Номер провадження: 33/813/829/19
Номер справи місцевого суду: 522/7411/19
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю: секретаря Ющак А.Ю.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 адвоката Іноземцева О.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 напостанову Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2019 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 грн.; стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмір 384,20 грн.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08.04.2019 року о 10 год. 05 хв. в м. Одеса, по вул. Балківська, буд. 54/1, керував транспортним засобом «Audi» н.з. НОМЕР_1. При зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Mazda», н.з. ВН 0776 СЕ, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 10.06.2019 року ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що зі схеми, що мається в матеріалах справи, автомобіль ОСОБА_3 знаходиться на вул. Балківській, а попереду нього також знаходиться автомобіль ОСОБА_2 і точка зіткнення між ними знаходиться по правий бік від автомобіля ОСОБА_5, а пошкодження на автомобілі ОСОБА_2 - з лівого боку задньої частини бампера, який тріснув та пошкоджено фонар лівого заднього крила.

При цьому суд виходив із того, що згідно п.13.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Суд також вказав, що обставини правопорушення та вина правопорушника ОСОБА_2 в зміні напрямку руху не переконавшись у його безпеці, підтверджуються наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №152546 від 08.04.2019 року, який підписав правопорушник ОСОБА_2; схемою місця ДТП від 08.04.2019 року, яку також підписав ОСОБА_2; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 08.04.2019 року; поясненнями ОСОБА_3 наданими у судовому засіданні 30.05.2019 року, поясненнями свідка ОСОБА_6

Разом з тим, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що пояснення правопорушника ОСОБА_2 протирічать іншим обставинам справи та показанням другого учасника ДТП - ОСОБА_3, а також показанням свідка ОСОБА_7 Його посилання на те, що пояснення особи, яка є знайомою іншого учасника ДТП, не може бути належним доказом, оскільки дана особа, не зазначена в протоколі у якості свідка, є безпідставними.

Такого висновку суд дійшов, виходячи з того, що у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 зазначила відомості про те, що бачила автомобіль «Audi» раніше на вул. Балківській на перехресті вул. Дальницька, та описала автомобіль і пояснила події, які у суду обгрунтовано не викликали сумніву.

При цьому вказаний свідок пояснила, що 08.04.2019 р. в районі 10 год. ранку, були здійснені незрозумілі дії водія «Audio» НОМЕР_1, починаючи з вул. Дальницька, водій «Audio» неадекватно перестроювався по рядам, намагався протиснутись між машинами, а вже по вул. Балківська в сторону Пересипського мосту водій «Audio» перестроївся з правого крайнього ряду в 2 правий ряд, в якому рухався автомобіль «Mazda» під керуванням ОСОБА_3, в якому в якості пасажира перебувала свідок ОСОБА_7 Зазначені дії водія автомобіля «Audio» ОСОБА_2 призвели до зіткнення і пошкодження переднього бамперу автомобіля «Mazda» під керуванням ОСОБА_3

Зазначені обставини також не викликають сумніву у суду апеляційної інстанції, оскільки крім викладених обставин підтверджуються наявними у справі фотографіями місця ДТП. Так, із вказаних фотографій вбачається, що саме водій автомобіля «Audio» ОСОБА_2 при перестроюванні задньою частиною свого автомобіля зачепив передній бампер автомобіля «Mazda», під керуванням ОСОБА_3, який був вивернутий саме в передню сторону, тобто в сторону автомобіля «Audio», під керуванням ОСОБА_2

У разі, якби зіткнення здійснив автомобіль під керуванням ОСОБА_3, а не навпаки, як про те вказує правопорушник ОСОБА_2, то бампер автомобіля «Mazda» під керуванням ОСОБА_3, був би вивернутий назад, а не вперед.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_2 підтверджується долученими до матеріалів справи доказами.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення на ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ст.124 КУпАП.

Так, відповідно до ст.124 КпАП України порушення учасниками ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна - тягне за собою накладання штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від 6 місяців до одного року.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, у звязку з чим відсутні підстави для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду.

При цьому слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Керуючись статтями 38, 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда