Справа № 359/4995/19
Провадження № 3/359/1868/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., за участю захисника адвоката Сацика Р.В. та потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183 -1 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, інваліда ІІ групи, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 не сплачує аліменти ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої згідно довідки-розрахунку №15388 від 14.05.2019 року за період з 13.06.2012 року по 30.04.2019 року станом на 30.04.2019 становить 58 207,5 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не з`явилася, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома. Клопотань про перенесення розгляду справи не надійшло. У зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, суддя прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвокат Сацика Р.В. зазначив, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, тому просив суд провадження по справі закрити.

Потерпіла ОСОБА_1 протокол підтримала, та зазначила, що ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, яке передбачене ст. 183-1 КУпАП, у зв`язку з чим просила застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності. При цьому, всі наявні у нього хвороби він використовує лише у випадку сплати аліментів, хоча він здорова людина. Відповідної допомоги він на дитину не надає, заборгованість з оплати аліментів не погашає.

Заслухавши думку захисника та пояснення потерпілої, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілої, суддя прийшов до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, письмовими доказами: копією виконавчого листа №2/1005/1677/2012, 1005/5760/12-ц (а.с.1-4); копією постанови про відкриття виконавчого провадження №56116036 від 05.04.2018 року (а.с.6);довідкою-розрахунком заборгованості з аліментів за період з 13.06.2012 року по 30.04.2019 року (а.с.8); даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення №56116036 від 15.05.2019 року, який складений та підписаний уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП (а.с.9).

Разом з тим, слід звернути увагу, що суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст. 183-1 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що Закон № 2234-VIII від 07.12.2017 року, яким запроваджено адміністративну відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, вступив в дію з 06.02.2018 року.

Так, відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно ч.2 ст.8 КУпАП, закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відтак, період часу несплати аліментів особою, до вступу в дію ст. 183-1 КУпАП, не можуть враховуватися при здійсненні розрахунку сукупної заборгованості по сплаті аліментів, за умови притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону, в розумінні вимог ст. 58 КУ та ст. 8 КУпАП.

В матеріалах справи наявна довідка-розрахунок заборгованості з аліментів за період з 13.06.2012 року по 30.04.2019 року, з якої вбачається, що загальна сума заборгованості становить 58 207,5 гривень, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Зважаючи на викладені на норми законодавства, суд при розрахунку суми відповідних платежів за шість місяців враховує наступне.

Заборгованість з 06.02.2018 року по 28.02.2018 року складає 26 днів (750/28*26)=969,43 гривень.

Заборгованість з 01.03.2018 року по 30.11.2018 року складає 9 місяців (750*9)=6 750,00 гривень.

Заборгованість з 01.12.2018 року по 30.04.2019 року складає 7, 50 гривень.

Загальна сума заборгованості за період з 06.02.2018 року по 30.04.2019 року становить 7 453, 93 гривень (969,43+6 750,00+7, 50).

Тому суд приходить до висновку, що в матеріалах справи достатньо доказів, які у своїй сукупності дають підстави поза розумних сумнівів вважати, що ОСОБА_2 не сплачував аліменти в розмірі 7 453 грн.93 коп., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Своїми діями, які виразились у несплаті аліментів на утримання дитини, одного з батьків, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ст.183-1 КУпАП.

На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суддя виходить з наступного.

Відомості про те, що ОСОБА_2 раніше притягувався до адміністративної відповідальності в протоколі та матеріалах справи відсутні.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, внаслідок дій ОСОБА_2 суттєва шкода суспільним або державним інтересам, правам та свободам громадян завдана не була.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

Відповідно до ст. 22 КУпАП України при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з тим, у Кодексі України про адміністративні правопорушення не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним керуючись тим, що категорія (поняття) малозначність означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

При цьому суддя враховує дані про особу, яка притягається до відповідальності, який є пенсіонером, звільнений в запас з військової частини через хворобу.

Згідно довідки Спеціалізованої психіатричної МСЕК №82 від 19.10.2017 року ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності з 19.10.2017 року довічно (причина інвалідності - захворювання пов`язане з проходженням військової служби).

З довідки Бориспільського об`єднаного Управління ПФУ ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ і отримує пенсію по інвалідності, з якої відбувається відрахування на сплату аліментів на утримання дитини. Однак, розмір станом на травень 2019 року становить 748,50 гривень.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист №2/1005/1677/2012, 1005/5760/12-ц про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , у розмірі 750 гривень щомісячно, але не менше 30% мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку виданий 21.03.2018 року та був пред`явлений до виконання 05.04.2018 року, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження №56116036 від 05.04.2018 року.

Крім того, ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, а стягнення у вигляді суспільно-корисних робіт до інвалідів ІІ групи застосовувати згідно КУпАП заборонено (ч.3 ст. 31-1 КУпАП).

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, особу правопорушника, який притягується до адміністративної відповідальності вперше, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, матеріали справи, а також те, що порушення, передбачені указаною статтею КУпАП виникли у зв`язку з відсутністю достатньої матеріальної можливості сплати аліментів у ОСОБА_2 . При цьому доказів наявності у останнього іншого доходу ніж пенсія, суду державним виконавцем не надано.

Заважаючи на викладене, указані обставини в їх сукупності, на переконання суду, свідчать про малозначність вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, тому суддя дійшов висновку, що можливо, відповідно до ст. 22 КУпАП, звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 183-1 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Саме усне зауваження суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки ОСОБА_2 в подальшому, а також співмірним скоєному ним правопорушенню.

З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 33, ст.183-1, ст. ст. 245, 280, 283-285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :
Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, оголосивши усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по притягненню останнього до адміністративної відповідальності за ст.183-1 КУпАП, - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя : С.М. Вознюк