ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/4899/19 Головуючий в 1 інст. - Дацюк О.І.
Провадження № 33/807/623/19 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 183-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 справу за його апеляційною скаргою на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 6 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 200 годин, та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови ОСОБА_1 , маючи обов`язок зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не сплачував аліменти в період часу з 08.02.2018 по 01.07.2019 року включно, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується із вказаною постановою суду.

Зазначає, що у протоколі не зазначено час скоєння правопорушення, не вказаної за якою частиною ст. 183-1 КУпАП кваліфіковано його дії, при цьому суд не мав права самостійно визначати кваліфікацію, а був зобов`язаний повернути адміністративний матеріал для опрацювання.

Вказує на те, що його було позбавлено прав, передбачених ст. 268 КУпАП, як на стадії складення протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи судом. Зокрема, він у судове засідання не викликався у жодний спосіб, а тому не міг надати пояснення, надати документальне підтвердження сплати аліментів, а також докази наявності поважних причин прострочення.

Зазначає, що його теперішня дружина ОСОБА_3 працює за кордоном, та на його утриманні та під наглядом залишилися діти одинадцяти та п`яти років, а тому він не зможе відбувати суспільно корисні роботи.

На теперішній час спливли строки притягненні до адміністративної відповідальності, тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та, провадження по справі закрити на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Також в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як на підставу поважності пропуску цього строку посилається на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснено за його відсутності, копію постанови отримав 24 жовтня 2019 року.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, адже справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як вбачається із доданого до апеляційної скарги копії поштового конверту та інформації поштового оператора, копію постанови апелянт отримав 24.10.2019, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано впродовж 10-денного строку з дня її отримання, а тому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 , ознайомившись із своїми правами, відмовився від права користуватися юридичною допомогою адвоката чи іншого фахівця в галузі права.

Пояснив, що він обізнаний з наявністю відносно нього виконавчого провадження, він не відмовляється виплачувати аліменти, але не має такої можливості.

Також ОСОБА_1 заявлено усне клопотання про долучення доказів, яке було апеляційним судом задоволено.

Вислухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, є обґрунтованими та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

З виконавчого листа від 13.08.2015 р. вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 650 гривень щомісячно, починаючи з 01.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14).

Постановою від 28.10.2015 р. було відкрито виконавче провадження (а.с. 12 зв. бік).

Про наявність виконавчого провадження ОСОБА_1 був обізнаний, що підтверджується його поясненнями від 15.01.2019 (а.с. 9).

Заборгованість зі сплати аліментів за період з 08.02.2018 (після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017 № 2234-VIII, яким встановлено адміністративну відповідальність за несплату аліментів) по 01.07.2019 становить 10 400 гривень, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, що підтверджено відповідним розрахунком (а.с. 8).

Вказані обставини знайшли свої відображення у протоколі про адміністративне правопорушення № 49200324 (а.с. 1-2).

Частина 1 ст. 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильно кваліфікував його дії саме за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, незважаючи на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказана лише стаття без вказівки на конкретну частину, адже інші частини ст. 183-1 визначають кваліфіковані види того ж самого правопорушення.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 надав документи, що підтверджують склад його нової сім`ї, розписку ОСОБА_4 від 13.11.2012 про отримання від ОСОБА_1 грошових коштів у період з травня 2012 року по листопад 2012 на суму 3090 гривень, у тому числі в рахунок погашення спільного кредиту, а також квитанцію від 10.09.2019 про сплату 2500 гривень боргу за виконавчим провадженням.

Проте такі докази правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, адже відомості про отримання ОСОБА_4 грошових коштів у 2012 році (задовго до рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів) та про сплату частини заборгованості після постановлення оскаржуваної постанови, не впливають на заборгованість у період з 06.02.2018 по 01.07.2019, яка утворює об`єктивну сторону правопорушення.

Інші надані апелянтом документи не стосуються предмету справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він, зокрема через розгляд справи за його відсутності, був позбавлений можливості реалізувати свої права, а саме: надати пояснення з приводу порушення, надати документальне підтвердження сплати аліментів, а також докази наявності поважних причин прострочення.

Права ОСОБА_1 було поновлено при апеляційному перегляді - він не був обмежений у правах, передбачених ст. 268 КУпАП, а саме був присутнім в апеляційному суді, мав змогу залучити захисника, проте відмовився від такої можливості, надавав пояснення та заперечення, подавав докази, якими висновки суду першої інстанції не спростував, зокрема не надав документального підтвердження сплати аліментів у період 08.02.2018 по 01.07.2019, не навів і переконливих доказів причин прострочення.

Водночас, суд першої інстанції, визначаючи розмір стягнення, допустив суперечність між мотивувальною та резолютивними частинами постанови, яка підлягаю виправленню апеляційним судом.

Враховуючи відомості про особу правопорушника, який має на утриманні ще двох малолітніх дітей, апеляційний суд приходить до висновку про достатність мінімального розміру стягнення, визначеному санкцією ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 6 вересня 2019 року

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 6 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, змінити в частині накладеного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

В іншій частині постанову судді районного суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/4899/19