ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/720/19 Справа № 215/2108/19 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко Ю. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 12.04.2019 року о 06.15 годині, ОСОБА_1 керував Кіа, д/н НОМЕР_1 по вул. Чарівна, 1-Б м. Кривого Рогу з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків у встановленому законом порядку відмовився.

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень, та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 384, 20 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в який просить поновити строк для оскарження цієї постанови, оскільки він не був присутнім під час розгляду справи та повний текст вказаної постанови отримав лише 20.05.2019 року, також просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити щодо нього провадження по адміністративній справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що 12.04.2019 року о 06.15 годин він на автомобілі KIA OPTIMA потрапив у ДТП за участю ОСОБА_2 , де останній своїми діями порушив п.п. 2.3 б, 2.1, 13.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Вказує на те, що ОСОБА_2 перебував у стані сп`яніння та ледве міг вийти з машини, а тому він був впевнений, що поліцейські складають протокол саме на ОСОБА_2

Зазначає, що поліцейські взагалі не пропонували йому пройти перевірку на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку, а тому від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся, оскільки був впевнений, що підписує протокол, складений у відношенні особи, яка спричинила ДТП.

Також, посилається на те, що обвинувачення складається з двох частин: - керував з ознаками алкогольного сп`яніння; - відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому незрозуміло в чому саме він обвинувачується.

Звертає увагу на те, що відповідальність за керування автомобілем з ознаками сп`яніння законодавством не встановлено.

Крім того, в протоколі не сформульовано, який саме огляд він має пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння) та у який спосіб, тому твердження суду про його відмову від проходження запропонованого йому огляду не узгоджується з матеріалами справи. Також в протоколі не зазначено, що він відмовився від проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів та й у закладі охорони здоров`я.

Таким чином, поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду та відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Вказує на те, що його (враховуючи той факт, що водійське посвідчення в нього взагалі відсутнє) не відстороняли від керування транспортним засобом, що свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів.

Зазначає, що показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не узгоджуються з протоколом щодо його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, оскільки в протоколі не зазначено, що поліцейські пропонують йому пройти перевірку саме за допомогою цього пристрою, також у поясненнях вказаних свідків не зазначено час, коли вони їх надають.

Звертає увагу на те, що показання зазначених свідків складені ними не власноручно, а на бланках та одним почерком, також у цих свідків відсутні документи, які засвідчують їх особу.

Посилається на те, що при наявності суперечливих показань свідків, суд не викликав та не допитав їх в судовому засіданні, у зв`язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами.

Складене працівником поліції направлення на огляд в заклад охорони здоров`я суперечить складеному ним протоколу, оскільки у направленні зазначено, що його доставили в медичний заклад, натомість у протоколі зазначено, що він відмовився від огляду.

Вказує на те, що в протоколі складеному щодо нього взагалі відсутні відеоматеріали, а отже під час складання протоколу нагрудна відеокамера поліцейського була вимкнена, що є порушенням наказу № 100 від 03.02.2016 року Про затвердження Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів).

Також, в протоколі не зафіксовано суть порушення, яке стосується дій по ухиленню від проходження огляду.

Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не увідомив, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягають задоволенню, оскільки рішення суду приймалось за його відсутності, постанову суду він отримав лише 20 травня 2019 року, а апеляційну скаргу подав 27 травня 2019 року, дотримавшись 10-тиденного строку на її оскарження.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини його вчинення та який особисто підписаний ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , які зазначили, що ОСОБА_1 відмовився в їх присутності від проходження огляду на стан сп`яніння; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, та іншими матеріалами справи, внаслідок чого суд дійшов вмотивованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстави ставити під сумнів зазначені докази відсутні, оскільки в апеляційній скарзі ОСОБА_1 відсутні доводи, які б спростовували докази на підтвердження його вини.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан спяніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення поліцейськими вимог чинного законодавства, які взагалі не пропонували йому пройти перевірку на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються відеозаписом з нагрудної камери співробітника поліції (а. с. 8), з якої встановлено, що ОСОБА_1 було роз`яснення права, а також водію ОСОБА_2 , за участю яких сталась дорожньо-транспортна пригода (06:59), та пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, оскільки нормально себе почуває (06:55, 06:56), про що також зазначено у письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_3 (а. с. 5, 6).

Посилання на допущенні порушення під час складання протоколу не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких зауважень не надходило, а лише міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 відмовляється від надання пояснень, оскільки надасть пояснення в суді, при цьому підписав протокол про адміністративне правопорушення, та в присутності свідків останньому було роз`яснено його права, що підтверджується відеозаписом.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення поліцейськими вимог чинного законодавства, які в протоколі адміністративного правопорушення не зазначили, в чому саме він обвинувачується, у якій спосіб він має пройти огляд, та зовсім не пропонували йому проходити огляд, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються протоколом адміністративного правопорушення, де зазначено про порушення ОСОБА_1 . п. 2.5 Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження пройти огляд на встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, а також відеозаписом з нагрудних камер співробітників поліції, з якого встановлено, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння, однак останній відмовився, що обґрунтовано зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та оцінено судом як відмова від проходження огляду у встановленому законом порядку (а. с. 1).

Посилання на суперечливі показання свідків, яких суд не викликав та не допитував не заслуговують на увагу, оскільки не свідчать про неповноту судового розгляду, так як наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом події та письмовими матеріалами.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо неможливості посилання на письмові пояснення свідків, які викладені на бланках та заповнені однією рукою, відсутність документів, які засвідчують їх особу, не свідчать про їх недостовірність, оскільки є відповідний запис, який підтверджує правильність пояснень із слів свідків та їх підписи, та не спростовується іншими доказами.

Твердження ОСОБА_1 щодо порушення процедури огляду не заслуговує на увагу, оскільки в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння (а. п. 4).

Вказане направлення долучене до протоколу, в якому відсутні зауваження ОСОБА_1 щодо бажання пройти огляд в медичному закладі, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Відсутність у ОСОБА_1 водійського посвідчення не спростовують висновків суду, що підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами, зазначеними у постанові суду.

Посилання на неможливість використання відеозапису як доказу у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про відеоматеріали не заслуговує на увагу, оскільки відеозапис долучений до матеріалів справи, відповідно до рапорту вказаний відеозапис має номер бодікамери із відеофіксацією - № АЕ 00262 (а. с. 2), та не спростовує того, що на ньому зафіксовано.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів не убачається, тому вказані доказі є належними та допустимими.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження доказами, що також були дослідженими при апеляційному розгляді.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Враховуючи зазначене, в діях ОСОБА_1 у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк для подання апеляційної скарги на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко