справа № 570/1982/19
провадження № 3/570/928/2019
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2019 року

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Кушнір Н.В., розглянувши в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.П.Могили, 24/ справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

06 квітня 2019 року о17 год. 17 хв. на 150 км. а/д Устилуг-Луцьк-Рівне Н-22 ОСОБА_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобам постановою державного виконавця Костопільського РВДВС у Рівненській області від 15 лютого 2018 року ВП № 38743321 Крока Г.В. на підставі п.9 ч.2 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження", керував автомобілем "MITSUBISHILANCER 1.5", д.н.з. НОМЕР_1 .

Встановлені судом обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 255448 від 06 квітня 2019 року, копією витягу з реєстру обмежених в правах ДВС, копією постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 15.02.2018 ВП № 38743321.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у присутності правопорушника та його копія йому вручена, про що свідчать відповідні застереження. Відповідно до тексту протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КпАП України.

Відповідно ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободигромадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно ст.245 КпАП України завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. За правилами ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно положень ст.280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається як керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний.

Відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП несуть особи, які керують транспортним засобом, і стосовно яких встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, які пред`являються чинним законом до такого документу, визнано належним доказом та крім того, в матеріалах провадження наявні і інші беззаперечні докази, які підтверджують вину правопорушника. Доказів, які не були відомі особі при складанні відповідного протоколу, правопорушник у суді не надав. Вказані докази є такими, що повністю узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КпАП України, як керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

У поданій до суду заяві адвокат Гвяздовський А.Є. в інтересах правопорушника просить не притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закрити справу у зв`язку з перебуванням на його утриманні неповнолітньої дитини - інваліда-дитинства 1-ї групи та тяжкохворої мами.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначним є правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Ісмаїлов проти Росії" від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи те, що правопорушник у вчиненому щиро розкаявся, визнав свою вину, своїми діями не завдав будь-якої значної шкоди державному або громадському порядку, правам і свободам громадян, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування, яке є єдиним видом стягнення, у зв"язку з станом здоров"я дитини та матері поставить його у скрутне матеріальне становище, тому вважаю, що дане правопорушення не становить великої суспільної шкідливості, не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам і є малозначним, і можливе згідно ст.22 КпАП України звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та закрити провадження у справі.

Згідно ч.3 ст.126 КпАП України, керуючись ст.ст.22, 283, 284 КпАП України, суддя

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносноОСОБА_1 за ознаками скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Кушнір Н.В.