КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11червня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юрдига О.С.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Шульженка І.В. та прокурора Спусканюка Р.Ю.,

розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника Шульженка І.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1726 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник Шульженко І.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

На обґрунтування вказаних вимог зазначає, що частиною 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» не визначено конкретного терміну подачі ОСОБА_1 як «особою, яка припинила діяльність» відповідної декларації, а вказано лише про необхідність її подання наступного року, що свідчить про відсутність у даному випадку об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1726 КУпАП.

Окрім того захисник зазначає, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру декларацій, ОСОБА_1 25 квітня 2017 року подано помилково декларацію за 2016 рік не за типом «припинення діяльності», а за типом «кандидата на посаду», що не змінює її сутність та наведені в ній відомості.

Звертає увагу на відсутність в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторонни адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1726 КУпАП, що підтверджується фактом подання ним 25 квітня 2017 року декларації за 2016 рік, за можливо «помилковим» типом.

Вважає, що перевірка своєчасності подання декларації ОСОБА_1 відбувалася з порушенням вимог Закону України «Про запобігання корупції» неналежним суб`єктом, за межами компетенції особи Департаменту захисту економіки Національної поліції України та без відповідного звернення НАЗК.

Вказує на те, що на час розгляду справи щодо ОСОБА_1 в суді закінчився передбачений ч.3 ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, а відтак відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження підлягало закриттю.

Одночасно з вимогами апеляційної скарги, захисник Шульженко І.В. в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, зазначивши, що копію оскаржуваного рішення він отримав 23 квітня 2019 року та в період з 24 квітня 2019 року по 04 травня 2019 року перебував на лікуванні, тому оформлення та подання апеляційної скарги було унеможливлено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Шульженка І.В., які просили поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора Спусканюка Р.Ю. про залишення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду слід задовольнити, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Згідно матеріалів справи, судовий розгляд проведено 15 квітня 2019 року за участю ОСОБА_1 , однак дані про своєчасне отримання ним їй копії постанови у передбаченому законом порядку в матеріалах справи відсутні, відтак з метою забезпечення права на доступ до правосуддя пропущений строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга розгляду.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 937 від 07 лютого 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді Генерального директора Казенного підприємства «Півдеукргеологія» Державної служби геології та надр України, будучи згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 2 статті 45 даного Закону, пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 "Про початок роботи системи подання га оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 №958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 №1153/29283, несвоєчасно без поважних причин подав щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 1726 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи убачається, що судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, судом першої інстанції проведено з додержанням вказаних норм закону, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Наказом від 30.12.2011 №275 Державної служби геології та надр України ОСОБА_1 призначено на посаду Генерального директора казенного підприємства «Південукргеологія», з яким укладено Контракт №05 від 30.12.2011 відповідно терміном на 5 років до 29.12.2016.

Наказом від 12.05.2016 №121-к Державної служби геології та надр України ОСОБА_1 звільнено з посади Генерального директора підприємства 13.05.2016, у зв`язку з порушенням вимог Контракту №05 від 30.12.2011.

Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Також, ч.2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Верховною Радою України 23 березня 2017 року прийнято Закон № 1975-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб». Закон № 1975-VIII набрав чинності 30 березня 2017 року. Відповідно до цього закону, строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», подають таку декларацію вперше, продовжено до 1 травня 2017 року.

Відтак, ОСОБА_1 , займаючи відповідальне становище протягом 2016 року, зобов`язаний подати щорічну декларацію за 2016 рік, яка подається до 1 травня 2017 року шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агенства декларації в реєстрі декларацій.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави за минулий рік 02.06.2017 р., тобто несвоєчасно.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину у несвоєчасному поданні декларації без поважних причин після звільнення на офіційний веб-сайт НАЗК не визнав, оскільки вважає, що подавав декларацію своєчасно, зокрема: 25.04.2017р..

Сукупність вказаних даних, на переконання суду апеляційної інстанції, свідчить про обґрунтований висновок суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_1 вбачається об`єктивна сторона правопорушення, визначеного ч.1 ст. 1726 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, в той час як відповідно до ст.69 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, як це визначено ч.1 ст. 1726 КУпАП, незалежно від ознак суб`єктивної сторони, є адміністративним правопорушенням з формальним складом, поза як обов`язковою складовою складу даного проступку є існування об`єктивної сторони, тобто протиправного діяння.

Всупереч доводам апеляційної скарги протокол про адміністративне правопорушення складено посадовою особою уповноваженого на те органу Управління захисту економіки у м. Києві ДЗЕ Національної поліції України та у межах наданих повноважень, передбачених ст. 255 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру декларацій, ОСОБА_1 25 квітня 2017 року подано помилково декларацію за 2016 рік не за типом «припинення діяльності», а за типом «кандидата на посаду», не спростовують його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП, оскільки подання декларації за типом «кандидата на посаду» не має жодних юридичних наслідків для особи, яка її подає.

Щодо строків накладення адміністративного стягнення, то слід зазначити, що відповідно до вимог ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно матеріалів справи, днем виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, у діях ОСОБА_1 слід визнати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення - 07 лютого 2019 року, а тому, з урахуванням того, що правопорушення, передбачене ч.1 ст. 1726 КУпАП є триваючим, рішення суду про притягнення до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на нього винесено в межах строків, передбачених ч.3 ст.38 КУпАП.

З урахуванням наведеного, а також виходячи з того, що порушень судом першої інстанції вимог закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення в ході апеляційного перегляду справи не встановлено, вважаю, що оскаржувана постанова, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.1 ст.1726 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, як про це просить апелянт, не вбачається.

За таких обставин, вважаю, що підстав для скасування постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника Шульженка І.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити захиснику Шульженку І.В. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника Шульженка І.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.1 ст. 1726 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.С. Юрдига

Справа № 33/824/2222/2019 Категорія: ч.1 ст.172-6 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Овсеп`ян Т.В.