Справа № 324/833/19
Провадження № 3/324/292/2019
П О С Т А Н О В А

26 червня 2019 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю секретаря

судового засідання Божко В.О.,

за участю:

посадової особи, яка склала протокол, ОСОБА_1 ,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ,

адвоката Савочкіної І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи матеріали про притягнення особи до адміністративної відповідальності, які надійшли з Пологівського ВП ГУ НП в Запорізькій області, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, працює у Пологівському ЛМС лісником, є особою з інвалідністю III групи, зареєстрований і проживає у АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №061222, складеного 01 травня 2019 року о 16 год. 30 хв. поліцейським СРПП №2 Пологівського ВП ГУ НП в Запорізькій області сержантом поліції ОСОБА_1, водій ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, тим, що він 01 травня 2019 року о 16 годині 10 хвилин у с.Тарасівка Пологівського району Запорізької області, керуючи автомобілем ВАЗ 21099 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння, що знижувало його увагу та швидкість реакції, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні поліцейський СРПП №2 Пологівського ВП ГУ НП в Запорізькій області сержант поліції ОСОБА_1 суду пояснив, що він 01 травня 2019 року приблизно з 15 до 16 години в с.Тарасівка разом з капітаном поліції ОСОБА_3 . зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_2 за те, що той не був пристебнутий паском безпеки. ОСОБА_2 зупинив свій транспортний засіб, вийшов до них. Коли вони стали спілкуватися з ОСОБА_2 , виявили у нього явні ознаки перебування в стані алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту. Вони запропонували ОСОБА_2 пройти тест на місці зупинки, той погодився. Алкотестер Драгер показав 0,79 %, і тому відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП. Особисто він, ОСОБА_1 , складав протокол про адміністративне правопорушення. Акт на стан алкогольного сп`яніння заповнював ОСОБА_3 , а підписував він, ОСОБА_1 . Коли протокол відносно ОСОБА_2 був направлений до суду в перший раз, він повернувся з постановою судді Іванченка В.М. на доопрацювання, бо в протоколі не були зазначені свідки, а була відмітка «згідно рапорту», але рапорт не був доданий. Він, ОСОБА_1 , на виконання постанови судді 29 травня 2019 року склав рапорт, в якому зазначив все, як було у випадку з ОСОБА_2 . Рапорт складений 29 травня 2019 року тому, що «першого» рапорту не знайшли, він загубився. У рапорті він хотів зазначити, що поняті ОСОБА_5 і ОСОБА_6 були присутні, коли ОСОБА_2 дув у алкотестер і що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не було під час складання протоколу про адміністративне правопорушення і коли ОСОБА_2 пояснював, що він вживав пиво 01 травня 2019 року. Тому він і зазначив у рапорті «Свідків чи очевидців вищевказаної події не було». Він у протоколі про адмінправопорушення у розділі «Свідки чи потерпілі» не зазначив дані ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , тому що вони не були свідками події на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 , а були понятими. Він зазначив дані ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому що в акті розділ називається «Свідки огляду». Відеофіксація на місці зупинки і проведення огляду ОСОБА_2 не здійснювалася, бо той все визнав. Другий примірник акту на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 не вручався, бо це не передбачено формою акту. Інструкції і порядок щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху він, ОСОБА_1 , знає не досконало, бо не тривалий час працює саме на цій посаді, а саме з 2016 року.

ОСОБА_2 у судовому засіданні, не визнаючи порушення ним п.2.9а Правил дорожнього руху України і, як наслідок, провини у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, суду пояснив, що 01 травня 2019 року приблизно о 16.00 годині він керував належним йому автомобілем ВАЗ 21099 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , їхав селом Тарасівка Пологівського району Запорізької області. Він є учасником війни, переніс два інсульти, періодично проходить лікування у госпіталі. На вул.Миру в с.Тарасівка його зупинили працівники поліції, як йому повідомили, за те, що він не був пристебнутий паском безпеки. Він вийшов зі свого автомобіля з документами. Працівники поліції сказали, що він хитається, і тому йому запропонували пройти обстеження на перебування в стані алкогольного сп`яніння. Він був упевнений в тому, що він тверезий, бо не вживав спиртне, і тому погодився пройти на місці зупинки обстеження на алкотестері, який йому запропонували працівники поліції. При цьому нікого, крім нього і двох поліцейських, на місці зупинки його транспортного засобу не було. Він подув в алкотестер перший раз, поліцейському щось не сподобалося, він запропонував йому ще раз дихнути, він ще раз дихнув, поліцейський: «Ага, запрацював». Йому сказали, що алкотестер показав позитивний результат, він заперечив, але старший з наряду почав кудись телефонувати, як він зрозумів, щоб під`їхали поняті. Сержант став складати протокол про адміністративне правопорушення, при цьому теж ніяких свідків не було. Він, ОСОБА_2 , розписався в протоколі, підтвердивши, що його дані записані правильно, але він не погоджувався зі змістом протоколу і тому нічого в протоколі по суті правопорушення не зазначав. Коли під`їхали свідки, це було два чоловіки, протокол вже був складений. Ці двоє чоловіків підписали якийсь документ, але не протокол, і поїхали. Нічого їм поліцейські на пояснювали, нічого ці чоловіки у нього не запитували. Копію тесту і копію акту на стан алкогольного сп`яніння йому працівники поліції не вручали, вручили тільки копію протоколу. Він будь-які пояснення і акти не підписував, він розписався тільки в протоколі про адмінправопорушення. У акті огляду на стан сп`яніння і на письмових поясненнях не його підписи і почерк. У нього працівники поліції забрали посвідчення водія, видали тимчасовий дозвіл, від керування транспортним засобом його не відсторонили, він додому повернувся за кермом свого автомобіля. Коли він в суді ознайомився з матеріалами справи, виявив, що в копії протоколу про адмінправопорушення, яку вручили йому, і в протоколі, направленому в суд, є розбіжності. Так, в копії протоколу, яку вручили йому, не було зазначено ким і коли видане посвідчення водія і дані тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом. Просив суд визнати його не винуватим у скоєнні адмінправопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі закрити.

Адвокат Савочкіна І.С. в інтересах ОСОБА_2 10 червня 2019 року надала суду письмове клопотання, в якому зазначила, що ОСОБА_2 не визнає своєї вини з наступних підстав: ОСОБА_2 переніс другий інсульт, що в свою чергу дало наслідки на мову і міміку обличчя при розмові. На місці складання протоколу ОСОБА_2 одразу перед оформленням процесуальних документів пояснив поліцейському про те, що він нічого не порушував, алкогольних напоїв цього дня не вживав і тому без вагань погодився пройти огляд на стан сп`яніння. Технічний засіб не працював, так як після першого проходження тестування працівник поліції просив його ще декілька разів дути у трубку. Лише коли результат тестування перевищив 0,2 проміле, тестування припинилося. ОСОБА_2 показники технічного стану не показували, працівник поліції лише в голос їх вказав. Дані події проводилися без свідків. Не дивлячись на те, що ОСОБА_2 не погоджувався із таким результатом тестування, який лише після декількох спроб показав наявність алкоголю у видихуваному повітрі, працівники не запропонували йому пройти медичний огляд у найближчому медичному закладі. Згодом поліцейський здійснив дзвінок по особистому мобільному телефону і комусь запропонував приїхати і підписати протокол. Приблизно через хвилин 20 під`їхали невідомі ОСОБА_2 чоловіки, привіталися з працівниками поліції, поставили підписи та поїхали. У яких саме документах свідки ставили підписи, ОСОБА_2 не бачив. Працівники поліції не перевіряли їх документи та не встановлювали прізвище, ім`я, по батькові осіб, яких визвали у якості свідків. Крім того, перед проведенням огляду інспектор без присутності ОСОБА_2 та свідків достав мундштук, що позбавило можливості встановити його герметичність та придатність. Також не було зроблено контрольного забору повітря. Відповідно до даних Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, розміщеного на офіційному сайті Міністерства охорони здоров`я України, технічний пристрій газоаналізатор «Drager Alkotest - 6810» не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України відповідно до свідоцтва №14455/2014, затвердженого Наказом Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів». При цьому, свідоцтво про державну реєстрацію №7261/2007 щодо приладу електродіагностичного - газоаналізатора «Drager Alkotest - 6810», згідно Наказу МОЗ від 10 лютого 2010 року №95, було дійсне тільки до 10 лютого 2015 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №061222 від 01 травня 2019 року та з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння було проведено працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Drager Alkotest - 6810» №АRBL-0710, який з наведених вище підстав фактично не був дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом на день проведення огляду на стан сп`яніння 01 травня 2019 року. З урахуванням вимог п.22 Розділу III Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», встановлені обставини позбавляють можливості визнати результати огляду за допомогою газоаналізатору «Drager Alkotest - 6810» №АRBL-0710 як беззаперечний доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і дають підстави вважати, що стан алкогольного сп`яніння останнього у визначеному законом порядку встановлений не був. В матеріалах справи є роздруківка результату тестування Драгеру , у якому зазначена температура повітря +29, 0 с, але 01 травня 2019 року було хмарно і температура становила приблизно від +6° до +10°, що також свідчить про несправність технічного приладу. Працівником поліції не було надано ОСОБА_2 другого примірника акту та у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №061222 від 01 травня 2019 року не зазначено результати огляду на стан сп`яніння , що також свідчить про відсутність ознак стану сп`яніння. Після складання протоколу працівники поліції вилучили у ОСОБА_2 посвідчення водія та допустили його до керування транспортним засобом, надавши тимчасовий дозвіл на керування. Від керування транспортним засобом його не відстороняли та дозволили керувати далі транспортним засобом.

Після ознайомлення з матеріалами справи було встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №061222, який знаходиться в матеріалах справи, були здійснені дописки, а саме додатково було зазначено серію та номер вилученого посвідчення та тимчасового дозволу на керування транспортним засобом. У другому примірнику протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №061222 від 01 травня 2019 року, який знадиться у ОСОБА_2 , дана інформація відсутня.

Відповідно до п.п.2.2 Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16 лютого 2015 року №3/02-15 "Про порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення" у протоколі про адміністративне правопорушення не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, щодо якої він складений. Таким чином, будь-які зміни до протоколу про адміністративне правопорушення, який вже винесено, не можуть бути внесені, а їх здійснення є такими, що не відповідає законодавству, а отже недопустимим. ОСОБА_2 підписував лише протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №061222 від 01 травня 2019 року, будь-яких інших документів він не підписував.

Рапорт, складений працівником поліції, не може вважатися належним і допустимим доказом наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_2 , оскільки, по-перше, цей рапорт не зареєстрований у відділі поліції, не містить візи керівника, якому цей рапорт поданий, і, не містить відомостей щодо вчинення кримінального правопорушення відповідно до Наказу МВС України №650 від 27 липня 2012 року.

У зв`язку з вищезазначеним просить справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 закрити за відсутністю події складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

У судовому засіданні адвокат Савочкіна І.С. підтримала своє клопотання від 10 червня 2019 року, просила справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 закрити за відсутністю події складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

25 червня 2019 року до суду від капітана поліції ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він просить розглянути адміністративну справу у відношенні ОСОБА_2 за ст.130 ч.1 КУпАП без його участі у зв`язку з тим, що в день розгляду справи в суді він буде перебувати за межами Пологівського району Запорізької області за сімейними обставинами. Раніше дані ним пояснення, викладені в рапорті, підтверджує та від них не відмовляється.

Свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в судове засідання не явилися без повідомлення причин цьому.

Згідно ст.130 ч.1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як випливає із змісту ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Встановлення вини особи правопорушника на припущеннях неможливе згідно вимог ст.62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247,280 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Як вбачається зі змісту протоколу відносно ОСОБА_2 за ст.130 ч.1 КУпАП, він складений з грубим порушенням вимог ст.ст.254, 256 КУпАП.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі за текстом - Інструкція). Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану сп`яніння. Пунктами 3, 4, 6 Постанови та пунктами 1, 2, 3, 6, 7 ч.1 Інструкції передбачено, що огляд проводиться поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених для застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно п.6 розділу II Інструкції «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно п.10 розділу II Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Аналізуючи положення нормативних актів, що передбачають порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, суд приходить до висновку, що вимоги цих нормативних актів при виявленні у водія ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння працівниками поліції, які проводили огляд, грубо порушені, виходячи з наступного.

Викладаючи фабулу вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, посадова особа, яка склала протокол, в порушення вимог п.10 розділу II Інструкції в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначила результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, яке проведене поліцейським. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, за допомогою якого технічного засобу було проведене обстеження, а також які результати встановлені за допомогою цього технічного засобу.

На переконання суду, посадові особи, які проводили огляд водія ОСОБА_2 на стан перебування у стані алкогольного сп`яніння, порушили п.6 розділу II Інструкції, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення в розділі «Свідки чи потерпілі» не зазначено, що огляд проводився в присутності двох свідків. В цьому розділі зазначено «згідно рапорту». При цьому, при надходженні матеріалів відносно ОСОБА_2 за ст.130 ч.1 КУпАП до суду вперше, будь-якого рапорту не було долучено до протоколу, про що йшлося в постанові судді Іванченка В.М. від 14 травня 2019 року. Після доопрацювання матеріалів при повторному надходженні їх до суду до протоколу про адміністративне правопорушення долучений рапорт, датований 29 травня 2019 року, бо, як пояснив суду ОСОБА_1 , «перший» рапорт десь загубився, тому довелося скласти «новий» рапорт.

Суд не може погодитися, що рапорт, складений поліцейським через 28 днів після складання протоколу про адміністративне правопорушення, є належним доказом, який свідчить про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, виходячи з того, що, по-перше, цей рапорт, як слушно зазначено в письмовому клопотання адвоката Савочкіної І.С., не містить вхідного номеру і дати, а також резолюції посадової особи, якій цей рапорт поданий; і, по-друге, з тексту рапорту вбачається, що свідків (очевидців) того, як відбувався огляд водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, не було, бо, як зазначено в рапорті і підтверджено ОСОБА_1 в судовому засіданні, громадяни ОСОБА_5 і ОСОБА_6 під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 не були присутні, як не були вони присутні під час запропонування поліцейськими пройти ОСОБА_2 огляд на стан сп`яніння, а також не були вони присутні під час пояснень ОСОБА_2 працівникам поліції. Такий висновок суду підтверджується даними, викладеними в рапорті «Свідків и очевидців вищевказаної події не було».

Не є зрозумілим, чому дані ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не внесені в протокол про адміністративне правопорушення, як того вимагає п.6 розділу II Інструкції, якщо, як зазначено в рапорті, вони були очевидцями того, як саме водій ОСОБА_2 проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер?

При цьому суд зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучені письмові пояснення ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на підтвердження їх присутності при продутті ОСОБА_2 алкотестеру на місці зупинки транспортного засобу, а самі вони без зазначення причин до суду на виклик не явилися, що позбавляє суд в строки, передбачені ст.38 КУпАП, проаналізувати письмові пояснення зазначених громадян в сукупності з іншими доказами або вислухати їх пояснення в суді.

Проаналізував добуті докази, приходжу до висновку, що посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ст.ст.254, 256 КУпАП не зазначила, в чому саме полягає порушення водієм ОСОБА_2 . п.2.9а Правил дорожнього руху України, і, як наслідок, вчинення ним адмінправопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені результати проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, не зазначені свідки події, що, на думку суду, зважаючи на диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП і конкретні обставини справи, є грубим порушенням вимог ст.ст.254, 256 КУпАП.

Отже, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 був складений працівником поліції ОСОБА_1 з грубим порушенням вимог ст.ст.255, 256, 266 КУпАП, матеріали, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, свідчать про порушення працівниками поліції вимог «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

За результатами розгляду справи судом встановлено, що твердження органу, який склав протокол про те, що водій ОСОБА_2 01 травня 2019 року о 16.10 год. у м.Пологи Запорізької області керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, а ґрунтувалося на припущеннях та недопустимих доказах, що відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України тлумачиться на користь особи.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 38, 130 ч.1, 245, 251-252, 254, 256, 266, 268, 280, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Конституцією України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАп на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої винесено постанову, а також потерпілим до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складений 27 червня 2019 року.

Суддя: Кацаренко І.О.