Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/233/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Гершкул І. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Гончар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2019 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Гончар В.М., за участі ОСОБА_1 , розглянув у порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 17 травня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнено судовий збір в розмірі 384,20 грн. на користь держави.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 04.04.2019 о 16.50 год. керував автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі Південний обхід міста Кропивницький на 2 км у стані алкогольного сп`яніння, що встановлено висновком КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» №111 від 04.04.2019, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову, справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо скасування оскаржуваної постанови зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що він керував автомобілем та/або перебував за кермом належного автомобіля в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції не зупиняли належний йому транспортний засіб під час його руху і тим більше не відстороняли його від керування ним.

Також вказав, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння адже не керував транспортним засобом, а лише перебував в салоні свого автомобіля в якості пасажира.

А тому, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП так як перебування в стані алкогольного сп`яніння в якості пасажира транспортного засобу не охоплюється диспозицією вищевказаної статті та Законом не забороняється.

Крім того, зазначив, що суд безпідставно дійшов висновку, що він належним чином був повідомлений про місце, час, дату розгляду справи Кіровоградським районним судом. Жодного судового виклику від суду на його адресу не надходило і в матеріалах справи відсутні будь-які докази зворотнього.

Разом з тим, вказав, що відповідно до матеріалів справи адреса його місця проживання знаходиться на території Подільського району м. Кропивницький який не підсудний Кіровоградському районному суду Кіровоградської області. Тобто справа має розглядатися Ленінським районним судом м. Кіровограда. Суд цю обставину проігнорував.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 свою вину визнав, при дачі пояснень просив не позбавляти його права керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за таких обставин.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Даний висновок суду об`єктивно підтверджується дослідженими та перевіреними під час судового розгляду справи наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №108491 від 04.04.2019; висновком КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» №111 від 04.04.2019 в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; розпискою ОСОБА_2 про отримання від ОСОБА_1 автомобіля з зобов`язанням доставити до місця стоянки; відеозаписом із нагрудного відео-реєстратора працівника поліції.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений відповідно до ст.256 КУпАП, в ході провадження по справі дотримано вимог ст.245 КУпАП, а судовий розгляд справи проведено у відповідності до ст.280 КУпАП.

Суд, враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого проступку, застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП яке, за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи зазначене доводи ОСОБА_1 щодо скасування постанови суду за обставин, викладених в апеляційній скарзі, є не обґрунтованими.

ОСОБА_1 посилався на те, що відсутні будь-які докази, що він керував автомобілем та/або перебував за кермом належного автомобіля в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції не зупиняли належний йому транспортний засіб під час його руху і тим більше не відстороняли його від керування ним, а також те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння адже не керував транспортним засобом, а лише перебував в салоні свого автомобіля в якості пасажира, спростовується наступним.

Однак в матеріалах провадження наявний відеозапис, наданий працівниками поліції, з якого чітко вбачається, що ними було зупинено транспортний засіб Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з якої вийшов водій ОСОБА_1 (а.с. 11)

Посилання правопорушника в апеляції на те, що його не відсторонювали від керування транспортним засобом, спростовується наявною в справі розпискою, відповідно якої ОСОБА_2 зобов`язується доставити автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 до місця його стоянки.( а.с.6).

Положеннями ч.1 ст.276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст. ст. 80, 81, 121-126, 127-1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 ( коли правопорушення вчинено водієм ) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Враховуючи зазначене, а також те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі Південний обхід міста Кропивницький на 2 км, що відносить до територіальної підсудності Кіровоградського районного суду Кіровоградської області, та відсутності в матеріалах провадження, клопотання про направлення їх для розгляду до Ленінського районного суду м. Кіровограда, твердження ОСОБА_1 з приводу того, що справа має розглядатися Ленінським районним судом м. Кіровограда, є безпідставними.

Також є необґрунтованими твердження ОСОБА_1 про те, що він не повідомлявся належним чином про місце, час, дату розгляду справи оскільки жодного судового виклику від суду на його адресу не надходило і в матеріалах справи відсутні будь-які докази зворотнього.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції вживав дієві заходи, щодо своєчасного сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи.

Зокрема, повідомлення неодноразово здійснювалися засобами поштового зв`язку, на адресу, яка зазначена самим правопорушником, але повертались до суду у зв`язку з їх неотриманням. Сам правопорушник не вжив заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, був обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що справа стосовно нього перебуває у провадженні суду, при цьому не вжив заходів для явки до суду. суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про умисне ухилення правопорушника від явки до суду та можливість розгляду справи за його відсутності.

Окрім того, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

До того ж, ОСОБА_1 було забезпечено право бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді, де він свою вину визнав.

Вимоги ОСОБА_1 щодо прийняття судового рішення яким не позбавляти його права керування транспортними засобами не ґрунтуються на вимогах Закону, оскільки санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає лише один вид покарання, а саме накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Будь яких доводів, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції щодо визнання винним ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не наведено.

За вказаних обставин вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо скасування постанови суду першої інстанції задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 17 травня 2019 року щодо нього, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.М. Гончар