Справа №576/533/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Усенко Л. М.
Номер провадження 33/816/247/19 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 576/533/19 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 17.05.2019, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення, оскільки калібрування алкотестеру прострочене, протокол не містить ознак сп`яніння, його не усунули від керування, а пояснення свідків написані поліцейським.

Постановою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 17.05.2019 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто на користь держави 384,20 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_3 09.03.2019 в 23:03 год по вул. Мурашка в с. Баничі Глухівського району керував автомобілем ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 024742 від 09.03.2019, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що водій ОСОБА_3 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР та відповідно вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, об`єктивно підтверджується, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, іншими доказами у справі, а саме:

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно яких вони були запрошені працівниками поліції як свідки під час складання адміністративного матеріалу на водія ОСОБА_3 , при цьому показання газоаналізатору склали 1,77 проміле, він з показаннями погодився і не заперечував факту вживання алкоголю, а від подальшого огляду в лікарні відмовився (а. с. 2, 3);

- роздруківкою результатів тесту за допомогою приладу Alkotest-6820, згідно якої 19.03.2019 в 23:41 результат тесту на алкоголь, в ході проведеного у ОСОБА_3 огляду склав 1,77 проміле (а. с. 4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого в присутності двох свідків проведений огляд ОСОБА_3 за допомогою газоаналізатора Alkotest-6820 та у нього виявлено 1,77 проміле алкоголю (а. с. 5).

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано, що ОСОБА_3 вийшов з місця водія автомобіля ВАЗ 2108 та на місці зупинки в присутності свідків пройшов огляд з метою визначення стану сп`яніння, сам вказав показання приладу, погодився з ними та відмовився від проходження додаткового огляду в лікарні.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам. При цьому, досліджуючи під час апеляційного розгляду письмові пояснення вказаних вище свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як докази вини ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення, оскільки ці письмові пояснення свідків містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими в судах першої та апеляційної інстанціях доказами в справі, ураховуючи той факт, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , будучи повідомленим в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не спростували перед судом у будь-який спосіб викладені ними у письмових поясненнях обставини.

Викладення тексту пояснень поліцейським зі слів свідків, за відсутності будь-яких даних, що ставлять під сумнів зміст цих пояснень, не може бути підставою для визнання цих показів неналежними чи недопустимими, оскільки свідки власноруч завірили правильність цих пояснень.

Вказана правова позиція не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази, які узагальнені та уточнені ЄСПЛ в своєму рішенні у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п.п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у цьому конкретному випадку, на переконання апеляційного суду, мали місце достатні урівноважуючі фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.

Зокрема, вказані вище письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

Наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і доводами апеляційної скарги сторони захисту.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_3 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Відповідно п.7 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, у разі відмови водія т/з від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно ст. 266 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про порушення вимог закону при здійсненні огляду ОСОБА_3 на стан сп`яніння на місці зупинки т/з апеляційний суд не може прийняти до уваги, оскільки останній не відмовлявся від проходження такого огляду та не висловлював незгоди з його результатами. При цьому з матеріалів справи убачається, що огляд ОСОБА_3 на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного засобу Dr?ger Alcotest-6820 № ARКМ-0648, про що свідчить роздруківка результатів тесту, протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Не підлягають задоволенню також і доводи апеляційної скарги щодо проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу, який не дозволений для використання, оскільки порядок сертифікації технічних засобів вимірювальної техніки і процедура допуску їх до використання визначається виключно ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» (далі Закон).

Зокрема, у відповідності до п. 6 і 7 ч. 1 ст. 1 Закону, засоби вимірювальної техніки це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності, а затвердження типу засобу вимірювальної техніки це рішення призначеного органу з оцінки відповідності, прийняте на основі звіту про оцінку типу, про те, що тип засобу вимірювальної техніки відповідає встановленим вимогам і може використовуватися у сфері законодавчо регульованої метрології у спосіб, за якого він, як очікується, забезпечить надійні результати вимірювань протягом визначеного періоду часу.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону, у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Оцінка відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів, у тому числі первинна повірка та затвердження типу засобів вимірювальної техніки, проводиться у разі, коли це передбачено відповідними технічними регламентами. Оцінку відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводять: виробники цих засобів; призначені органи з оцінки відповідності; інші суб`єкти, визначені у відповідних технічних регламентах або передбачених ними процедурах оцінки відповідності.

Порядок проведення оцінки відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки встановлюється технічними регламентами та іншими нормативно-правовими актами. Призначені органи з оцінки відповідності повідомляють науковому метрологічному центру, уповноваженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрології та метрологічної діяльності, на ведення реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, про видані ними сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки.

Сертифікат затвердження типу засобу вимірювальної техніки є документом, який засвідчує, що тип засобу вимірювальної техніки затверджено. Порядок ведення реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки встановлюється нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності (ч.ч.1 і 2 ст.16 Закону).

Наказом Мінекономрозвитку і торгівлі Україні від 13.07.2016 № 1161 (зареєстрований у МЮ 03.08.2016 за № 1081/29211), затверджений Порядок ведення Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, який визначає механізм формування та ведення Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки (далі Реєстр).

Згідно розділів І та ІІ вказаного Порядку, Реєстр є електронною базою даних, що містить відомості про затверджені типи засобів вимірювальної техніки (далі ЗВТ). Формування та ведення Реєстру забезпечуються науковим метрологічним центром ДП «Укрметртестстандарт» шляхом унесення відомостей про затверджені типи ЗВТ та доповнень до них. Унесенню до Реєстру підлягають типи ЗВТ, затверджені призначеними органами з оцінки відповідності. ДП «Укрметртестстандарт» забезпечує оприлюднення Реєстру на своєму веб-сайті і уносить до Реєстру відомості про затверджений тип ЗВТ на підставі наданих засобами електронного зв`язку призначеним органом з оцінки відповідності, що затвердив цей тип, копій таких документів, зокрема, сертифіката перевірки типу ЗВТ.

Згідно Реєстру сертифікат № UA.TR.001 101-17 на тип ЗВТ газоаналізатор Alcotest Drager Safety AG & Co. KGaA Revalstra?e 1, 23560 Lubeck, Germany виданий призначеним органом з питань відповідності ДП «Укрметртестстандарт» 05.10.2017 та діє до 05.10.2027.

ОСОБА_3 не висловлював будь-яких сумнівів з приводу законності проведення його огляду саме цим приладом, погодився з результатом вимірювань та відмовився пройти огляд в лікарні, а з наявного відеозапису вбачається, що свідки висловили думку, що у такому стані їхати до лікарні немає сенсу.

Доводи апеляційної скарги про те, що газоаналізатор Alcotest 6820 відсутній у державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки підставою для експлуатації даного ЗВТ є сертифікат перевірки його типу, відомості про який внесені до Реєстру, що відповідає вимогам вказаного вище ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», який безпосередньо регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності. При цьому вказаний сертифікат № UA.TR.001 101-17 на тип ЗВТ газоаналізатор Alcotest Drager Safety AG & Co. KGaA Revalstra?e 1, 23560 Lubeck, Germany виданий призначеним органом з питань відповідності ДП «Укрметртестстандарт» 05.10.2017, тобто після набрання чинності ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», яким введені нові правила оцінки відповідності та повірки ЗВТ.

Органом НП надані до суду першої інстанції копія «Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки» чинне до 31.07.2019 (а. с. 33), копія «Декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки» від 31.07.2018 (а. с. 34), копія «Декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів» чинної до 07.06.2023 (а. с. 35), копію «Сертифіката відповідності» дійсного до 07.06.2023 (а. с. 36), копію «Сертифікату перевірки типу» чинного до 05.10.2027 (а. с. 37) та копію «Сервісної гарантійної книжки», відповідно до якої дата наступної повірки приладу 31.07.2019, що свідчить про сертифікацію приладу в установленому законами України порядку, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про встановлення іншої періодичності проведення калібрування алкотестеру в інших державах є необґрунтованими.

Ураховуючи положення законодавства України щодо єдиного порядку сертифікації та повірки законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень при застосуванні відносно ОСОБА_3 спеціального технічного засобу для огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_8 та даних про відсторонення його від керування автомобілем жодним чином не спростовує факту його перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв`язку, є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому апеляційний суд ураховує також і рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), де Суд наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_3 як водій т/з, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, які мають дотримуватися при експлуатації т/з за будь-яких обставин.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 суддею суду першої інстанції в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 17.05.2019 відносно ОСОБА_9 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.