ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1/19 Справа № 211/1203/18 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд області в особі судді Коваленко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його адвоката Мясоєдова К.О., апеляційну скаргу ОСОБА_1, на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП , -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано виннуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн.

ОСОБА_1було визнано винним в тому, що він о 00.30 год. 16.03.2018 року в м. Кривий Ріг Довгинцівського району по вул. Лісового, біля будинку 32, керував автомобілем ВАЗ 2108, з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці та неприродна блідість. Його також визнано винуватим і в тому, що він керував автомобілем і в стані алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан спяніння, в установленому законом порядку, в присутності двох свідків, він відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі:

- ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю, на його думку, в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає постанову суду необґрунтованою, та такою, що порушує його права та інтереси.

Суд першої інстанції, на його думку, не надав належної оцінки поясненням свідків по справі, інспекторів патрульної поліції, які складали протокол.

Звертає увагу суду на те, що про будь-які ознаки сп'яніння, свідки не зазначили у своїх первинних показаннях. При проханні конкретизувати які саме ознаки інспектор вбачав у водія, останній відповів, що позначив ознаки згідно Інструкції.

Вважає, що обставини, які було встановлено в судовом засіданні, дають підстави вважати, що інспекторами поліції було порушено процедуру огляду водіїв на стан алкогольног сп'яніння. Проте, суд першої інстанції, на його думку, не вірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Вважає, що суд першої інстанції ухвалив постанову, не вірно застосувавши норми матеріального права, сформувавши правову позицію, яка суперечить нормам існуючого законодавства.

На його думку:

- В Протоколі містяться чисельні виправлення, що є порушенням п 2.7. Інструкції.

- В матеріалах справи на міститься Акту медичного огляду на стан сп'яніння.

- В поясненнях свідків не зазначено про наявність в нього будь яких об'єктивних ознак сп'яніння.

- В матеріалах справи не міститься Направлення водія на медичний огляд.

Після оформлення матеріалів адміністративної справи, працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, оскільки, вважає були відсутні підестави для такого відсторонення.

Суд першої інстанції, на думку апелянта, не надав належної оцінки поясненням свідків по справі, інспекторів патрульної поліції, які складали протокол.

Вважає, що судом не в повному обсязі було встановлено дійсні обставини справи, а саме те, що працівниками поліції надано тільки фрагменти відеозаписів затримання, а фрагменти безпосереднього застосування до ОСОБА_1 фізичної сили з 00:05 до 01:15 працівниками поліції, та спричинення ними тілесних ушкоджень, не долучені до матеріалів справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши ОСОБА_1 та його адвоката Мясоєдова К.О.,які підтримали апеляційну скаргу вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції в порушення вищезазначених вимог не було вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, та зроблено невірні висновки.

Колегія судів вважає за необхідне зазначити, що об'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає необхідність обов'язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення накладається на особу у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.15 року, де зазначено, що за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп'яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Але з відеозапису видно, що на місці такий огляд не було проведено у зазначеному порядку, та з додержанням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.15 року.

Зазаначені співробітниками поліції у складеному протоколі про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 вказали ознаки наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, підвищена жвавість, поведінка, яка не відповідає обстановці, та неприродна блідність. Але це не відповідає даним, що містяться на переглянутому відеозаписі. Об'єктивних даних, що у ОСОБА_1 є ознаки наркотичного сп'яніння двоє свідків по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також не надавали, та про такі ознаки не зазначали взагалі (а.с.2).

Крім того, матеріали провадження не містять відомостей щодо пропозиції поліцейських ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі, у встановлено порядку, та відсутнє направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду.

В апеляціному суді ОСОБА_1 надав завірену копію ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.11.2018 р., якою зобов'язано Довгинцівський ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань письмову заяву ОСОБА_1 від 28.03.2018 року, про скоєне кримінальне правопорушення та розпочати судове розслідування.

Також згідно повідомлення старшого слідчого Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Зінкевич А.Ю. від 26.12.2018 р., видно, що 16.03.2018 р. по АДРЕСА_2, гр. ОСОБА_1 одразу декількома членами екіпажу поліції УПП у м. Кривому Розі, було незаконно застосовано фізичну силу та спецзасоби, пошкоджено належний йому автомобіль, що свідчить про те, що в діях працівників УПП м. Кривий Ріг, є ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України. Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1,4 ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001978 старшим слідчим СВ Довгинцівського ВП КВП Зінкевич А.Ю.

Проте, що у ОСОБА_1 було виявлено тілесні ушкодження, свідчить і довідка медичного закладу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції розглянув справу з недотриманням вимог ст.280 КУпАП, докази наявні у справі ретельно не були перевірені на їх належність та допустимість, дані відеозапису та свідків спростовують обєктивність та законність складеного протоколу. Протокол було складено з застосуванням фізичного насильства до ОСОБА_1 працівниками поліції, коли той зробив їм зауваження.

Але суд першої інстанції однобічно, неповно розглянув дану справу, дійшовши помилкового висновку, визнавши винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду має бути скасована із закриттям провадження у справі, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2018 року відносно ОСОБА_1, якого винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП,та на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,закрити провадження по справі, за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області В.Д. Коваленко