тому, що в 2018 році був укладений договір купівлі-продажу квартири. При цьому наполягала, що на момент укладення договору 05.11.2018 року отримала лише 75000 грн., що є сумою менше ніж 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, і тому у встановлений Законом 10-ти денний строк станом на 15.11.2018 року не повинна була подавати НАЗК повідомлення про суттєву зміну майнового стану.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення в порушення положень ст.251 КУпАП не було подано належні, допустимі та достатні докази на підтвердження факту отримання ОСОБА_1 05.11.2018 року одноразового доходу від продажу нерухомого майна, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня поточного 2018 року, в розмірі 172000 грн.

А відповідно не доведено, що у ОСОБА_1 виникло зобов`язання за ч.2 ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції» у 10-ти денний строк з моменту отримання доходу 05.11.2018 року повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, тобто як зазначено в протоколі в строк не пізніше 14.11.2018 року.

Таким чином суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, з датою вчинення 14.11.2018 року, за яке вона притягалась до відповідальності згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №172, складеним 02.05.2019 року оперуповноваженим відділу Управління захисту економіки в Полтавській області ДЗЕ НП України майором поліції ОСОБА_6

Хоча в судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що 28.02.2019 року отримала одноразовий дохід від продажу квартири в розмірі 97000 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.01.2019 року, і це було підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_3 , з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані у зв`язку з отриманням цього доходу в 10-ти денний строк з моменту його отримання, тобто до 10.03.2019 року.

Проте за змістом протоколу про адміністративне правопорушення №172 від 02.05.2019 року ОСОБА_1 не притягалась до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, з датою вчинення 11.03.2019 року.

Відповідно до ст.ст. 1 та 8 Основного Закону, Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Судочинство здійснюється за принципами змагальності та диспозитивності.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

А згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до вимог ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

А тому суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 14.11.2018 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 10 діб з моменту винесення.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н. В.