Справа № 344/3580/19
Провадження № 33/4808/208/19
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. ОСОБА_1 визнаний винуватим за ч. 1 ст.130 КУпАП України та нього накладено штраф у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто 384 грн. 20 коп. судового збору.

1.2. Згідно оскаржуваної постанови, та протоколу про адмінправопорушення, 22.02.2019 о 02.40 ОСОБА_1 . м. Івано-Франківську по вул. Незалежності, 89 керував автомобілем «Фольцваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, за, що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

2. Доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад, що є порушенням вимог Інструкції. Апелянт стверджує, що не перебував в стані алкогольного та ніхто його не відстороняв від керування транспортним засобом. На думку апелянта дії працівників поліції, які обмежилися лише оглядом на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та відсутність при цьому відповідного направлення в медичний заклад, не узгоджуються з формулюванням правопорушення викладеним у протоколі. ОСОБА_1 вважає, що пояснення свідків не можуть бути належним доказом, оскільки є абсолютно однаковими, складеними на друкованих бланках, що ставить під сумнів їх правдивість. Крім того суд, з метою належного з`ясування обставин справи, не викликав, та не допитав вказаних осіб в судовому засіданні.

Також апелянт стверджує, що суд при накладенні адміністративного стягнення не врахував вимоги ст. 33 КУпАП, щодо обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З цих підстав, постанову суду першої інстанції, ОСОБА_1 просив скасувати, а провадження у справі закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

3. Провадження в апеляційному суді.

3.1. В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його адвокат Саюк Н.В. доводи апеляційної скарги підтримали з наведених у ній мотивів, та просили її задовольнити.

3.2. Судом було допитано свідка ОСОБА_2 , який показав, що є патрульним поліції. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений, останній був з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Дав згоду на проходження тесту, прилад показав 1, 36 проміле. Це було в присутності двох свідків, ОСОБА_3 не заперечував результати тесту і незгоду з ним не висловлював.

Також викликались свідки ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , які не з`явились

4. Мотиви апеляційного суду.

4.1. Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно п.2.9 „а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

4.2. З переглянутого відеозапису, що міститься в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 не заперечував, і за результатами проходження такого огляду прилад «Драгер» показав 1.36% вміст проміле алкоголю.

4.3. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився і двічі ствердно відповів на запитання працівників поліції, про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкоголь, перед тим, як сів за кермо транспортного засобу, та був зупинений працівниками патрульної поліції.

4.4. Вина ОСОБА_1 також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 294493 від 22.02.2019 року; роздруківкою результатів огляду про веденого за допомогою приладу «Драгер» з показником 1,36 % проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; та пояснення двох свідків. Вказані документи містять власноруч здійснений підпис ОСОБА_1 (особи, що притягається до адміністративної відповідальності), а отже процесуальних порушень, при проведенні такого огляду не зафіксовано, і з таким оглядом ОСОБА_1 , як і з його результатами погоджувався. Факт вживання алкоголю ОСОБА_1 також визнавав під час розгляду справи в суді першої інстанції.

4.5. Що стосується доводів апелянта в частині відсутності відповідного направлення для проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, то суд зауважує, що такий огляд проводиться у випадку незгоди водія з результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу, або за відсутності спеціальних технічних засобів. Даних про незгоду водія матеріали справи не містять і спростовані показаннями свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні.

4.6. Доводи апелянта в частині однакових пояснень свідків, що містяться на друкованих бланках, жодним чином не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, зазначені в поясненнях та в протоколі свідки зафіксовані на відеозаписі, що міститься в матеріалах справи.

Свідок ОСОБА_2 підтвердив указані дані.

4.7. За таких обставин, суд приходить до висновку, що жодних порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративні правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, не встановлено.

Доводи апелянта про те, що відео було змонтоване і фрагменти з нього були вирізані до уваги брати не слід з огляду на те, що обставини, які там зафіксовані також підтвердив в суді свідок ОСОБА_2

З огляду на наведене апеляційних підстав для скасування постанови судді немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду А.Ю. Малєєв