П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А.,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ТОВ «Фірма «Кріогенсервіс»,який мешкає за адресою АДРЕСА_1

про скоєння адміністративного правопорушення,передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення,за змістом якого 24.03.2019 р.о 10.50 год. ОСОБА_1 керував автомобілем «FIAT DOBLO» р.н. НОМЕР_1 по вул.Тульській в м.Запоріжжі з явними ознаками наркотичного сп`яніння(звужені зіниці ока,що не реагують на світло,тремтіння рук,неприродна блідість),від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу «Драгер» та у медичному закладі відмовився,чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та просив суд закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Пояснив,що 24.03.2019 р.він дійсно керував автомобілем «FIAT DOBLO» р.н. НОМЕР_1 по вул.Тульській в м.Запоріжжі,безпідставно був зупинений екіпажем патрульної поліції,під час спілкування з поліцянтами,останні штучно вигадували підстави для проходження ним огляду на стан сп`яніння,у якому він не перебував. Матеріали справи не містять доказів відсторонення його від керування та передачі керування іншій особі, письмові пояснення свідків не можуть братися до уваги суддею під час розгляду справи, якщо вони не давали показання під присягою,патрульні навмисно безпідставно зупинили його транспортний засіб, проте не відстороняли його від керування транспортним засобом, а у прихованій формі пропонували «вирішити питання» на місці.

Всебічно вивчивши матеріали справи,з урахуванням досліджених доказів,відеозапису,суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» свого підтвердження не знайшла,з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення по статті 130 ч.1 КпАП України становить керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол в даному випадку складений з підстав відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,вчинене повторно,протягом року.

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України(далі ПДР),водій зобов*язаний на вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп*яніння,впливу наркотичних або токсичних речовин.

Таке положення ПДР є формою правового забезпечення працівників поліції в процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами.

Водієм згідно п.1.10 ПДР є будь-яка особа,що керує транспортним засобом,вершник,візник,погонич тварин,який веде їх за поводдя,прирівнюється до водія.Водієм є також особа,що навчає керуванню,знаходячись безпосередньо у транспортному засобі.

Згідно ч.1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами,огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, а у разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами-запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як передбачено ст.6 КОНВЕНЦІЇ

про захист прав людини і основоположних свобод,кожен маж право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов*язана доводити свою невинуватість.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений в присутності двох свідків за відмову останнього від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Свідками вказаної події у протоколі зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до положень п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МОЗ/МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція №1452/735), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При розгляді справи встановлено, що положення цієї Інструкції працівниками патрульної поліції, які оформлювали адміністративний матеріал, не дотримані, а в матеріалах справи відсутні достатні докази на підтвердження обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, сам протокол та додані до нього документи містять суперечності.

Зокрема, в матеріалах справи немає достатніх доказів того, що при зупинці працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 ,у останнього дійсно були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, що, в свою чергу, було б підставою для направлення його на огляд у встановленому законом порядку.

В матеріалах справи відсутній акт огляду водія на стан сп`яніння, що передбачено розділом ІІ Інструкції №1452/735, та розділом ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

У письмових поясненнях від 24.03.2019 року свідків, вказаних у протоколі, не міститься даних про те, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки будь-якого сп`яніння, а вказано лише про відмову останнього від проходження відповідного огляду.

Згідно з зазначеними поясненнями, свідки були залучені працівниками поліції 24.03.2019 року об 11.18 год.

Проте, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння 24.03.2019 року о 10 годині 50 хвилин, тобто до залучення свідків,які могли дати пояснення про те, у якому стані перебував водій ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції після його зупинки,однак такі відомості у їх поясненнях не зазначені.

Фактично, відомості, вказані у протоколі про ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 ,не узгоджуються з доданими до протоколу письмовими поясненнями свідків.

При дослідженні відеозапису,долученого до матеріалів справи на ДВД-диску БД078230 встановлено,що 24.03.2019 р.приблизно о 10.500 год. працівники патрульної поліції ,знаходячись біля автомобіля «FIAT DOBLO» р.н. НОМЕР_1 ,під час спілкування з ОСОБА_1 не повідомили причину зупинки транспортного засобу,а одразу запропонували пройти огляд на стан сп`яніння.На іншому фрагменті запису зафіксовано, що на місці події перебувають ОСОБА_1 , поліцейській та двоє свідків чоловіків, яким повідомляється про те, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, та пропонують останньому пройти огляд в медичному закладі, на що ОСОБА_1 вказує, що претензії до нього з боку поліціянтів безпідставні.З відеозапису також не вбачається, що у ОСОБА_1 у встановленому законом порядку дійсно були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, вказані у протоколі, більш того, спочатку розмови з ОСОБА_1 поліцейський вказував на ознаки у останнього наркотичного сп`яніння,проте у протоколі зазначено,що йому пропонувалось проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу приладом «Драгер»,що застосовується для огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те,що за наявності ознак наркотичного сп`яніння працівники поліції були зобов`язані відсторонити його від керування транспортним засобом,проте після складання протоколу про адміністративне правопорушення він продовжив керування транспортним засобом.

Отже, в матеріалах справи відсутні достатні дані про те, що у працівників поліції дійсно були підстави для направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу. Достовірність відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього та в доданих до цього протоколу матеріалах, викликає сумніви, які усунути при розгляді справи не виявилося за можливе.

Відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

При оцінці усіх досліджених доказів суддя дійшов до висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення,оскільки не надано жодних доказів,які підтвердили б вчинення ним тих дій,які ставляться за провину,за стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України».

Як передбачено ст.247 ч.1 п.1 КпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Адміністративним правопорушенням(проступком)визнається винна(умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність,права та свободи громадян,на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність.

Оскільки в діях водія ОСОБА_1 не встановлено порушень ПДР, в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України,а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 33-35, 130 ч.1,247,283-285 КУпАП,суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України,за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою,яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником,потерпілим,його представником протягом десяти днів з дня вручення постанови до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015 року).

Суддя Ю.А. Галущенко