Справа № 216/1705/19
провадження 3/216/901/19
ПОСТАНОВА
іменем України

31 травня 2019 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецов Р.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Очаківського району Миколаївської області, не перебуває у зареєстрованому шлюбі, зареєстрованого фізичною особою підприємцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого офіцера відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та рішення національного агентства з питань запобігання корупції «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016 №2, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за №958/29088, не маючи поважних причин, тобто поза межами терміну подачі декларації перед звільненням (в день звільнення), своєчасно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням 16.06.2017, тоді як вищевказану декларацію було подано лише 18.03.2019, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 провину не визнав, пояснив, що ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов`язані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня», разом з тим у випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено. Його було звільнено з посади 16.06.2017, декларацію за 2016 рік подано 10.03.2017, за 2017 рік 27.03.2018. Тобто, декларація за 2017 рік охоплює період з 01 січня 2017 року до його звільнення з посади 16 червня 2017 року, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції». Усі періоди державної служби були охоплені та відображені вчасно (до 01 квітня наступного року) поданих декларацій, тому у нього не було обов`язку подавати ще додаткові декларації за той самий період. Крім того, із листа військового прокурора до начальника УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕ НП України, датованого 25.02.2019 та зареєстрованого у адресата 26.02.2019 «щодо вчинення колишніми військовослужбовцями, серед яких ОСОБА_1 , правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, слідує, що орган який склав протокол виявив його набагато раніше. Просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, та положення статті 63 Конституції України правопорушнику роз`яснені, заяв та клопотань від нього не надійшло.

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визначається несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного закону та обов`язки передбачені ч. 2 ст. 45 вищевказаного закону є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.

ОСОБА_1 на момент звільнення перебував на посаді старшого офіцера відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , відповідно обов`язок подачі декларації перед звільненням на нього поширювався.

Разом з тим, відповідно до Роз`яснень щодо заповнення декларацій, зокрема п. 2 ч. 1 розділу 1 Загальних питань, наданих Національним агентством з питань запобігання корупції, та розміщених на офіційному сайті агентства із вільним доступом, встановлено, що одним із типів декларацій суб`єкта декларування є: декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення. Декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та доведеність його вини даними протоколу про адміністративне правопорушення №1015 від 18.03.2019, складеного правомочною посадовою особою у встановленному законом порядку (а.с.1-8), витягом з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 16.06.2017 №200, за яким звільнено ОСОБА_1 з військової служби у запас відповідно до пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с.19), а також декларацією перед звільненням на ім`я ОСОБА_1 поданою останнім 18.03.2019 (а.с.9-13).

Суд не бере до уваги заперечення ОСОБА_1 , оскільки ті не знайшли підтвердження в ході слухання справи. Так, ОСОБА_1 був звільнений 16.06.2017, декларація після звільнення ним була подана лише 18.03.2019, тобто всупереч вимогам ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» на які посилається особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, також являється безпідставним посилання на відсутність неохопленого періоду декларування, шляхом подання декларацій за 2016-2017 роки, оскільки подача щорічних декларації не звільняє від обов`язку подачі декларації перед звільненням. Крім того, в ході слухання справи не знайшло підтвердження посилання ОСОБА_1 щодо обізнаності УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕ НП України про виявлення пред`явленого правопорушення значно раніше, ніж складено та направлено до суду протокол, оскільки із листа військового прокурора адресованого 25.02.2019 УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕ НП України та зареєстрованого останнім 26.02.2019, на який посилається особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не можна було дізнатися про вчинення ОСОБА_1 18.03.2019 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

При обранні міри адміністративного стягнення, враховуючи обставини та характер правопорушення, а також дані про особу правопорушника, суддя вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, оскільки являється військовослужбовцем, що підтверджується матеріалами справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 172-6, 280, 283, 284 КУпАП суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Кузнецов