Справа 573/2186/19
Номер провадження 3/573/956/19
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2019 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Черкашина М.С., розглянувши матеріали, які надійшли із Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, РНОКПП: НОМЕР_1

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И ЛА:

22 листопада 2019 року до Білопільського районного суду надійшов протокол серії АПР18 № 102589 від 05 листопада 2019 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП.

Згідно вищевказаного протоколу, ДОП Білопільського ВП ГУНП в Сумській області Скоробагатьком Д.О. було встановлено, що 05 листопада 2019 року близько 15.00 год. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сімейну словесну сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 в ході якої ображав її нецензурною лайкою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю останньої.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 12 вересня 2019 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 510 грн.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Отже, своїми вищевказаними протиправними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення насильства в сім`ї особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

В суді ОСОБА_1 винним себе визнав, викладені у протоколі обставини підтвердив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходжу до висновку, що в діях останнього вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, та є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 102589 від 05 листопада 2019 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, рапортом, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмовими поясненнями, постановою суду від 12 вересня 2019 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Всі зазначені докази не викликають сумнівів у їх достовірності та допустимості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, знайшла своє підтвердження в суді.

У відповідності до ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

За ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При визначенні виду та міри стягнення суд, на підставі ст. ст. 23, 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини та відношення до скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , а також обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність, приходить до висновку, що з огляду на дотримання принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення і заходом державного примусу, стягнення у вигляді штрафу є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень.

Таким чином, враховуючи обставини справи та особу порушника, вважаю за доцільне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 173-2, ст. ст. 40-1, 245, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И ЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Суддя