Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1798/19
Провадження № 3/273/1277/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року суддя Баранівського районного суду Новицький Є. А. , розглянувши матеріали, які надійшли від Баранівського відділення поліції Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Баранівського районного суду Житомирської області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 05.09.2019 о 21.55 год на автодорозі Баранівка-Зеремля керуючи механічним транспортним засобом мотоблок «Зоря» без номерних знаків з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що того вечора 05.09.2019 о 22.00 год він їхав із с. Зеремля до м. Баранівка. У якийсь момент його наздогнав патрульний автомобіль, за вимогою працівників поліції він зупинився. Згодом вони йому пояснили, що зупинка транпортного засобу відбулася через відсутність світлових сигналів в темну пору доби, при цьому, вони запитали його чи він вживав спиртні напої. Він відповів, що ні. Тоді вони запропонували пройти йому освідування на місці зупинки на приладі "Драгер", або поїхати в лікарню. Він відмовився, пояснивши, що вживав лиш безалкогольне пиво. При цьому, вказані дії працівниками поліції здійснювалися без свідків, вони приїхали згодом.

Захисник зазначив, що працівники поліції не надали направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в Баранівській КЦРЛ, в судовому засіданні не було встановлено, що працівниками поліції пропонувався огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Більше того, мотоблок не є транспортним засобом. З огляду на викладене, вважав, що провадження щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №395440 від 05.09.2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 05.09.2019 о 21.55 год на автодорозі Баранівка-Зеремля керуючи механічним транспортним засобом мотоблок «Зоря» без номерних знаків з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків;

- письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких 05.09.2019 у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. При цьому визнав, що вживав пиво;

- продемонстрованими у судовому засіданні відеозаписами, що міститься на СD - диску і долучений до справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності;

- розписки, в якій зазначено, що ОСОБА_1 зобовязується не керувати транспортним засобом (мотоблоком) та іншими транспортними засобами до повного витверезення.

Зокрема, вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), зобов`язують водіїв на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність же за ст. 130 КУпАП настає, серед іншого, настає і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У свою чергу, порядок такого огляду, тобто, виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Зокрема, згідно п.2 Розділу І вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, у свою чергу, є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) ( п.п.6,7 Розділ 1 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (п.6 Розділу 2 Інструкції)

Відповідно ж до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

У ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження доводи захисника з приводу не дотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, натомість, із продемонстрованого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у встановленому законодавством порядку.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується поясненнями свідків опитаних безпосередньо в судовому засіданні, а саме:

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 05.09.2019 він їхав із ОСОБА_3 в с. Зеремля, зупинилися на вимогу працівників поліції. Поруч із поліцейським автомобілем стояв правопорушник із мотоблоком. Працівники поліції йому двічі пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу "Драгер", однак ОСОБА_1 відмовився. Після цього, ОСОБА_1 відмовився і від огляду на стан сп`яніння в лікарні.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 05.09.2019 він їхав із ОСОБА_2 в с. Зеремля, зупинилися на вимогу працівників поліції та пояснили, що мотоблок, який було зупинено їхав без світлових сигналів. Працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп"яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу "Драгер", та в медичному закладі. На вказану пропозицію ОСОБА_1 відмовився.

Суд відхиляє доводи захисника в судовому засіданні про те, що мотоблок, керування яким здійснював ОСОБА_1 , не є транспортним засобом.

Згідно із ч. 8 ст. 121 КУпАПпід транспортними засобами, зокрема, у ст. 130 КУпАП, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, із змінами, передбачено,що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна.Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини й механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

З огляду на наведене транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує встановлену вказаним визначенням межу. Водночас для транспортних засобів з двигуном внутрішнього згоряння жодних обмежень щодо технічних характеристик останнього відповідною правовою нормою не передбачено.

Відповідно до роз`яснень Верхового Суду, викладених в постанові №278/3362/15-к від 01.03.2018 року, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.

Окрім наведеного, чинне законодавство не містить вказівки щодо визначення належності пристрою до транспортних засобів залежно від необхідності поставлення його на реєстраційний облік з присвоєнням номерного знаку.

Отже, як з`ясовано судом, ОСОБА_1 керував мотоблоком автодорогою Баранівка - Зеремля, призначеним для перевезення людини, у даному випадку мотоблок є повноправним учасником дорожнього руху і відноситься до транспортних засобів.

Як наслідок, керування мотоблоком у стані алкогольного сп`яніння, у ракурсі норми ч.1 ст. 130 КУпАП, утворює собою склад цього адміністративного правопорушення.

А тому, з огляду на наведене, у ракурсі установлених фактичних обставин справи шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії конкретному складу правопорушення, передбаченому КУпАП, суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, як особа, яка керує транспортним засобом. У той час, як будь - яких відомостей про його притягнення до відповідальності за цієї статтею протягом року суд у своєму розпорядженні не мав.

Суд, крім цього, ураховував практику Європейського суду з прав людини, зокрема, його рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («OHalloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, яким постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За такого, суд визнав повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених судом.

При накладені адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, як то, характер вчиненого правопорушення, зокрема, підвищений ступінь його суспільної небезпеки, особу порушника, який на час розгляду судом справи є студентом, не працює, має постійне місце проживання, на утриманні має трох неповнолітніх дітей, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, за яких учинено діяння, та не убачає, в розумінні ст.ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення згідно санкції ч. 1 статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

При цьому, суд ураховує той факт, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами у встановленому законом порядку, а тому у розумінні норми ст. 130 КУпАП не є водієм, що дає суду підстави накласти на нього адміністративне стягнення як на іншу особу, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, за умови накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, із нього належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи становить 384 грн. 20 коп. ( ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 - VI).

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 33-35, 130, 221, 247, 251-252, 283-285 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляд справи становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. (Реквізити для сплати штрафу: призначення платежу: 21081300: БД (серія протоколу); №395500 (номер протоколу), р/р: 6001, код: 37976485, МФО: 899998, банк отримувача: ГУК у Житомирській області)

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. (Реквізити для сплати судового збору: ККДБ 22030101, рахунок 6037, назва рахунку- судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), назва отримувача: УК у Баран.р-н/Баранівський р-н/22030101), код отримувача: 37573026, МФО 899998 Казначейство України (ЕАП).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом десяти днів з часу її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Суддя: Є.А. Новицький