ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "09" січня 2019 р.

суддя Дніпровського районного суду міста Києва Федосєєв С.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

В с т а н о в и в:

ОСОБА_2 05.11.2018 року о 11 год. 25 хв., керував автомобілем «Toyota Auris», д/н НОМЕР_1, по вул. Карбишева, 18, в м. Києві, з ознаками наркотичного сп'яніння: виражене тремтіння пальців та рук, почервоніння сітківки очей, не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився, у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він працює водієм таксі, дійсно 05.11.2018 року він керував автомобілем «Toyota Auris», д/н НОМЕР_1 та був зупинений працівниками патрульної поліції. Під час перевірки документів, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, оскільки у них виникла підозра що ОСОБА_2 керує автомобілем перебуваючи у стані наркотичного сп'яніння. ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, в присутності двох свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення БД № 426570 від 05.11.2018 року, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, диском фіксації відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в присутності двох свідків, у встановленому законом порядку, поясненнями самого ОСОБА_2 в яких він не заперечує факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного спяніння.

За встановлених фактичних обставин справи, ОСОБА_2 порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинив правопорушення, що передбачене диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, а саме керування транспортними засобами у стані наркотичного спяніння та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх, або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч.1 ст. 30 КпАП України, позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами) застосовується за грубе, або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що правопорушення було вчинено ОСОБА_2 умисно. Суд вважає дане правопорушення грубим. Накладаючи стягнення суд враховує характер правопорушення, а саме його суспільну небезпеку, яка виявилась у піддані ризику життя та здоров'я пасажирів, яких міг перевозити ОСОБА_2

При накладенні стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, обставини які обтяжують її відповідальність, те, що ОСОБА_2 вчинив грубе адміністративне правопорушення, обставин які пом'якшують відповідальність правопорушника суд не вбачає і приходить до висновку про необхідність накладення на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 33, 35, 36, 130, 251, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення, у виді штрафу у розмірі 600 (шестиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 грн. 20 коп. в дохід держави.

Роз'яснюється, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Суддя: