Справа №591/2886/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.
Номер провадження 33/816/249/19 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 183-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,з участю захисника Тумки В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 22 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1831 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384,20 грн. на користь держави, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ? частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 01.05.2019 року складає 47178,96 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, який складено державним виконавцем 01.05.2019, тим самим своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з вказаною постановою судді, посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, при її винесенні, не з`ясування суддею всіх обставин справи, тому просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1831 КУпАП

За змістом доводів апелянт посилається на допущення судом першої інстанції формального ставлення до вирішення справи, порушення вимог, зокрема, ст. 268 КУпАП, оскільки в день судового розгляду йому було лише повідомлено про визначене адміністративне стягнення у вигляді суспільно-корисних робіт на строк 120 годин. За цих підстав він був позбавлений надати суду копії свідоцтв про народження двох дітей, яких він має від другого шлюбу.

Вважає, що його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів немає, оскільки він сплачував аліменти, але не в тому розмірі, який передбачений нормами законодавства. При цьому, на протязі майже 6 років жодного разу з боку виконавця, в провадженні якого знаходився виконавчий лист, до нього не приходило ніякого повідомлення щодо розміру сплати аліментів, про зміну прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також до виконавчої служби жодного разу його не викликали та не повідомляли про те, що він має заборгованість зі сплати аліментів.

Крім того, звертає увагу на те, що стаття 183-1 КУпАП вступила в дію 06.02.2018 р., тому період часу несплати аліментів особою слід брати саме з цього періоду. Однак у справі відсутні дані, які б вказували на те, що починаючи з 06 лютого 2018 року він мав саме такий розмір заборгованості по сплаті аліментів. При цьому, до скарги додає довідку розрахунок, виданий державним виконавцем про те, що його заборгованість по аліментам станом на 30 травня 2019 року складає 64166,76 грн., тоді як із довідки, яка є в матеріалах справи, вбачається, що заборгованість на 01 травня 2019 року складала 47178,96 грн.

На його думку, діяння, яке мало місце у даному випадку не може бути кваліфіковано за ст. 183-1 КУпАП і він не може бути притягнутий до відповідальності за вказаною нормою закону, оскільки склад правопорушення в його діях відсутній.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав доводи поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суд першої інстанції на підставі досліджених доказів в їх сукупності прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1831 КУпАП.

Зокрема, такий висновок місцевий суд обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення № 14 від 06 травня 2019 року (а.с. 1), копією постанови державного виконавця про відкриття провадження від 28.03.2008 року (а.с. 2), копією виконавчого листа виданого Зарічним районним судом м. Суми від 22 лютого 2007 року у справі № 2-879/2007 (а.с. 3), та розрахунками заборгованості по сплаті аліментів станом на 01 квітня та на 01 травня 2019 року (а.с. 5-6).

В ході апеляційного перегляду встановлено, що, на підставі виконавчого листа, виданого Зарічним районним судом м. Суми від 22 лютого 2007 року, стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством, для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття. Аліменти вирішено виплачувати матері дитини ОСОБА_4 , починаючи стягнення з 10.01.2007 року.

Згідно довідок-розрахунків державного виконавця заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 01.04.2018 року становить 36040,53 грн., а станом на 01 травня 2019 року - 47178,96 грн.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 07.12.2017, що набрав законної сили 06.02.2018 року, встановлено адміністративну відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1831 КУпАП.

Так, ч.1 ст. 1831 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Отже, 06 лютого 2018 року встановлена відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з несплатою аліментів на утримання дитини.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Також у Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, за загальним правилом закон зворотної сили не має. Це правило надає визначеності і стабільності суспільним відносинам. Це означає, що закони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Враховуючи викладене, оскільки ч.1 ст. 1831 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів та передбачає суспільно корисні роботи, як вид адміністративного стягнення, то дана норма не має зворотної дії в часі.

Таким чином, період несплати аліментів особою до вступу в дію ст. 1831 КУпАП не має прийматися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 1831 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1831 КУпАП, суд першої інстанції не звернув уваги, на те, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавались законом як правопорушення. Тому, період несплати ОСОБА_1 аліментів до вступу в дію положень ст. 1831 КУпАП - з жовтня 2013 року по 06.02.2018 року, не повинен враховуватись при вирішенні питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 1831 КУпАП. Тому в цій частині судове рішення підлягає зміні.

В той же час, зазначене не впливає на вирішення справи по суті, оскільки у ОСОБА_1 є заборгованість зі сплати аліментів за період з 07.02.2018 року по 01.05.2019 року, тобто з моменту набрання Законом України № 2234-VІІІ чинності, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1831 КУпАП, а тому суд першої інстанції правомірно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Одночасно, слід зазначити, що приєднаний апелянтом до апеляційної скарги інший розрахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_1 жодним чином не виключає самого факту виниклої в нього заборгованості після 06.02.2018 р. по сплаті аліментів, відповідальність за яку передбачена ст. 1831 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини державного виконавця, не є підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності. При цьому, ОСОБА_1 не позбавлений можливості оскаржити бездіяльність державного виконавця у передбаченому законом порядку.

Також не звільняє ОСОБА_1 від виконання судового рішення, за яким на нього покладено обов`язок по сплаті аліментів на користь сина ОСОБА_2 , наявність у нього двох інших дітей, яких він має від другого шлюбу

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування судового рішення та закриття провадження у справі, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 22 травня 2019 року, в частині періоду несплати аліментів - змінити.

Виключити з постанови судді посилання на період ухилення ОСОБА_1 від сплати аліментів до 06.02.2018 року включно.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуМатус В. В.