Справа № 404/3529/19
Номер провадження 3/404/1080/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, за участю захисника Усатенка Ю.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ., розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 11.05.2019 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Logan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі М-13 Кропивницький-Платонове 155 км 500 м не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, а також не вжив заходів для зменшення швидкості транспортного засобу аж до його повної зупинки, а також об`їзду перешкоди, а саме горбка, та здійснив з`їзд на ліве узбіччя, після чого допустив зіткнення з двома бетонними стовпчиками та з`їзд у кювет, чим порушив вимоги пунктів 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Унаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 11.05.2019 року о 17 год. 00 хв. керував транспортним засобом «Renault Logan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі М-13 Кропивницький-Платонове та знаходячись на автошляху у Врадіївському районі Миколаївської області при спуску в балку наїхав на бугор на дорожньому покритті, схожий на «лежачого поліцейського», в результаті чого могла лопнути шина, автомобіль підкинуло вгору та він став некерованим, через що відбулися з`їзд на ліве узбіччя, зіткнення автомобіля з двома бетонними стовпчиками та з`їзд у кювет. Під час керування автомобілем він рухався із дозволеною швидкістю приблизно 60-70 км/год та дорожнє покриття не мало жодної попереджувальної розмітки, на дорозі були відсутні будь-які знаки. Дорожня обстановка під час руху згори не дозволяла йому завчасно виявити вказаний бугор та він зміг помітити його за декілька метрів перед автомобілем, вживши одразу заходи щодо гальмування шляхом натиснення на педаль гальм, але одразу відбулося зіткнення з бугром. Вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки у зв`язку з раптовістю виниклої ситуації, відсутністю відповідних знаків та обмеженою видимістю перешкоди через рух на спуск, він не мав реальної можливості уникнути наїзду на вказаний бугор та своєчасно його виявити, тому просить закрити провадження. Вважає винними у події службу, яка утримує вказану дорогу, вказує, що на час події в автомобілі перебували свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно на передньому та задньому пасажирських сидіннях.

Згідно з наданими захисником суду письмовими поясненнями ОСОБА_2 , який знаходився на передньому пасажирському кріслі автомобіля «Renault Logan» в момент скоєння ДТП, він підтверджує аналогічні тим, що зазначені в поясненнях ОСОБА_1 , обставини, раптовість події та відсутність видимості перешкоди (а.с.40).

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, серед яких: рапорти, довідка, схема ДТП з фотознімками, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.2-14), - суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

Згідно зі ст.124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п.12.3 Правил дорожнього руху у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

При цьому, суд констатує, що із врахуванням практики Європейського суду з прав людини та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення, які фактично становлять звинувачення у його вчиненні.

У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з твердженнями, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, ДТП відбулася внаслідок порушення ОСОБА_1 під час керування автомобілем вимог пунктів 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, наїзду на перешкоду (горбок) та втрату керування транспортним засобом.

ОСОБА_1 у своїх послідовних поясненнях суду та інспектору поліції зазначив, що наплив (бугор), який знаходився на дорожньому покритті, не було помітно на автошляху фактично аж до самого моменту наїзду на нього та одразу після його виявлення він вжив усіх заходів, передбачених п.12.3 Правил дорожнього руху, намагаючись загальмувати, не маючи жодної змоги об`їхати перешкоду. Але у зв`язку з раптовістю ситуації, відбувся наїзд на бугор на дозволеній швидкості руху, від чого відбулася втрата керування автомобілем та дорожньо-транспортна пригода.

При цьому будь-які докази, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 про те, що він не мав можливості виявити завчасно перешкоду при спуску вниз, відсутні. По справі не проводились дослідження, не залучалися висновки експертів, спеціалістів, відсутні пояснення свідків та документи, які б підтверджували зворотнє.

Схема місця ДТП (а.с.7) фіксує тільки характер ушкоджень автомобіля та горби, які розташовані поперек усієї смуги рухи, одних з яких 8см (об`єкт 10), що фактично підтверджує пояснення ОСОБА_1 про наявність перешкод. Вказані пояснення узгоджуються з поясненнями свідків та іншими матеріалами справи, не містять з ними суперечностей, не спростовуються долученими до справи фотознімками.

Пояснення ОСОБА_1 працівниками поліції не перевірялися та не спростовані. Акт обстеження дороги та її огляд не складався, місце з якого об`єктивно можливо виявити ушкодження дорожнього покриття за обставинами руху транспортним засобом, вказаними ОСОБА_5 В ОСОБА_6 , не встановлено, як і не встановлено, що з вказаного місця ОСОБА_1 не живав заходів до гальмування, про які він зазначив, які не дали йому змоги уникнути дорожньо-транспортної пригоди, або безпечного об`їзду перешкоди, маючи можливість це зробити.

Відповідно до п.3.1.2 ДСТУ 358797 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» гранична висота напливів не повинна перевищувати 2 см для доріг І III категорій і груп А, Б і В вулиць і доріг населених пунктів; 4 см для решти категорій і груп.

Таким чином суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні докази того, що ОСОБА_1 не вживав заходів, передбачених п.12.3 Правил дорожнього руху одразу при виявленні перешкоди, а також відповідно щодо порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, що за відсутності попереджувальних або заборонних знаків та об`єктивної можливості завчасно виявити перешкоду обрана ОСОБА_1 швидкість руху транспортним засобом не враховувала дорожню обстановку та стан транспортного засобу. Швидкість руху транспортного засобу у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена, будь-які докази з приводу цього до справи, крім пояснень ОСОБА_1 та свідків, згідно з якими на асфальтованій дорозі поза населеними пунктами вона складала близько 70 км/год, не долучені. Тому підстави стверджувати про те, що вона не відповідала та порушувала вимоги Правил дорожнього руху, не відповідала дорожній обстановці та перешкодам, які можна було об`єктивно виявити, відсутні.

Таким чином у матеріалах справи відсутні достатні докази того, що водій об`єктивно був спроможний завчасно виявити перешкоду та встигнути вжити заходів, передбачених п.12.3 Правил дорожнього руху.

Натомість протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладає на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на раніше викладене, не з`ясування та не доведення низки обставин, з матеріалів справи неможливо встановити достатньо повну інформацію про всі обставини дорожньо-транспортної пригоди, які б безсумнівно вказували на вину ОСОБА_1 у її вчиненні, порушенні останнім Правил дорожнього руху та наявності причинного зв`язку між порушенням і наслідками у вигляді дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, обставини порушення Правил дорожнього руху, викладені в протоколі, поставлені під сумнів наявними доказами (поясненнями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , схемою ДТП та інші), не ґрунтуються на інших доказах у справі, суд вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 124, 247 п.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло