Справа № 529/1096/19
ПОСТАНОВА

іменем України

20 листопада 2019 рокусмт Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Гвоздик А. Є., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли Полтавського управління Головного управління ДФС у Полтавськійо бласті , відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , директора Товариства з обмеженою відповідальністю ТорговийДім "Снекторггруп", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 будучи директором ТОВ ТД "Снекторггруп" порушив порядок ведення податкового обліку, допустивши несвоєчасну реєстрацію накладних в єдиному реєстрі податкових накладних за вересень 2019 року, таким чином порушив абз.14 п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, яке виявлено при камеральній перевірці, за результатами, якої, 24.10.2019 складено Акт про результати проведення такої за № 26041/16-31-56-04-10/36931239.

ОСОБА_1 , про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, на розгляд протоколу не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. При цьому зазначив, що провадження по справі підлягає закриттю, оскільки протокол про притягнення адміністративне правопорушення, складений відносно нього, складений передчасно, оскільки ним подано заперечення на на акт камеральної перевірки № 26041/16-31-56-04-10/36931239 від 24.10.2019 року, тобто на даний час триває процедура адміністративного оскарження акту контролюючого органу. Сам по собі вказаний Акт камеральної перевірки є лише документом, який фіксує певні обставини, які встановлені під час перевірки та не є остаточним документом, зобов`язуючи до вчинення будь-яких дій та не являється юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків.

Також, ОСОБА_1 , як особа відносно якої розглядається матеріал про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАп, просив такий розгляд провести у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення від 08.11.2019 року, Актом від 24.10.2019 року про результати камеральної перевірки даних задекларованих в податковій декларації, копії податкових накладних, копії квитанції, копію заяви стосовно питання складення протоколу про адміністративне правопорушення, надані ОСОБА_1 заперечення на камеральну перевірку, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що прямо передбачено ст. 245 КупАП.

Відповідно дос т. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. В той же час, ст. 280 цього Кодексу передбачає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 56.1. ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п. 56.2 ст. 56 ПК України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Положеннями п. 56.15 ст. 56 ПК України передбачено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Відповідно до п. 86.7. ст. 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу.

Колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України при розгляді справи № 21-237а13 зазначено, що акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства. У цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії. Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Заяви стосовно питання складення протоколу про адміністративне правопорушення за порушення порядку ведення податкового обліку, поданої директором Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Снекторггруп" ОСОБА_1 до Полтавського управління ГУ ДПС у Полтавській області, що останній не погоджується з результатами перевірки, а тому має намір скористатись своїм правом на подання заперечення, строк подачі заперечення закінчується лише 11.11.2019 року. На день складання протоколу про адміністративне правопорушення від 08.11.2019 року, ОСОБА_1 не надавались заперечення на акт. На думку ОСОБА_1 складання протоколу відносно нього за ст. 163-1 КУпАП є передчасним, оскільки станом на 08.11.2019 року не закінчено процедуру оскарження Акту перевірки.

В подальшому, 11.11.2019 року ОСОБА_1 подано до Полтавського управління ГУ ДПС у Полтавській області Заперечення на акт камеральної перевірки, у якому останній зазначив підстави не визнання ним порушень Податкового законодавства, з огляду на які просив уповноважений орган скасувати такий Акт.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що на теперішній час процедура оскарження Акту перевірки № 26041/16-31-56-04-10/36931239 від 24.10.2019 року, що став підставою складання протоколу про адміністративне правопорушення №427 від 08 листопада 2019 року за ч. 1ст. 163-1 КУпАП, і на даний час рішення за наслідками оскарження не прийнято, інших доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 ведення податкового обліку до суду не надано, приходжу до висновку, що матеріали справи не містять достатніх доказів наявності в діях останнього складу та самої події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.163-1 КУпАП.

А отже, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 256, 251, 280, ч.1 ст. 163-1 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд.

Суддя Диканського районного суду А. Є. Гвоздик