Справа № 606/1607/19
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2019 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Марціцка І.Б, розглянувши матеріали, які надійшли від Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ГР №320743, від 15.05.2019 року, 09.05.2019 року о 18 год. 30 хв. ОСОБА_1 за місце проживання вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: виражався нецензурними словами, винив морально психологічний тиск.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, та пояснив що із дружиною він не сварився, а також вказав, що до нього почала кричати його теща, однак він не вчиняв домашнього насильства відносно тещі.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративногоправопорушення,передбаченого ч.2 ст.173-2 в матеріалах справи міститься: протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №320743 від 15.05.2019 року; копією постанови Теребовлянського районного суду по справі №606/2476/18 від 30.10.2018 року, копію рапорту чергового Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області Думанський В.Б. від 09.05.2019 року ; письмові пояснення ОСОБА_3 від 09.06.2018 року.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідност. 251 КУПАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами

Як вбачається із рапорту чергового Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області Думанського В.Б. від 09.05.2019 року, ОСОБА_4 заявила що 09.05.2019 року о 17:48 год. зять вчиняє фізичне та психологічне насильство щодо неї, проте в протоколі про адмінстративне правопорушення серії ГР №3207436 від 15.05.2019 року вказано, що насильство вчинено відносно дружини, яка не зверталася із заявою. Крім цього протоколі серії ГР №3207436 містяться виправлення в графі "Дата складення".

З цих підстав, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №3207436, від 15.05.2019 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та містить інформацію, яка не підтверджена належними доказами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у звязку із чим його слід звільнити від адміністративної відповідальності, а провадження в даній справі закрити у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 173-2, 221, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Таким чином, матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 320745 від 15.05.2019 року закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу .

Головуючий суддя І.Б. Марціцка