Єдиний унікальний номер: 378/37/19
Провадження № 3/378/27/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2019 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст.ст. 173, 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 117041 від 7 жовтня 2018 року ОСОБА_1 7 жовтня 2018 року, близько 22 години 10 хвилин, на 128 км автодороги Київ ОСОБА_2 висловлювався нецензурною лайкою, на неодноразові зауваження припинити хуліганські дії не реагував, почав чіплятись за форменний одяг працівників поліції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 117042 від 7 жовтня 2018 року ОСОБА_1 7 жовтня 2018 року, близько 22 години 10 хвилин, на 128 км автодороги Київ ОСОБА_2 висловлювався нецензурною лайкою, на зауваження поліцейських не реагував, порушивши громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину свою не визнав, пояснив, що 7 жовтня 2018 року, близько 22 години він на автодорозі Київ-Одеса, автомобіль, яким керувала ОСОБА_3 було зупинено працівниками поліції. Після того як автомобіль, в якому перебували, крім водія, він та ще двоє пасажирів (ОСОБА_4 та ще одна жінка) було зупинено працівниками поліції, вони з водієм вийшли. В ході розмови з поліцейськими він намагався дізнатися причину зупинки, проте відповіді не отримав, а натомість поліцейські безпідставно повалили його на землю, застосували до нього спецзасіб кайданки, після чого обшукали, затримали та доставили до Ставищенського відділення поліції. Працівників поліції він не хапав за форменний одяг. Нецензурно він висловися один раз випадково, проте, не в адресу поліцейських, а в ході зясування причин зупинки, оскільки поліцейські спровокували його своєю неправомірною поведінкою, яка виразилась у безпідставній зупинці автомобіля, в якому він перебував, в тому, що жоден з них не назвався, не предявив службового посвідчення. З приводу неправомірних дій працівників поліції, неправомірного затримання, обшуку він направив відповідні скарги. Водія ОСОБА_3, яку поліцейські зупинили, до адміністративної відповідальності того дня не притягували.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що 7 жовтня 2018 року близько 21 години працівниками поліції її було зупинено на 128 км автодороги Київ ОСОБА_2 шляхом переслідування. Після зупинки на вимогу поліцейських вона надала їм посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. На її запитання про причини зупинки поліцейскі повідомили, що на автомобілі не читається задній номерний знак, з чим вона не погодилась. Після цого з автомобіля вийшов ОСОБА_1, який їхав у її автомобілі в якості пасажира, та попросив поліцейських представитись, на що останні зробили вигляд що його не почули, після цього ОСОБА_1 запитав у поліцейських про причини зупинки та задавав інші питання та заявляв клопотання, проте це все було проігноровано поліцейськими, які провокували його до конфлікту. Не отримавши відповіді від поліцейських ОСОБА_1 розвернувся перед ними, проте вони повалили його на землю, надягли кайданки, обшукали та посадили до свого службового автомобіля. ОСОБА_1 не виражався нецензурною лайкою в адресу поліцейських, не хватав їх за форменний одяг. Дійсно ОСОБА_1 декілька разів нецензурно вилаявся, проте не в адресу поліцейських, а будучи обурений неправомірною поведінкою останніх. В той день жодних протоколів про притягнення її до адміністративної відповідальності поліцейські не складали та до адміністративної відповідальності її не притягували.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Об'єктивна сторона цього правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Обов'язковою ознакою об'єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, а саме громадське місце, тобто вулиці, зупинки, споруди, пляжі тощо.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові "Про судову практику у справах про хуліганство" від 22 грудня 2006 року № 10 дійшов висновку про те, що судам, необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з'ясовувати, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Працівниками поліції не надано доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Не зазначено у чому саме полягали дії ОСОБА_1 і чим саме порушено громадський порядок і спокій громадян, також не зазначено у якому громадському місці було скоєно адміністративне правопорушення.

Статтею 185 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків або відмова виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Отже, в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути конкретизовано, які саме законні вимоги були висунуті працівниками поліції і в чому саме проявляється злісність непокори.

Однак, при дослідженні вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, встановлено, що у ньому не розкрито об'єктивної сторони правопорушення, суть адміністративного правопорушення викладена формально, не конкретно, загальними фразами і не відображає усіх кваліфікуючих ознак передбачених ст.185 КУпАП.

Всупереч вимогам ст. 256 КУпАП в обох протоколах про адміністративні правопорушення не зазначено суть адміністративних правопорушення, а наявний лише дослівний текст диспозиції ст.ст. 173, 185 КУпАП, та у протоколах не зазначено:

- в чию адресу виражався нецензурними словами ОСОБА_1,

- кому саме ОСОБА_1 чинив злісну непокору (поліцейським, члену громадського формування), до якого саме поліцейського чіплявся ОСОБА_1 за форменний одяг,

- в чому полягає законне розпорядження або вимога цих осіб і в чому полягає злісна непокора затриманого.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з бодікамери наданого Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції НП України не вбачається факту вчинення ОСОБА_1С.Є адміністративних правопорушень, передбаченихо ст. 185 КУпАП, інших доказів протиправної поведінки ОСОБА_1, які би свідчили про вчинення дрібного хуліганства у громадському місці та про злісну непокору працівникам поліції суду надано не було, а додані рапорти поліцейських ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 спростовуються вищевказаним відеозаписом, поясненнями свідка ОСОБА_3 та поясненнями ОСОБА_1 в сукупності.

Крім того, протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 07.10.2018, складений поліцейським ОСОБА_5, що склав і вищевказані протоколи, не містить підпису даного поліцейського, підпису затриманої особи (або ж відмітки про відмову від такого підписання), а також часу звільнення затриманої особи.

Поліцейський, складаючи вищевказані протоколи від 7 жовтня 2018 р. (не на місці вчинення дій, що інкриміновані ОСОБА_1 - 128 км автодороги Київ ОСОБА_2, а в смт. Ставище) у присутності понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не відібрав письмових пояснень в даних громадян, з приводу чого складається протокол, чи відомі їм обставини, які відбулися 07.10.2018 у вищевказаному місці автодороги Київ ОСОБА_2.

Інших доказів, які б підтверджували дані протоколів про адміністративне правопорушення про факт порушення громадського порядку та невиконання законних вимог поліцейських, хватання за форменний одяг у справі немає.

Також, всупереч вимогам ст.254 КУпАП, в матеріалах справи відсутні докази про вручення другого екземпляра протоколу (за ст. 173 та ст. 185 КУпАП) ОСОБА_1

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Таким чином, зважаючи на зазначенівище порушення, допущені уповноваженими особами поліції при оформленні матеріалів справи, те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП, у зв'язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173, 185 КУпАП закрити в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. М. Марущак