Провадження № 33/4823/398/19
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Федоренка Є. В.

Розглянув апеляційну скаргу адвоката Федоренка Є. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 жовтня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Добрянка Ріпкинського району Чернігівської області, громадянин України, з вищою освітою, який працював інспектором Департаменту кіберполіції Національної поліції України, проживає по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Як установив суд, 09 вересня 2019 року о 01 год. 10 хв. в м. Чернігові по проспекту Миру 193, водій ОСОБА_1 на порушення пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 561/151 від 09.09.2019.

Крім того, 09 вересня 2019 року в 00 год. 18 хв. в м. Чернігові по проспекту Миру, 80 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, чим порушив п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі адвокат Федоренко Є. В. просить постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю у діях його підзахисного складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 122-4 КУпАП, мотивуючи тим, що факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння був встановлений не належним чином, результати огляду суперечать вимогам Інструкції, а тому не можуть бути прийняті до уваги, як належний та допустимий доказ.

Наголошує на тому, що огляд був проведений з порушенням вимог Інструкції та вимог ст. 266 КУпАП, а тому вважається не дійсним та не може бути прийнятий судом до уваги. Зокрема, поліцейський не запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Зі змісту протоколу не убачається, яким саме приладом користувались лікарі у визначенні стану алкогольного сп`яніння водія, не вказано який ступінь алкогольного сп`яніння був виявлений у обстежуваного, а також відсутня інформація про час останньої калібровки приладу, яким проводилось вимірювання.

Ставить під сумнів достовірність наявного у матеріалах справи відеозапису, з тих підстав, що номер боді камери зазначений у протоколі, відрізняється від номеру, який міститься на зображенні відеозапису. Звертає увагу на відмінність у часі, що на думку апелянта може свідчити про втручання з метою зміни дати та часу подій або монтажу. Відсутні свідки фіксації правопорушення.

ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, в той час як ще не було рішення суду про визнання його винним у вчиненні ДТП за іншим протоколом.

Вважає, що суд проігнорував усі зазначені ним обставини, які можуть бути визначальними для прийняття рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги, звернули увагу на порушення допущені працівником поліції під час оформлення матеріалів та направлення водія на огляд до медичного закладу, а також на ряд порушень, допущених під час оформлення матеріалів, відсутність свідків та відеозапис, який викликає сумніви у своїй достовірності.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, в тому числі і відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не передбачає попереднього проведення огляду водія на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, а потім у разі незгоди водія з результатами огляду - в медичному закладі.

Той факт, що працівники поліції не запропонували водієві пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу не свідчить про те, що вони порушили вимоги Інструкції або діяли всупереч наданих їм повноважень.

Досліджений у судовому засіданні акт медичного огляду водія з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння № 561/151 від 09 вересня 2019 року, складений лікарем наркологом Чернігівського обласного наркологічного диспансеру, підтверджує факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Чернігівський обласний наркологічний диспансер є сертифікованим та спеціалізованим закладом щодо проведення оглядів на встановлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а тому у суду відсутні підстави піддавати сумніву висновок кваліфікованого лікаря-нарколога даної установи, так само як і перевіряти калібровку та дату повірки приладу, не було жодних правових підстав.

Відповідно до положень Інструкції обов`язкова присутність свідків вимагається у разі відмови водія від проходження огляду на встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу, чого у даному випадку не було.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 09 вересня 2019 року о 01 год. 10 хв. в м. Чернігові по проспекту Миру, 193 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Дані протоколу підтверджуються висновком №561/151 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що був проведений відносно ОСОБА_1 09 вересня 2019 року та яким було встановлено факт перебування водія у стані алкогольного сп`яніння (а.с.4).

Посилання на кількість промілє в протоколі про адміністративне правопорушення, так само як і опис такого стану, при наявності висновку лікаря нарколога за його підписом і печаткою, нічим не передбачене.

З переглянутого відеозапису убачається, що ОСОБА_1 мав усі ознаки алкогольного сп`яніння і працівники поліції цілком правомірно запропонували йому пройти огляд на виявлення такого стану.

Більш того, вийшовши з автомобіля, в якийсь момент ОСОБА_1 ледь втримався на ногах, після чого попросив дозволу сісти в автомобіль.

Запитавши у працівника поліції чи вимкнена нагрудна камера, ОСОБА_1 не заперечував, що вживав пиво та перебуває у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, перегляд усіх наявних відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, свідчить про досить зухвалу поведінку правопорушника, який весь час висловлювався виключно нецензурною лайкою, вказуючи на те, що його не турбують наслідки вчиненого ним правопорушення.

Ставити під сумнів достовірність відеозапису, у суду не було жодних підстав. На відео добре видно ОСОБА_1 та його поведінка під час зупинки поліцейськими.

З пояснень водія ОСОБА_1 , в той час коли він перебував у кабінеті лікаря-нарколога, убачається, що його дії були умисними, він бажав, щоб його зупинили працівники поліції з проблисковими вогнями, оскільки це для нього додатковий адреналін.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 був працівником правоохоронного органу, то його огляд у лікаря нарколога проводився за участі представника служби внутрішньої безпеки і був зафіксований результат 1, 69 промілє, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння.

Про те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, свідчить і той факт, що він був відсторонений від керування транспортним засобом (а.с. 5).

Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З рапорту інспектора патрульної поліції Половинкіна С. О. убачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 розшукувався, як такий, що після скоєння ДТП залишив місце пригоди. Помітивши автомобіль марки «Фольксваген», з характерними пошкодженнями, було прийнято рішення про його зупинку.

Пункт 2.10 підпункт «а» Правил дорожнього руху зобов`язує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Невиконання названого пункту Правил, утворює склад правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Причетні до дорожньо-транспортної пригоди особи зобов`язані залишатися на місці пригоди. Під час з`ясування причин виникнення дорожньо-транспортної пригоди важливою обставиною є розташування транспортних засобів і предметів на місці ДТП. Тому, для того щоб об`єктивно виявити винних у виникненні ДТП, Правилами дорожнього руху забороняється переміщення транспортних засобів і предметів, а також зміна їх розташування в межах транспортного засобу або місця .

У даному випадку є неважливим чи винна особа, яка залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, у її вчиненні, чи є потерпілою внаслідок пригоди. Те, що ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами, належність та допустимість яких не оспорюються, ні самим правопорушником, ні його захисником.

Отже, висновки суду про винуватість водія ОСОБА_1 в порушенні пунктів 2.9 «а» та 2.10 «а» Правил дорожнього руху, є цілком обґрунтованими та вмотивованими.

При накладенні стягнення, суд в повній мірі врахував, особу порушника, навмисну форму вини, і з урахуванням усіх встановлених обставин, обрав правильну міру відповідальності, з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі поваги до законів України, правил співжиття та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим порушником так і іншими особами.

За сукупністю правопорушень, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, судом призначене одне стягнення за статтею, що передбачає більш суворе стягнення, яке є єдиним і безальтернативним, передбаченим санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 23, 33, 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Федоренка Є. В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 122-4 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець