19.06.2019 Справа № 756/4796/19
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Унікальний №756/4796/19
Провадження №3/756/2552/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Київ

суддя Оболонського районного суду міста Києва Диба О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Диби О.В. у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

18.06.2019 надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Диби О.В., в якій заявник просив вирішити питання про відвід судді Оболонського районного суду міста Києва Диби О.В. , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що судом не було задоволено клопотання про виклик та допит свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , та його представник заяву про відвід судді підтримали.

Заслухавши думку учасників, дослідивши заяву про відвід судді, суд приходить до висновку про необхідність передачі заяви про відвід на розгляд іншого судді Оболонського районного суду м. Києва з таких підстав.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено інституту відводу судді.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Зі змісту ст. 6 Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «Мікаллеф проти Мальти», п. 93). Європейський Суд з прав людини у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «П`єрсак проти Бельгії», п. 30; справа «Грівз проти Сполученого Королівства», п. 69).

Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об`єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб`єктивний тест). Виходячи з наведеного, практика Європейського Суду з прав людини говорить про те, що кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (справа «Мікалефф проти Мальти»).

Як убачається із заяви про відвід, сторона ставить під сумнів об`єктивність та неупередженість головуючого судді у зв`язку із незгодою з прийнятим процесуальним рішенням. Хоча така підстава, сама по собі не може бути підставою для відводу судді, однак це питання підлягає вирішенню іншим суддею, з метою унеможливлення можливих маніпуляцій вподальшому.

Враховуючи вказане, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права, суддя вважає, що розгляд заяви про відвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення є можливим та таким, що спрямований на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде передати заяву про відвід до канцелярії суду для визначення іншого судді, який буде вирішувати питання про відвід.

Керуючись ст. ст. 268, 271 КУпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Диби О.В. у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передати до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу справи між суддями для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Диба