П О С Т А Н О В А

іменем України

"14" січня 2019 р. Справа153/1820/18

Провадження3/153/775/18-п

Код суду: 231

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Дзерин М.М. розглянувши адміністративні справи, які надійшли від начальника Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1, непрацюючого, громадянина України, за скоєння адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 173-2 та ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

12 грудня 2018 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався в її адресу нецензурною лексикою, вигнав з будинку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров'ю ОСОБА_2

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав в повному обсязі.

Окрім особистого визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР№ 426889 від 12 грудня 2018 року; письмовими поясненнями від 12 грудня 2018 року. За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Обставинами, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.34 КУпАП, є щире розкаяння винного у вчиненому правопорушенні.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.35 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи характер скоєного правопорушення та особу винного, який визнав свою вину, у скоєному розкаявся, його ставлення до вчиненого, а також те, що правопорушенням не заподіяно значної шкоди правам та інтересам громадян, вважаю дане правопорушення малозначним і маю підстави звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись відносно нього усним зауваженням.

Окрім цього, 12 грудня 2018 року о 13 год. 30 хв. ОСОБА_1 знаходячись по АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп'яніння, вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки. Під час спілкування із працівниками поліції ОСОБА_1 поводив себе зухвало, виражався в сторону працівників поліції нецензурною лайкою, відмовлявся пройти до службового автомобіля, намагався втеки, чим вчинив злісну непокору законному розпорядженні поліцейського.

ОСОБА_1 вину у скоєному визнав. Просив суворо не карати та запевнив, що в майбутньому не буде скоювати правопорушення.

Дослідивши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1, а саме - дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР № 426890 від 12 грудня 2018 року, рапорт від 12 грудня 2018 року та довідку про проходження обстеження на предмет алкогольного чи наркотичного сп'яніння від 12 грудня 2018 року, а також заслухавши особисті пояснення правопорушника, вважаю доведеною його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

При призначені адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер скоєного правопорушення та особу винного, який вину визнав. До обставин, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відношу визнання вини. Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

З врахуванням зазначених обставин справи та особи порушника, вважаю за необхідне застосувати відносно нього захід адміністративного стягнення, який передбачений санкцією ст.185 КУпАП у виді штрафу у розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто - 384 гривні 20 копійок. Тому є всі підстави для стягнення із ОСОБА_1 судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст.221, 268, 283, 284 ч.1 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1визнати винним за ч. 1 ст.173-2 КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП у зв'язку із малозначністю скоєного, обмежитись відносно нього усним зауваженням.

ОСОБА_1визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1, судовий збір в дохід держави у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

СУДДЯ М.М. ДЗЕРИН