Номер провадження: 33/813/545/19
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Черевко П.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік., стягнуто судовий збір у розмірі 352, 40 гривень,

встановив:

19 вересня 2018 року о 21 годині 23 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Зоринська, буд. 4 в м. Одесі, керував транспортним засобом марки «Opel», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер». Результат огляду склав 0,45 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік., стягнуто судовий збір у розмірі 352, 40 гривень.

22 березня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2018 року та винести нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимоги про скасування постанови у справі апелянт вказує, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено за допомогою технічного засобу, який не дозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, тому висновки такого приладу вважаються недійсними, а покази приладу Драгер «Алкотест 6810» не можна вважати належним доказом.

Також в апеляційній скарзі заявляється клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з тим, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи йому не було повідомлено належним чином, в матеріалах справи відсутні відомості про його належне сповіщення.

Вказана апелянтом причина пропуску строку обґрунтована і вбачається із матеріалів справи, а тому заява підлягає задоволенню.

Вивчивши матеріали справи, прийнявши до уваги доводи ОСОБА_1 , викладені ним в апеляційній скарзі та дослідивши матеріали справи вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2018 року без змін.

Посилання автора апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом ст. 277-2 КУпАП спростовуються наступним.

У судове засідання, призначене на 10 жовтня 2018 року о 10 год.00 хв., ОСОБА_1 не з`явився та не надав клопотання про відкладення судового засідання. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серіїї БД №296446, який було підписано ОСОБА_1 , про дату час та місце розгляду справи йому було відомо.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень.

Встановлення в законі строків на розгляд справи про адміністративне правопорушення також спрямоване на забезпечення вказаного принципу.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В судове засідання, призначене на ОСОБА_1 не з`явився, та суд першої інстанції обґрунтовано задля недопущення закінчення строків накладення адміністративного стягнення, розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про незаконність застосування приладу «Drager Alkotest 6810 ARBL», оскільки останній фактично не дозволений МОЗ та Держспоживчстандартом до застосування на території України, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити на наступне.

Відповідно до листа Українського медичного центру сертифікації МОЗ України №45 від 18.01.2018 р., виріб медичний Drager Alkotest 6810 був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2004 р. № 1497 (далі Постанова КМУ №1497), що підтверджується наявністю даних у архіві щодо свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 р., термін дії до 10.02.2015 р.

01.07.2015 р. введений в дію Технічний регламент щодо медичних виробів (далі ТР), затверджений Постановою КМУ від 02.10.2013 р. № 753, згідно якого введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється після підтвердження відповідності їх вимогам цього ТР, а Постанова КМУ № 1497 втратила чинність. Реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення згідно ТР не ведеться.

Використання медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alkotest 6810», виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, які були завезені та реалізовані на територію України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 р. по 10.02.2015 р. є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію використовувались у практиці.

Відповідно до Технічного регламенту, оцінку відповідності проходить медична техніка, яка вводиться в обіг / експлуатацію. Газоаналізатор «Драгер» відповідає затвердженому типу, був зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і отримав «сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу» (термін дії свідоцтва - 10.02.2010 10.02.2015). На підставі цього, газоаналізатор «Драгер 6810» з 10.02.2010 по 10.02.2015 було дозволено ввозити на митну територію України та вводити їх в експлуатацію (початок використання). Закінчення терміну дії цих документів не впливає на техніку, яка вже використовується. Таким чином газоаналізатори «Драгер», які були завезені і реалізовані на території України і введені в експлуатацію протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його в реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення з 10.02.2010 по 10.02.2015 можливо, за умови дотримання вимог щодо перевірки(калібруванню).

Посилання автора апеляційної скарги на те, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не можуть буду взяті до уваги, оскільки як вбачається з матеріалів справи і як у апеляційній сказі зазначає ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, та відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції поліцейськими було проведено огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. За результатами огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який разом із роздруківкою показників спеціального технічного засобу було долучено до протоколу. Як вбачається з зазначених акту роздруківки концентрацію етанолу в організмі становила 0, 45%.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права які б призвели до неправильного вирішення справи.

В зв`язку з викладеним, прихожу до висновку, що постанова районного суду є законною і обґрунтованою. Підстав для скасування чи зміни постанови не встановлено, а апеляційна скарга за викладених обставин повинна бути залишена без задоволення.

На підставі викладеного й керуючись ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2018 року залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік., стягнуто судовий збір у розмірі 352, 40 гривень залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду: П.М. Черевко