ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у справі про адміністративне правопорушення

25 листопада 2019 р. м.Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла від Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, уродженця с. Лозанівка, Приморського району, Запорізької області, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

27 жовтня 2019 року о 21 годині 50 хвилин у м. Марганець по вулиці Паркова № 3, водій ОСОБА_1 керував автомобілем " ВАЗ 2103", д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України . Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу "Драгер" в присутності двох свідків, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 27 жовтня 2019 року о 21 годині 50 хвилин у м. Марганець по вулиці Паркова № 3, водій ОСОБА_1 керував автомобілем " ВАЗ 2103", д.н.з. НОМЕР_1 , стосовно якого, встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, встановлене постановою державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області, № 57826300 від 04.04.2019 року, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчинені даних адміністративних правопорушень не визнав, суду пояснив, що п`яним за кермом автомобіля він не їхав, "Драгер" розпаковувався не в його присутності, адмінпротокол складений в присутності свідків, які перебували в стані сильного алкогольного сп`яніння. Щодо керування автомобілем, в період встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами зазначив, що на даний час вказане питання вирішено, борги по аліментам сплачені, навіть мається переплата. Просив адміністративний матеріал відносно нього закрити.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 27 жовтня 2019 року близько 21 годині 40 хвилин, в ході патрулювання по вулиці Перспективна, біля будинку № 14 в м. Марганці, було помічено автомобіль "ВАЗ 2103", д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснюючи маневр повороту праворуч на вулицю Паркова, не маючи перешкод, кілька разів зупинився, потім завершив маневр та продовжив рух по вулиці Паркова. Автомобіль мав технічну несправність, а саме: відсутній правий задній бризговик. З метою вказати на виявлену несправність, автомобіль "ВАЗ 2103" було зупинено проблисковими маячками. Водій здійснив зупинку транспортного засобу поряд з будинком № 3 по вулиці Паркова. Спочатку водій не відчиняв двері, а з автомобіля вийшло двоє пасажирів, які також перебували в стані алкогольного сп`яніння. Коли водій відчинив двері, вони побачили, що в нього на обличчя натягнутий ворот светра. В них одразу виникла підозра щодо алкогольного сп`яніння водія. Водій не мав при собі, ні посвідчення водія, ні страхового поліса, а також не було документів, за якими можна було встановити особу. Вони прослідували з водієм до місця його проживання, його дружина винесла документи, таким чином вони встановили особу правопорушника. В присутності двох понятих ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, з використанням алкотестера "Драгер" на, що він погодився. За результатами огляду алкотестер показав 1,78 проміле алкоголю. Від проходження огляду на стан сп`яніння в КП "Марганецька міська лікарня" ДОР", відмовився. Крім того, після внесення відомостей, щодо особи в базу даних для перевірки, було виявлено, що вказана особа керує транспортним засобом після встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів, яке встановлено постановою державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області, № 57826300 від 04.04.2019 року.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що останній вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 3 ст. 126 КУпАП так, як вина його підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини 3 статті 126 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами".

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача транспортних засобів особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаними статтями є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно п.2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Пункт 5 розділу 2 вказаної Інструкції передбачає, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пункт 7 розділу 1 вказаної Інструкції передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про де-які злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

На підставі пункту 6 розділу ІХ наказу МВС України №1395від 07 листопада 2015року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно інформації інспектора СРПП № 1 Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенанта Зімненка А.В., ОСОБА_3 . ОСОБА_4 отримував посвідчення водія Серії НОМЕР_2 (а.с.5 ), отже є водієм, у зв`язку з чим до нього слід застосувати накладення адміністративного стягнення, як до водія.

Санкція ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачає позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення Серія БД № 272535 та Серії БД №272539 від 27 жовтня 2019 року, в яких зафіксовані факти вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч.3 ст.126 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, з використанням спеціальних технічних засобів від 27.10.2019 року, за результатами якого, встановлено позитивну пробу на стан сп`яніння -1,78%; направленням на огляд особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КП Марганецька міська лікарня" ДОР" від 27.10.2019 року, відповідно до якого, ОСОБА_1 відмовився від огляду; показаннями свідка ОСОБА_2 , допитаного у судовому засіданні, який підтвердив факти вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 3 ст. 126 КУпАП за вищевикладених обставин; постановою державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області, № 57826300 від 04.04.2019 року, якою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, а також відеоматеріалом, оглянутим у судовому засіданні.

Невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, суд розцінює, як спосіб захисту, та спробу уникнути адміністративної відповідальності, оскільки доказів на підтвердження тих фактів, на які він посилається, ОСОБА_1 , суду не надав.

Аналізуючи докази по справі, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП та ч. 3 ст. 126 КУпАП. Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 - не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 - є вчинення правопорушення в стані сп`яніння.

Відповідно ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення за правилами, передбаченими ст. 36 КУпАП, тобто, в межах санкції статті, яка передбачає стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про те, яке стягнення слід призначити ОСОБА_1 за вчинені ним правопорушення, враховую, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, у скоєному не розкаюється, відношення ОСОБА_1 до вчиненого, яке полягає у безвідповідальному відношенні до керування джерелом підвищеної небезпеки, характер вчинених правопорушень, особливу, підвищену суспільну небезпеку, яку становлять водії, що керують транспортними засобами у стані сп`яніння та негативні наслідки від цього, тому йому слід призначити стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по адміністративному стягненню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст.23,24,33,36,40-1, ч.1 ст. 130,ч. 3 ст. 126, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч. 3 ст. 126 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Штраф повинен бути сплачений згідно зі ст.307 КУпАП протягом 15 днів від дня вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку.

Копія платіжного документу подається до суду.

Своєчасно несплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП , витрати на облік зазначеного правопорушення. Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула