Справа № 212/3073/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Борис О.Н., розглянувши матеріали, які надійшли із Полку патрульної поліції в місті Кривий ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Сторони у справі про адміністративне правопорушення: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

встановив:

У провадження Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 159701 від 03.04.2019 року, водій ОСОБА_1 28.03.2019 року о 09-08 годині, в Дніпропетровській області, м. Кривого Рогу , Покровського району, по вул.. Симбірцева, 2, керував транспортним засобом ЗАЗ 11055770 д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Стан сп`яніння підтверджується висновком №2751 від 02.04.2019 медичного огляду КУ «КПНД`ДОР».

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А ПДР України, його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, що притягується до адміністративної відповідальності були роз`яснені вимоги ст. 268 КУпАП України й зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 у судові засідання 17.04.2019, 17.05.2019, 20.06.2019 не прибув, як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, останній неодноразово повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Так, 17 квітня 2019 року на електронну адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 в якій останній просить відкласти розгляд справи для надання документів на підтвердження обставин, що пом`якшують чи обтяжують виту та ступінь вини, документів, що характеризують його особисто, а також для укладення договору з адвокатом для надання юридичної допомоги при розгляді справи. Про наступну дату та час розгляду справи просив повідомити письмово.

ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час розгляду справи, шляхом направлення на адресу зазначену як у протоколі про адміністративне правопорушення так і у заяві ОСОБА_1 , однак до суду 17.05.2019 року не з`явився, не повідомив про причини неявки, розгляд справи було відкладено на 20.06.2019 року.

20 червня 2019 року на електронну адресу суду надійшла заява адвоката Сергієнка Д.М. в якій останній просив відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 уклав з ним договір про надання правової допомоги лише 19.06.2019 та йому необхідний час для ознайомлення з матеріалами справи та належної підготовки до захисту. Відтак, адвокат Сергієнко Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_1 були обізнані про призначення справи до розгляду на 20 червня 2019 року на 08-30 годину.

Так, ОСОБА_1 був наданий судом час для отримання правової допомоги з 17.04.2019 по 20.06.2019, однак останній уклав договір про надання правової допомоги лише 19.06.2019. Також документів, які ОСОБА_1 зазначав у заяві від 17.04.2019 до суду не подав.

Крім того, 20 червня 2019 року у судове засідання не з`явилися ані захисник адвокат Сергієнко Д.М. для ознайомлення із матеріалами справи, ані Волошенко А.В., доказів про неможливість прибути у судове засідання призначене на 20.06.2019 на 08-30 годину до суду не надали.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 з метою уникнення адміністративної відповідальності умисно затягує розгляд справи.

Згідно ст. 268 КУпАП явка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не обов`язкова, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на підстав наявних у справі доказів.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП визначає відповідальність особи за: керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини (далі - ЄКПЛ) та основних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини приділяє особливу увагу дотриманню аналізованих принципів як невід`ємної складової права на справедливий суд, практичне застосування яких відбувається при досліджені доказів та оскарженні невмотивованих рішень суду, коли влучні аргументи сторін судом просто проігноровані.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справах: OZTURK v. GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53 та Швидка проти України від 30.10.2014 року), справи про адміністративні правопорушення даної категорії, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, на всі стадії оскарження у судах постанов у справах даної категорії на позивачів (осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності) поширюються всі гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Рішенням у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії» від 23.05.1993 р. ЄСПЛ вказав, що принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, а також, що вкрай важливо, відповісти на них.

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» від 1.07.2003 р. (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті, та надати стороні можливість його оскарження у разі незгоди з аргументами суду. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль за здійсненням правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), від 27.09.2001 р.). А тому при оскаржені рішення суду слід звертати увагу на те, що залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням процесу.

ЄСПЛ завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Airey v. Ireland (Ейрі проти Ірландії), § 24; Stanev v. Bulgaria (Станєв проти Болгарії) [ВП], §231). Ця гарантія є «одним з основних принципів будь - якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції» (Pretto and Others v. Italy (Претто та інші проти Італії), § 21).

Оскільки за змістом ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, а юрисдикція їх поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, ключову роль у забезпеченні ефективного захисту прав і свобод громадян на національному рівні відведено саме судам.

Детально вивчивши та дослідивши матеріали справи та надані докази, суддя дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у суді встановлена та підтверджена наступними доказами, а саме протоколом серії ОБ №159701 від 03.04.2019 про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано, що водій ОСОБА_1 28.03.2019 року о 09-08 годині, в Дніпропетровській області, м. Кривого Рогу , Покровського району, по вул.. Симбірцева, 2, керував транспортним засобом ЗАЗ 11055770 д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Стан сп`яніння підтверджується висновком №2751 від 02.04.2019 медичного огляду КУ «КПНД`ДОР»(а.с.1), рапортом поліцейського ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, відповідно до якого, екіпажем патрульної поліції №0115 був зупинений транспортний засіб марки ЗАЗ11055770, днз НОМЕР_1 за порушення 8.7.3 з), в ході бесіди з водієм, у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, водію було запропоновано пройти медичний огляд, на що водій погодився та пройшов його. За результатами огляду був отриманий висновок №2751 від 02.04.2019 на водія ОСОБА_1 , який підтвердив факт того, що останній перебував у стані наркотичного сп`яніння. 03.04.2019 о 05-57 год. гр. ОСОБА_1 був виявлений та зупинений за адресою: АДРЕСА_2 , та було складено протокол за ч.1 стю 130 КУпАП(а.с.2), дослідженими СД дисками у яких чітко зафіксовано керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом ЗАЗ11055770, днз НОМЕР_1 та проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у КУ «КПНД`ДОР», ознайомлення ОСОБА_1 з правами та обов`язками передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КупАП та складанням протоколу із зазначенням дати та місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, результатами огляду на стан сп`яніння та роз`яснення можливості незгоди з проведеним оглядом (а.с. 4,16), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №719, огляд проведений 28.03.2019 о 09-50 год. та за результатами огляду гр.. ОСОБА_1 перебуває у стані канабіоїдного сп`яніння (а.с.5).

З довідки від 03.04.2019, виданою інспектором ВАП полку ПП в м. Кривий Ріг УПП Крижановським ОСОБА_3 .К., вбачається, що громадянин ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії ВХХ № 819211 категорії А,В,С. (а.с. 3)

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі не вбачається.

Протокол про адміністративне правопорушення, як доказ ніким не спростовувався. Доказів, які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Відеозаписом з місця події здійсненого за допомогою бодікамери, який переглядав суд, підтверджуються обставини зазначені у протоколі.

Відеозапис співвідноситься та узгоджується з доказами, що були отримані в судовому засіданні.

Встановлені судом обставини, об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 28.03.2019 о 09-08 годині у стані наркотичного сп`яніння .

Даючи оцінку вищевказаним доказам, в їх сукупності, суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та погоджується з кваліфікацією цих дій правопорушника за ч.1 ст.130 КУпАП.

Виходячи із вищевикладеного, дослідивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку про накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керуванням транспортним засобом в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 24, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та призначити стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.) на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подаються до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: О. Н. Борис