Справа № 159/4916/19
Провадження № 3/159/2490/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Логвинюк Ірина Миколаївна, розглянувши, у присутності захисника Талашко І.М., матеріали, що надійшли від УПП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, утриманців не має, раніше не піддавався адмінстягненню,

за ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 о 00 год. 20 хв. 26.08.19 р., перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, у громадському місці за адресою: м. Ковель Волинської області, по вул. Володимирській, біля буд № 38, висловлювався нецензурною лайкою на адресу перехожих громадян та поліцейських, на неодноразові зауваження не реагував, чим порушив громадський порядок та вчинив дрібне хуліганство, тобто, адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні 11.11.19 р. ОСОБА_1 своєї винуватості не визнав та пояснив, що, дійсно, о 00 год. 20 хв. 26.08.19 р. він, йдучи із свідком ОСОБА_2 з гостей - від свого батька, який проживає по АДРЕСА_2 , де вони вжили по півсклянки пива, вийшовши на вул. Володимирську поблизу магазину «Вареники», перейшли дорогу та повернули ліворуч і мали намір рухатись у напрямку дому в сторону вул. Брестської, так як на той час він проживав у цивільному шлюбі із свідком ОСОБА_2 на вул. Ватутіна. Був у нетверезому стані. Раптово до них піді`їхав поліцейський автомобіль і поліція підбігла, без будь яких пояснень, застосувавши силу його кинули на землю і «заламали», одягли кайданки. Поліцейські не представлялись. При цьому у нього поліцейський вибив мобільний телефон на місці події. Він, чинячи спротив, почав виражатись нецензурною лексикою. Поліція після цього у службовому автомобілі довго возила його по місту і при цьому поліцейські наносили йому побої. Він підписав якийсь документ, так як хотів потрапити додому. Йому не дали зателефонувати додому. Хоча він казав, де він проживає: по АДРЕСА_1 - АДРЕСА_3 його там не висадила, а викинула його по вул. М. Левицького біля лісу. Він почав шукати дорогу додому, втомившись, де знаючи місця свого знаходження, почав стукати у двері будинків по вулиці, намагаючись дізнатись, де він є, та щоб попросити допомоги; шукав телефон, щоб подзвонити своїм рідним. Однак йому ніхто не відчиняв. У зв`язку з цим кимось було на нього викликано поліцію на вул. М. Левицького. Протоколу складено не було. Йому протоколу не надавали, не оголошували. Він заперечив, що вламувався у двері, попросив поліцейських підвезти його, але його повезли на медогляд, склали протокол. У відділі поліції його чекали батьки. На продемонстрованому у судовому засіданні 21.11.19 р. відео він себе упізнає. Коли він вже був на початку вул. М. Левицького, мав намір, але ще не повернув на АДРЕСА_4 , щоб по ній дійти на вул. Полуботка, хоча там на той час не проживав фактично, то його зупинив інший (другий) поліцейський патруль та відпустив, не маючи претензій. А потім таки затримав і доставив у лікарню для медосвідування. Відео стосується перебування його біля лікарні. Він вже тоді мав потребу у меддопомозі, однак, за такою біля лікарні не звертався, так як хотів лише швидше потрапити додому. Він просив поліцейських зателефонувати його матері, але ті відмовили, мотивуючи тим, що нададуть таку змогу тоді, коли він підпише документи. Він боявся, що поліцейські його знову відвезуть до лісу, але за допомогою до медперсоналу не звернувся. У судовому засіданні 26.11.19 р. подав заяву про закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адмінправопорушенення, передбаченого ст. 173 КУпАП, зазначивши, що якщо він і виражався нецензурними словами на вул. Володимисрьквй, то лише після того, як до нього було застосовано кайданки.

Однак винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, повністю доведена у судовому засіданні як поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , так - побічно - свідка ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , письмовими та іншими доказами у справі.

Так у судовому засіданні 11.11.19 р. свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є матір`ю особи, яка притягається до адмінвідповідальності; проживає у АДРЕСА_1 . Дійсно, після 00 год. 26.08.19 р. вона неодноразово телефонувала своєму синові ОСОБА_1 , який перебував у свого батька по АДРЕСА_2 . О 00 год. 30 хв. трубку підняла свідок ОСОБА_2 і повідомила, що її сина затримала поліція без пояснень, що її сина поліцейські поклали на асфальт, одягли каданки і посадили у машину. Вона незагайно приїхала на місце, забрала свідка ОСОБА_2 і вони разом прибули до Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, щоб з`ясувати, де та з яких підстав знаходиться ОСОБА_1 .. Однак останнього там не було. Їй повідомили, що по вул. Володимирській нікого не затримували. Але їм було відомо про номер машини цього патрульного екіпажу. Але їм сказали, що вони нічого не знають. Сина знайшли о 02 год. 30 хв.. Після тривалого очікування та з`ясовування, біля 03 год. надійшло повідомлення, що по вул. М. Левицького особа стукає до людей у двері. Тоді у ОСОБА_6 ОСОБА_7 .С. прийшов чи - його привезли у відділ поліції іншим екіпажем поліцейських. Двоє поліцейських сказали забирати його і що вони його забрали з вул. М. ОСОБА_8 . Син був побитий, наляканий. З цього приводу син та вона написали ряд скарг. Вони також їздили у травмпункт лікарні для фіксування побоїв.

Аналізуючи пояснення цього свідка, враховую, що вона очевидицею події не була, але ствердила, що за повідомленням свідка ОСОБА_2 прибула саме на вул. Володимирську у м. Ковелі Волинської області як на місце події.

Свідок ОСОБА_3 в суді 21.11.19 р. пояснив, що він є поліцейським ОСОБА_9 і о 24 год. 26.08.19 р. у екіпажі поліцейського автомобіля спільно з поліцейським Сливкою їхав по вул. Володимирській у м. Ковелі Волинської області. Було темно, хоча було вуличне освітлення. Біля будинків №№ 34 38 по вул. Володимирській дівчина перебігла дорогу у невстановленому місці. За нею біг хлопець. Для з`ясування того, чи не потрібна допомога, вони розвернулись і повернулись до цих перехожих. Першим з автомобіля вийшов поліцейський Сливка, а згодом він. Сливка сказав, що хлопець виражається нецензурною лайкою. Це - є правопорушенням. Сливка запропонував скласти протокол про правопорушення. Хлопець як далі він з`ясував ОСОБА_1 дійсно, виражався нецензурними словами і обзивав їх, погрожував, що він чув особисто. На зауваження припинити нецензурну лайку, ОСОБА_1 не реагував. Він представилявся, а пред`являти посвідчення його ніхто не просив. Оскільки ОСОБА_1 був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, міг зашкодити і собі, з метою припинення правопорушення та можливості складання протоколу до нього було застосовано кайданки. При цьому ОСОБА_1 навіть впав, так як поводив себе досить агресивно. Протокол про адмінзатримання не складався. Протокол про адмінправопорушення він складав у автомобілі на місці події у присутності ОСОБА_1 .. Спочатку хлопець не називався, а пізніше назвався, тому підстав для доставляння його у ВП не було. ОСОБА_1 було роз`яснено положення ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. При цьому останній відмовився від пояснень та підписання. Оскільки він вважав за необхідне, то зупинив перехожого, який ішов по іншій стороні вулиці та бачив цю подію. Особу свідка встановив зі його останнього та засобом перевірки за базою «Армор», зателефонувавши до чергового. Свідок надав письмові пояснення. Після цього, так як ОСОБА_1 був п`яним, було прийнято рішення завезти його додому та передати батькам. ОСОБА_1 повідомив, що погоджується на це та став казати, куди треба їхати. Він сказав їхати по вул. Володимирській, Заводській, Відродження до труби пожежної частини; називав адресу - вул. Полуботка, 8. Однак оскільки хлопець надавав то одну інформацію, то іншу; то казав, що проживає тут, то казав, - що ні; надавав номер мобільного телефону матері, але плутався у цифрах і зателефонувати за названим номером йому не вдалось; хлопець не міг чітко пояснити, де проживає, а виходити з автомобіля там не захотів, вони їхали далі і, таким чином, доїхали до вул. М. Левицького, де доїхали до кінця забудови. Так як вони отримали терміновий виклик в район вокзалу та більше не мали можливості за плутаними вказівками хлопця допомогти йому дістатись додому, і хлопець погодився вийти саме там, то вони висадили його там і поїхали на виклик. Він тілесних ушкоджень під час перебування ОСОБА_1 у автомобілі не наносив і наносити не міг, підстав не мав, хоча ОСОБА_1 поводився неспокійно, так як він перебував за кермом автомобіля. Проводити фіксування події він не мав технічної можливості.

Свідок ОСОБА_4 в суді 21.11.19 р. пояснив, що він є поліцейським ОСОБА_10 24 год. 26.08.19 р. він у екіпажі поліцейського автомобіля спільно з поліцейським Левщуком їхав по вул. Володимирській у м. Ковелі Волинської області. Вул. Володимирську перебігала дівчина у невстановленому місці. Її, як видалось, наздоганяв хлопець. Для з`ясування ситуації вони розвернулись і зупинились біля цих осіб. З автомобіля вони вийшли разом та запитали, чи не потрібна допомога. Він представився, пред`явив посвідчення. Натомість ОСОБА_1 почав виражатись нецензурною лайкою та обзивати їх без причини. Це вже є правопорушення. На зауваження ОСОБА_1 не реагував, відштовхував їх. Чи застосовувались до особи кайданки, він не пригадує, але можливості цього не заперечує. Особу свою ОСОБА_1 спочатку не називав, потім назвав та по базі «Армор» було встановлено його дані і місце проживання. ОСОБА_1 був з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Було прийняте рішення скласти протокол про адмінправопорушення. Було вирішено відвезти особу додому, так як вона була у стані сильного алкогольного сп`яніння. Було оформлено протокол про адмінправопорушення у автомобілі, але чи на вул. Володимирській, чи на вул. М. Левицького, не пригадує. Протокол складав його напарник. З протоколом особу було ознайомлено. Коли відбиралось пояснення у свідка: на місці події чи потім, коли вони під`їжджали до свідка, який йшов у напрямку вул. Брестської, чи потім коли вже їхали з вул. М. Левицького і побачили цього ж свідка, не пригадує. ОСОБА_1 плутано пояснював про те, де живе: то казав, що десь по вул. М. Левицького, то що на «Сільмаші». Чи називала особа адресу по вул. Полуботка, не пригадує. Номер телефону, за яким особа просила зателефонувати, виявився недійсним. Так вони доїхали до кінця вул. М. Левицького. Оскільки надійшов виклик на планшет, то вони запитали хлопця, чи тут він живе, чи нормально йому буде вийти тут і той сказав, що так і що хоче вийти тут. Вони його не викидали, а - висадили і поїхали. Доставляти особу у ВП, на медосвідування необхідності не було. За кермом, як він пригадує, був його напарник, хоча у практиці буває, що є потреба поліцейським замінюва місце - пересідати. Всього вони так проїздили біля 40 хв.. ОСОБА_11 з ОСОБА_1 не фіксувалось на відео з технічних причин.

Аналізуючи пояснення свідків поліцейських, враховую, що їх пояснення об`єктивно стверджуються протоколом про адмінправопорушення, у якому, зокрема, відображено час та місце події, чого не заперечив ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 ..

Обидвоє свідків поліцейських ствердили одностайно, що під час спілкування з ними ОСОБА_1 на місці події, останній перебував у стані сп`яніння.

Цього не заперечив сам ОСОБА_12 , свідок ОСОБА_2 та це ж стверджується копією медичної довідки № 5 677 від 26.08.19 р., виданої Травмпунктом Ковельської ЦРЛ, у якій зафіксовано стан сп`яніння особи ще й за станом на о 04 год. 50 хв. того ж числа, коли ОСОБА_1 прибув у медустанову із своєю матір`ю свідком ОСОБА_5 ..

Свідки ОСОБА_13 поліцейські одностайно ствердили, що ще на початку спілкування з ними на вул. Володимирській у м. Ковелі Волинської області безпричинно, ще до застосування кайданок ОСОБА_1 виражався нецензурними словами у громадському місці у присутності сторонніх громадян, на зауваження поліцейських не реагував, штовхався.

У судовому засіданні 11.11.19 р. свідок ОСОБА_2 пояснила, що, вона проживає по АДРЕСА_5 . Дійсно, о 00 год. 20 хв. 26.08.19 р. вона разом з ОСОБА_1 , з яким на той час проживала у цивільному шлюбі, йшла з гостей - від батька ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_6 . Холмській. У гостях вони вжили невелику кількість пива. Вийшовши на вул. Володимирську поблизу магазину «Вареники», вони перейшли дорогу по пішохідному переходу і направились у напрямку вул. Брестської. Конфлікту між ними не було. Раптово до них піді`їхав поліцейський автомобіль і поліція без будь яких пояснень, застосувавши силу до ОСОБА_1 , затримала останнього. Вона ж при цьому просила його не чіпати, але поліцейські її - відштовхували. При цьому ОСОБА_1 виражався нецензурними словами. У ОСОБА_1 випав мобільний телефон на місці події. Поліція після цього службовим автомобілем забрала ОСОБА_1 і кудись повезла, а вона залишилась на місці події. Протоколу складено не було, так як перехожих не було. На телефон вона сфотографувала номерний знак цього поліцейського автомобіля. Так як на телефон ОСОБА_1 надійшов дзвінок від його матері, вона повідомила останній про подію. Незабаром приїхала матір ОСОБА_1 і вони разом прибули до Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, щоб з`ясувати, де та з яких підстав знаходиться ОСОБА_1 .. Однак останнього там не було і після тривалого очікування та з`ясовування цього, біля 03 год. ОСОБА_1 привезли у відділ поліції.

Аналізуючи показання цього свідка, враховую, що вона на час події перебувала з ОСОБА_1 у цивільному шлюбі та, безсумнівно, зацікавлена у тому, щоб допомогти ОСОБА_1 . уникнути відповідальності за скоєне, надаючи паяснення про те, що ОСОБА_1 нецензурно на вул. Володимирській у м. Ковелів Волинської області при прибутті поліції до їх місцязнаходження після перетинання вулиці, не виражався. Вона ж підтвердила ту обставину, що разом з ОСОБА_1 , який попередньо вживав спиртне, перетинали вул. Володимирську у м. Ковелі Волинської області, що і бачили поліцейські і пояснили про це в суді, однак, поводились - належно.

Захисник просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу дрібного хуліганства. А також з огляду на те, що пояснення свідків поліцейських суперечать поясненням ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 в частині того, у який саме момент ОСОБА_1 почав виражатись нецензурними словами. Зазначає, що нині слово «мусор» не є лайливим. Пояснення цих свідків різняться та є суперечливими в частині того, коли та при яких обставинах складався протокол про адмінправопорушення, що був складений з порушенням вимог чинного законодавства та без роз`яснення і оголошення його ОСОБА_1 ; без роз`яснення останньому його прав та обов`язків та надання можливості заявити клопотання; після отримання даних про місце проживання особи, ОСОБА_1 , останнього не було висаджено по вул. Полуботка. Залучення свідка події видається сумнівним.

Аналізуючи пояснення свідків поліцейських в частині, що стосується порядку та обстановки складання протоколу про адмінправопорушення, враховую, що їх пояснення у цій частині, є несуттєво відмінним: особа, яка складала протокол про адмінправопорушення та залучала свідка ОСОБА_14 , більш чітко та повно і послідовно повідомила про обставини складання такого документа та про ознайомлення з його змістом та положеннями чинного законодавства ОСОБА_1 ; особа, яка не складала такого документа та свідка не залучала особисто, об`єктивно, надала менш чіткі пояснення, покликаючись на те, що ці обставини не пригадує за спливом часу.

Показання свідків поліцейських стверджуються об`єктивно рапортом старшого інспектора роти з обслуговування м. Ковеля УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Сливки І. від 26.08.19 р..

Тому вважаю, що факт події правопорушення дрібного хуліганства, вчинення його саме ОСОБА_1 у час та у місці, формі, що викладений у протоколі про адмінправопорушененя, доведено у судовому засіданні.

Підстав для закриття провадження у справі не вбачаю.

Враховуючи те, що особа, яка притягається до адмінвідповідальності, вчинила адмінправопорушення вперше, пом`якшуючих його відповідальність обставин у справі немає, є обтяжуюча його відповідальність обставина - вчинення правопорушення у стані сп`яніння; він не працює та доходу і утриманців не має, хоча є працездатного віку, враховуючи його молодий віку, приходжу до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення особи буде застосування стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 173 КУпАП.

Із ОСОБА_1 слід стягнути на доход держави судовий збір.

Керуючись ст. ст. 7, 33, 34, 40 - 1, 221, 268, 283, 284, 173 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 3 (трьох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 (п`ятдесят одну) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на доход держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн, 20 коп..

Роз`яснити положення ст. ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 (десяти) днів з дня її винесення до Волинського апеляційного суду.

Суддя Ковельського міськрайонного судуІ. М. Логвинюк