Справа № 592/8004/19
Провадження № 3/592/1291/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Бичков І. Г. , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. ч. 1 ст. 184 КУпАП, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, громадянки України, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка тимчасово не працює, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, РНОКПП НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 050427 від 18.05.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 ухилилась від виконання покладених на неї обов`язків, що виразилось в тому, що її малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 15.05.2019 року близько о 16 години 20 хвилин, знаходячись біля СШ № 10 Сумської міської ради, що знаходиться в м. Суми по вул. Горького, завдав фізичного болю малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була доставлена до СОКЛ НХВ з діагнозом: забої обох скулових сторін обличчя, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнала та зазначила про те, що вона виконувала та виконує свої батьківські обов`язки належним чином, не ухиляється та ніколи не ухилялась від їх виконання. Також вона пояснила про те, що 15.05.2019 року їй стало відомо, зі слів свого сина ОСОБА_4 , про те, що в цей день, близько 16 години 20 хвилин біля СШ № 10 по вул. Горького в м. Суми між ним і ОСОБА_5 , 2009 року народження, виник конфлікт, під час якого вона ображала його гідність, казала, що він тупий, штовхала його, а він відштовхував її від себе. Будь-яких ударів, в тому числі по обличчю він їй не завдавав. Потім до них підбігла мати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та почала кричати на її сина - ОСОБА_8 нецензурними словами, після чого той злякався і втік додому. Також воан пояснила про те, що в цей день, тобто 15.06.2019 року в СШ № 10 відбулися батьківські збори, під час яких, приблизно о 18 годині 40 хвилин до класу зайшла ОСОБА_9 , яка почувала себе добре, була веселою, нікому не скаржилась на незадовільний стан здоров`я, жодних тілесних ушкоджень на її обличчі не спостерігалось. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_9 на протязі чотирьох років неодноразово створює конфліктні ситуації, ображає однолітків як словесно, так і фізично, є агресивною дитиною, схильною до брехні й обмов, а її батьки на це ніяк не реагують. Така поведінка ОСОБА_6 призвела до того, що шістнадцять батьків учнів 4-Г класу СШ № 10 звертались з колективною заявою на ім`я директора школи з проханням відреагувати на дану ситуацію та вирішити питання про переведення даної учениці до іншого класу. На підтвердження своїх пояснень вона надала документи, які характеризують її сина - ОСОБА_8 , копію заяви батьків учнів 4-Г класу СШ № 10. Звідки у ОСОБА_10 могли з`явитись тілесні ушкодження, які були встановлені в медичному висновку від 15.05.2019 року, вона не знає, можливо під час іншої ситуації, але допускає можливе сприяння цьому її матері ОСОБА_7 , яка працює в ОКЗ СОЛСМЕ і може використати свої зв`язки та вплив на свою користь.

В судовому засіданні її захисник адвокат Фомінов Р. М. підтримав надані покази, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила про те, що неприязних стосунків з ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та її донькою ОСОБА_5 у неї не має. Вона зазначила про те, що 15.06.2019 року близько 18 години 30 хвилин вона була присутньою під час проведення батьківських зборів в СШ № 10. Приблизно о 18 годині 40 хвилин до класу зайшла ОСОБА_12 разом зі своїми подругами. Класний керівник намагалась вивести ОСОБА_13 , оскільки батьківські збори проводились без дітей, проте ОСОБА_12 деякий час опиралась, але потім вийшла. Десь через п`ять хвилин вона знову зайшла до класу і її знову вивела класний керівник. Весь час дитина була веселою і життєрадісною, поводила себе нормально, на стан здоров`я нікому не скаржилась, жодних слідів побоїв на її обличчі візуально не спостерігалось. Також свідок повідомила, що ОСОБА_1 належним чином виконує свої батьківські обов`язки, завжди своєчасно й адекватно вирішує усі питання, пов`язані з навчанням свого сина ОСОБА_14 . В свою чергу ОСОБА_15 є спокійною, неконфліктною, стриманою дитиною. Наскільки їй відомо, жодних скарг від батьків учнів класу, самих учнів, а також класного керівника стосовно його поведінки і взаємовідносин з вчителями та іншими учнями, не надходило. Крім того, свідок повідомила про те, що ОСОБА_12 є дуже агресивною дитиною, схильною до брехні та фантазій, постійно конфліктує з іншими учнями, застосовуючи фізичну силу, при цьому ніколи не визнає себе винуватою та кожного разу намагається перекласти свою вину на інших учнів, в результаті чого шістнадцять батьків учнів 4-Г класу СШ № 10 звертались із заявою до директора школи перевести ОСОБА_13 до іншого класу. Разом з тим свідок вважає, що мати ОСОБА_10 , ОСОБА_7 ніяк не реагує на поведінку своєї доньки та не виконує належним чином свої батьківські обов`язки з виховання дитини, безпідставно вважаючи, що усі налаштовані проти неї. Свідок не могла пояснити звідки у ОСОБА_10 могли з`явитись тілесні ушкодження, при цьому вона вважає, що ОСОБА_15 не міг цього зробити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надала по суті аналогічні покази, зазначила про те, що з ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та її донькою ОСОБА_5 у неї немає неприязних стосунків. 15.06.2019 року близько 18 години 00 хвилин вона була присутньою під час проведення батьківських зборів в СШ № 10 . Там також була присутня мати ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , яка знаходячись в агресивно-збудженому стані почала кричати на всіх, що побили її доньку. До класу декілька разів забігала ОСОБА_12 , вона була радісною та посміхалася, на самопочуття та стан здоров`я не скаржилась, ніяких видимих слідів побоїв на обличчі дитини свідок не бачила. Свідок вказала про те, що ОСОБА_1 належним чином виконувала та виконує свої батьківські обов`язки, приділяє достатньо уваги вихованню свого сина ОСОБА_14 . В свою чергу ОСОБА_19 є неконфліктною дитиною, навчається гарно, добре поводиться. Звідки у ОСОБА_10 могли з`явитись тілесні ушкодження, свідок пояснити не змогла, але виразила впевненість в тому, що ОСОБА_15 не міг цього зробити.

ОСОБА_7 , яку та процесуальний статус якої уповноважені на те посадові особи Національної поліції не визнали ані свідком (ст. 272 КУпАП) , ані потерпілою (ст. 269 КУпАП) , ані законним представником неповнолітньої особи (ст. 270 КУпАП) , в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином (а. с. 29) .

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 050427 від 18.05.2019 року щодо ОСОБА_1 ч. 1 ст. 184 КУпАП, інші матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступного висновку.

Ст. 256 КУпАП визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, в протоколі повинні бути зазначені місце, час і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за нього, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Цих вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення інспектором Сумського ВП ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції Даниленко Є. В. дотримано не було.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо необхідних умов життя, навчання та виховання дітей. Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не вказано місце, час і суть правопорушення, зокрема, не вказано, в чому конкретно полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків щодо забезпечення виховання її сина, в яких її діях вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Крім того, інспектор поліції, при вирішені питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони правопорушення, не встановив та не врахував обставини та умови виховання неповнолітнього, інші обставини відносно ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_2 , які впливають на рішення суду. Проте, в матеріалах справи, тобто в протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього копіях документів, відсутні будь-які відомості про невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 відносно неповнолітньої дитини саме 15.05.2019 року близько 16 години 20 хвилин, чи перебувала дитина біля навчального закладу в той час, коли навчальний заклад несе відповідальність за збереження життя і здоров`я та поведінку дитини. Також не встановлено, які саме необхідні заходи не забезпечила ОСОБА_1 для виховання свого сина, внаслідок чого з протоколу інспектора поліції неможливо зрозуміти, чи можуть ці дії бути розцінені, як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. В матеріалах справи взагалі відсутній акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона складу правопорушення це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку; протиправне діяння (бездіяльність); шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" від 10.02.1995 року, "Надточій проти України" від 15.05.2008 року) , всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Однак, з наявних у даній справі матеріалів беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП не вбачається.

Жодного порушення батьківських обов`язків, а так само їх невиконання відносно неповнолітнього ОСОБА_2 з боку матері ОСОБА_1 матеріалами справи не встановлено, доказів цьому не надано. Причинний зв`язок між діями неповнолітнього сина ОСОБА_14 та тілесними ушкодженнями ОСОБА_10 відсутній, а так само і вина ОСОБА_1 у цьому відсутня.

Крім того, судом враховано, що відсутні свідки правопорушення щодо невиконання обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_2 , а тому суд не має можливості встановити такі дані в судовому засіданні.

З наданого висновку, виданого лікарем-нейрохірургом КЗ "СОКЛ" від 15.05.2019 року № 20124, вбачається, що 15.05.2018 року о 18-00 до КЗ "СОКЛ" зверталася ОСОБА_3 та їй було встановлено діагноз: "ушибы м/тканей обоих скуловых областей. Ситуационная реакція" (а. с. 9) .

Згідно медичній літературі забій, також забиття (лат. contusio) - пошкодження тканин без порушення їх цілісності. Виникає внаслідок удару тупим предметом або удару об предмет, дії повітряної хвилі (контузія) . Характеризується болем, набряком, крововиливом, стійкими порушеннями функцій уражених тканин, органів. Клінічні прояви залежать від місця ураження, сили удару, фізичних характеристик (форми, маси, швидкості) . Клінічними проявами забою м`яких тканин є: біль в області, припухлість, крововиливи, синці в навколишніх тканинах.

Відсутність в медичній документації докладного опису місця і площі больових відчуттів, куди припадали удари і травмуючи дії, а також за яких обставин і коли саме були отримані вказані забої, позбавило суд об`єктивно стверджувати про належність та допустимість даного доказу. Сам по собі висновок лікаря-нейрохірурга про наявність забоїв м`яких тканин обличчя у ОСОБА_10 не може бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки з виховання дитини.

Суд критично відноситься до письмових пояснень потерпілої ОСОБА_7 , що містяться в матеріалах справи, як до доказу, оскільки вочевидь вона є заінтересованою особою давати пояснення на користь своєї неповнолітньої доньки (а. с. 6) .

Суд не може прийняти до уваги письмові пояснення неповнолітньої особи ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стосовно конфлікту між ОСОБА_19 і ОСОБА_5 , який стався 15.05.2019 року близько 16 години 20 хвилин, оскільки ці пояснення були відібрані без участі дитячого психолога та педагога, до того ж неповнолітня особа не несе ніякої відповідальності за дачу неправдивих пояснень, що ставить під сумнів наведені в ньому обставини.

Крім того, з наявних в матеріалах справи поясненнях неповнолітньої ОСОБА_18 вбачається, що вона була опитана 21.05.2019 року (а. с. 7) , а згідно супровідному листу ст. інспектора Сумського ВП ГУНП в Сумській області майора поліції Сіліна В. В . адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 184 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.05.2019 року був направлений до Ковпаківського районного суду м. Суми для розгляду та прийняття рішення (а. с. 11) . Така неузгодженість викликає обґрунтований сумнів в достовірності, належності та допустимості вказаного доказу.

Крім того, ОСОБА_18 викликалася до суду для надання усних пояснень, але в судове засідання вона не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином. Відсутність в судовому засіданні вказаної особи стало перешкодою в перевірці раніше наданих нею пояснень, враховуючи те, що суд сприймає пояснення свідка безпосередньо в судовому засіданні (а. с. 30) .

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному права на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У відповідності до вимог п. 3 ст. 6 (Право на справедливий суд) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в п. 61 свого рішення у справі "Корнєв і Карпенко проти України" зазначив про те, що адміністративне провадження слід вважати по суті кримінальним і таким, що вимагає застосування всіх гарантій ст. 6 Конвенції.

У відповідності до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

При цьому, слід враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ - акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати) , який свідчить про порушення компетентною особою Управління патрульної поліції в Сумській області справи про адміністративне правопорушення, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів) .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 його рішення від 14.02.2008 року (заява № 16437/04) у справі "Кобець проти України" (Kobets v. Ukraine) з відсиланням на п. 282 рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey) , згідно яким "доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом" .

Вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься переконливих доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 184 КУпАП. Проаналізувавши надані докази, вважаю, що з матеріалів справи вбачається, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 184 КУпАП, а відтак справа підлягає закриттю.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom) , п. 161, Series A заява № 25) , який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту" .

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП, вважаю, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, прихожу до висновку про те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. ч. 1 ст. 184 КУпАП, щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 184, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя І.Г. Бичков