Справа № 598/1938/19
провадження № 3/598/1018/2019
ПОСТАНОВА

іменем України

"12" листопада 2019 р. Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Олещук Б.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Збаражі Тернопільської області матеріали, які надійшли від Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з вищою освітою, що має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст.162 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №097596 від 23.08.2019р. встановлено, що: « 23 серпня 2019 року приблизно 08 години 00 хвилин, ОСОБА_1 перебуваючи на ринку «Оболоня», що розташований в м.Збараж по вул.С.Стрільців, здійснив незаконний обмін валютних цінностей, як засіб платежу, а саме, обміняв у ОСОБА_2 5 ( п`ять ) доларів США на 125 (сто двадцять п`ять) гривень, чим порушив ст.16 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю від 19.02.1993р. №15-93».

Диспозиція ст.162 КУпАП передбачає відповідальність за незаконне скуповування, продаж, обмін, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що відсутні належні та допустимі докази вилучення і зберігання всіх знарядь надання послуг, грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення та належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП. Згідно квитанцій про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративне правопорушення №85, №86 від 27.08.2019р. вбачається, що вилучено конверт із вмістом, проте відомостей що це вилучено грошові кошти та який вміст конверту не зазначено. В матеріалах справи відсутні докази щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_1 ..

Диспозиція ст.162 КУпАП передбачає відповідальність за незаконні скуповування, продаж, обмін, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави і передбачає відповідальність у виді накладення штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією валютних цінностей.

Разом з тим, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №097596 від 23.08.2019р. ОСОБА_1 ставиться у вину порушення вимог ст.16 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю від 19.02.1993р. №15-93», який втратив чинність 07 лютого 2019 року, у зв`язку із введенням в дію Закону України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII від 21.06.2018р.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0.42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

У справі «Маліге проти Франції» («Malige v. France», заява № 27812/95, рішення від 23 вересня 1998 року) ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією.

Частина друга ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, в справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення. Таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Каrеlіn v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, ЄСПЛ зазначив, що за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини 1 статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи із наведеної практики ЄСПЛ, а також враховуючи вимоги ст.ст.7, 254, 279 КУпАП суд повинен розглядати справу не інакше, як на підставі та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважаю, що оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 здійснив незаконний обмін валютних цінностей, як засіб платежу, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено бланкетні норми чинного закону, для встановлення складу адміністративного правопорушення, а тому в притягненні ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.162 КУпАП слід відмовити, а справу провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та за недоведеністю вказаного у протоколі адміністративного правопорушення, тобто згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.162, п.1 ч.1 ст.247, ч.1 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.162 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадженням закрити.

Добровільно видані ОСОБА_1 5 (п`ять) доларів США, які згідно копії протоколу вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі від 23.08.2019р. знаходяться на зберіганні у ДОП Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 В. повернути ОСОБА_1 .

Дана постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови. Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Дана повна постанова суду складена, підписана і проголошена суддею 12 листопада 2019 року.

Суддя Богдан Олещук