Справа № 383/1223/19
Номер провадження 3/383/536/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Бобринецького відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.185 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2019 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №294682 від 17.09.2019 року, ОСОБА_1 17.09.2019 року о 23 год. 10 хв. в м. Бобринець, вул. Яблунева, 1, під час перевірки за місцем проживання адміністративного наглядного, останній почав висловлюватись в бік працівників поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 нецензурною лайкою та почав чинити опір, намагався вчинити бійку. ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, очей). Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, не визнав та просив закрити справу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши поясненняОСОБА_1 , переглянувши відеозапис з бодікамери, вважаю не доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, а його дії такими, що не підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Частиною 1 статті 256 КУпАП визначені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а саме в ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Диспозицією ст.185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Із формулювання суті адміністративного правопорушення, яка наведена у зазначеному протоколі не вбачається того факту, що ОСОБА_1 вчинив саме злісну непокору вимогам працівника поліції, так як в протоколі не зазначено, яка саме вимога працівника поліції ним не була виконана, зокрема чи була вона наполегливою, неодноразово повтореною законною вимогою.

В порушення вищевказаних норм закону в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 повно та всебічно не зазначено суть правопорушення та в чому воно полягає, не зазначено розпорядження або вимога поліцейського, якій ОСОБА_1 не підкорився, суть цієї вимоги, кількість вказаних вимог (розпоряджень), та обставини, за яких її було висунуто, зокрема чи була вона наполегливою, неодноразово повтореною законною вимогою, що позбавляє суд можливості здійснити їх оцінку в тому числі на предмет законності. За вказаних обставин слід вважати, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення йде своїм корінням у більш загальний принцип, втілений у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29-30). Втім, це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Як передбачено положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Аналогічна норма міститься й в ст. 62 Конституції України.

Як вказано у справах «Малофеева проти Pocії» рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст.257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 р., та «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 р. неодноразово вказувалось, що «оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій».

За змістом ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

При цьому оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Також, не підтверджується доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, належними, допустимими та достовірними доказами.

Так, на підтвердження змісту протоколу, до суду надано рапорт начальника СРПП №4 Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції Стрижньова А.С., згідно якого 17.09.2019 року близько 22 год. 40 хв. здійснював перевірку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого встановлено адміністративний нагляд, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спілкування ОСОБА_1 поводив себе агресивно в бік працівників поліції, висловлювався нецензурною лайкою, у грубій формі, хапав за формений одяг, намагався вчинити бійку. Внаслідок чого відповідно було застосовано фізичну силу для забезпечення особистої безпеки та припинення правопорушення (а.с.4).

Крім того, на підтвердження вказаного протоколу до суду надано рапорт дільничного офіцера поліції Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 ., який вказує, що перебував у добовому наряді ГРПП Бобринецького ВП спільно з капітаном поліції ОСОБА_4 С. та близько 22 год. 40 хв. на службовий планшет надійшло службове завдання, а саме перевірка ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться під адміністративним наглядом з забороною залишати житло з 22 год. до 06 год. Під час спілкування останній поводив себе агресивно, в бік працівників поліції висловлювався нецензурною лайкою в грубій формі, хапав за формений одяг, намагався вчинити бійку. Внаслідок чого відносно ОСОБА_1 було застосовано фізичну силу задля припинення правопорушення (а.с.5).

Проте, вказані рапорти суд не може взяти до уваги в якості належного доказу, оскільки вони викладені учасниками конфлікту працівниками поліції, тобто заінтересованими особами. Крім того, у рапортах не зазначено яке саме розпорядження або вимогу пред`явили працівники поліції, якій ОСОБА_1 не підкорився.

Також, на підтвердження змісту протоколу, до суду надано письмові пояснення ОСОБА_5 , яка зазначена в протоколі в якості понятої. Суть пояснення зводиться до того, що 17.09.2019 року близько 11 год. на території її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , приїхали працівники поліції з метою перевірки її співмешканця ОСОБА_1 , який перебуває під адміністративним наглядом. Між працівниками поліції та ОСОБА_1 виник конфлікт під час якого останній кричав, що його не мають права перевіряти об 11 год. 00 хв. (а.с.6).

Проте вказані пояснення судом до уваги також не приймаються, оскільки не містять обставин на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП.

Враховуючи відсутність у протоколі належного опису правопорушення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, то з дослідженого відеозапису здійсненого на бодікамеру працівників поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 , не можливо встановити яку дію або бездіяльність, що має склад ст. 185 КУпАП йому інкримінують.

Інших належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 до суду не надано.

Таким чином, констатую, що межі та повноваження розгляду вичерпано, відтак рішення приймається на підставі наявних обставин, які у своїй сукупності переконливо свідчать, про відсутність у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу вказаного адміністративного правопорушення, адже в матеріалах справи відсутні достатні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Крім того, ст.185 КУпАП встановлює відповідальність лише за пасивну поведінку правопорушника та не охоплює активні дії, пов`язані з вчиненням опору представникам влади, яка ставиться в провину ОСОБА_1 . Тобто необхідно відрізняти, злісну непокору законному розпорядженню або вимозі від опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, відповідальність за вчинення якого передбачено ст. 342 Кримінального кодексу України, який проявляється в активній протидії, яка перешкоджає нормальній діяльності працівників поліції. Натомість статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП, виноситься постанова про закриття справи.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 256, 252, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає чинності після закінчення строку подання скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя В.В. Бондаренко