Справа №345/2632/19
Провадження № 3/345/559/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2019 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , офіційно не працює, інваліда 3-ї групи, учасника бойових дій, громадянина України, за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 10.06.2019 р. о 19:00 год., в м. Калуші по вул. Глібова керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками явного алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що 10.06.2019 р. кермував автомобілем. Проте, не вважає себе винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КупАП. Зазначив, що в нього хворе серце і того дня йому стало погано і він сам зупинився. Працівники поліції не пропонували пройти тест на алкоголь і не давали йому протокол про адмінправопорушення. В протоколі не його підпис. Після перегляду в судовому засіданні відеозапису, який наявний в матеріалах справи, ОСОБА_1 зазначив, що не бажав проходити тест на стан алкогольного сп`яніння на місці і проїхати в лікарню, оскільки, погано себе почував. Визнав, що працівники поліції зупинили ще якийсь автомобіль і там були ще якісь люди.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що пори невизнання вини у вчиненому, вина ОСОБА_1 доводиться наступними доказами:

1) відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 10.06.2019 року серії ДПР18 № 052574 (а.с. 1), в якому зафіксована обставини справи, наявні дані про свідків і останні розписались в протоколі. Посилання особи, відносно якої складено протокол, що це не його підпис в протоколі, нічим не підтверджуються і розцінюються судом як бажання особи уникнути передбаченої законом відповідальності;

2) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та направленням на огляд водія з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а.с. 2, 3), де також зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою алкотестера на місці, так і в медичному закладі;

3) інформацією з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що ОСОБА_1 у їхній присутності відмовився продувати алкотестер «Драгер» і проїхати в медичний заклад (а.с. 4, 5). Наявність таких свідків на місці події не викликає в суду сумніві, оскільки і сам ОСОБА_1 визнав, що на місці зупинки були інші особи, і на відеозаписі чути голоса інших осіб;

4) копією постанови від 10.06.2019 р. (а.с. 7), яка підтверджує, що ОСОБА_1 10.06.2019р. Керував транспортним засобом. Загалом цього факту не оспорює і він сам;

5) рапортом працівника поліції (а.с. 6), де додатково зафіксовані обставини події;

6) копією свідоцтва про повірку алкотестера «Драгер 6820», яке чинне до 18.10.2019 р., що свідчить про справність газоаналізатора і наявність такого в працівників поліції (а.с. 8);

7) відеозаписом, який долучено до протоколу. На відео чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера на місці зупинки, а також відмова проїхати в медичний заклад для освідування (а.с. 10).

В судовому засіданні за клопотанням особи, відносно якої складено протокол, було допитано як свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що був разом з ОСОБА_1 .. Підтвердив, що останньому стало погано через хворе серце. Йому не вручали ніякого протоколу і не пропонували пройти тест на виявлення алкогольного сп`яніння.

Проте, суд не бере до уваги покази такого свідка, оскільки такий свідок не зазначений в протоколі, окрім того, його покази спростовуються відеозаписом, де чітко зафіксовано факт пропозиції працівниками поліції пройти тест на виявлення стану алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процитована норма законодавства не містить виключень і не передбачає можливості відмовитись від законної вимоги поліцейського з будь-яких (поважних чи не поважних) причин.

Окрім того, нелогічною виглядає позиція ОСОБА_1 , який ствердив, що він не бажав проходити огляд на стан сп`яніння через погане самопочуття, адже працівники поліції пропонували йому, в тому числі, проїхати і в медичний заклад, де йому могли б надати кваліфіковану медичну допомогу.

Згідно копії постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.05.2019 р. вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП і дана постанова набрала законної сили 04.06.2019 р., що свідчить про вчинення ОСОБА_1 аналогічного правопорушення протягом календарного року.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 130 КУпАП, як повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Призначаючи стягнення ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, слід врахувати характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини справи, особу правопорушника, те що він є інвалідом і учасником бойових дій, його майновий стан, та з метою виховання останнього і запобіганню вчинення нових правопорушень, накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити стягнення у вигляді штрафу у розмірі одна тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Державної судової адміністрації України 384,20 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя