Єдиний унікальний номер 448/1820/19
Провадження № 3/448/612/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з повною вищою освітою, військовослужбовця, інспектора прикордонного контролю 1 категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Шегині» (тип А), відділу прикордонної служби «Шегині» (тип Б) Мостиського прикордонного загону у військовому званні - старшина,

за ч.2 ст.172-18 КУпАП,

встановив:

Громадянин ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою та перебуваючи на посаді інспектора прикордонного контролю 1 категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Шегині» (тип А), відділу прикордонної служби «Шегині» (тип Б) Мостиського прикордонного загону, що знаходиться за адресою: м.Мостиська, вул.Я Мудрого, 113 Львівської області, у військовому званні старшина, в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», в період з 08:00 до 20:00 год. 06.10.2019 р. під час виконання обов`язків в прикордонному наряді «ОТЗ» порушив вимоги ст.ст.11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, наказу Мостиського прикордонного загону від 06.03.2019 р. №5 «Про затвердження типових технологічних карток огляду транспортних засобів в частині послідовності здійснення огляду транспортних засобів та не використанні спеціальних засобів під час огляду, порушено вимоги п.12 глави 2 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 р. № 1261, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1391/27836 та п.5 ч.5 ст.23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», що полягало у наявності у вищевказаного військовослужбовця грошових коштів понад розмір, встановлений спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону України (більше 170 грн.), а саме: 12500 грн., 50 доларів США, 25 Євро, 50 злотих РП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненому правопорушенні визнав та підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суд його суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №016463 від 07.11.2019р.; наказом №1517-АГ від 07.10.2019 р. про призначення службового розслідування, висновком службового розслідування за інформацією щодо передумов до виникнення негативних явищ у віпс «Шегині» (тип А) впс «Шегині» (тип Б) від 29.10.2019 р.; журналом інструктажу зміни прикордонних нарядів та видачі представницьких карток персоналу, робочим зошитом старшого зміни прикордонних нарядів, робочим зошитом чергового, актом дослідження відеозапису з камер відео спостереження міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Шегині» від 15.10.2019 р.; наказом № 1779аг від 14.11.2019 р. про результат службового розслідування, іншими документами доданими до протоколу.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_2 , дії особи, що склала відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останнього та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

Аналізуючи наведені докази, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП - порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей порушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Реалізація принципу індивідуалізації адміністративної відповідальності тісно пов`язана із інститутом звільнення від неї. Адміністративна відповідальність має подвійну мету - захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття. Зазначену мету можна конкретизувати через дві основні функції адміністративної відповідальності.

Перша з них, репресивно-каральна (або "штрафна"), полягає в тому, що адміністративна відповідальність є, по-перше, актом відплати держави щодо правопорушника, а, по-друге, засобом, який попереджає нові правопорушення.

Друга функція, запобіжно-виховна, тісно пов`язана з попередньою. Вона покликана забезпечити формування в адресатів адміністративно-правових норм мотивів, які б спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.

При цьому суддя констатує відсутність обставин, що у відповідності до ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за адміністративним правопорушенням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що наслідки такого не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, беручи до уваги особу порушника, котрий виключно позитивно характеризується за місцем проходження військової служби, жодних дисциплінарних стягнень за увесь час служби (понад 10-ть років) не мав, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність, - щире розкаяння та вчинення правопорушення вперше, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за доцільне на підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч.2 ст.284 та ст.247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору з ОСОБА_1 ..

Керуючись ст.ст.22, 34, 247, 283-285 КУпАП, суддя -

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадженням закрити та звільнити останнього від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Б. Білоус

Постанова набрала законної сили« » 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус

Повний текст судового рішення (постанови суду) виготовлений та підписаний суддею у нарадчій кімнаті 20.11.2019 року.