Справа № 234/6642/19
Провадження № 3/234/1626/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2019 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Чернобай А.О., розглянувши матеріали, направлені із Батальйону патрульної поліції в м. Краматорську та Слов'янську УПП в Донецькій області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця Азербайджан м. Баку, громадянина України, з вищою освітою, працюючого начальником управління ЗНС Головного управління ДСНС України у Донецькій області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому роз`яснені право на відвід, права та обв`язки, передбачені ст. 268 КУпАП,-

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

13.04.2019 року о 15 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 у м. Краматорську, керуючи автомобілем GREAT WALL HOVER, номерний знак НОМЕР_2 , по сухому асфальтовому покриттю вул. Прилуцька з боку вул. О. Тихого в напрямку вул. Байканьська не вибрав безпечної швидкості руху, не врахувавши дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21061, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився попереду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим було завдано матеріальні збитки.

Таким чином, діями водія ОСОБА_1 було порушено п. 13.1, 12.1 ПДР.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнав та суду пояснив, що 13.04.2019 року він рухався по вул. Паркова. Попереду нього з провулку виїхав автомобіль ВАЗ. Він рухався позаду автомобіля ВАЗ, дотримуючись дистанції приблизно 10 метрів. Коли автомобіль ВАЗ, який рухався попереду нього, зрівнявся з автомобілем Таврія, то автомобіль ВАЗ зупинився посередині дороги. При цьому, водій автомобіля ВАЗ не подавав жодного сигналу зупинки. Таким чином, він не міг своєчасно зреагувати на маневр водія автомобіля ВАЗ. Водій автомобіля ВАЗ вирішив зупинитися посеред дороги, таким чином створив аварійну ситуацію, що призвело до зіткнення автомобілів. Він прийняв рішення об`їхати автомобіль ВАЗ, щоб уникнути зіткнення, але зачепив ліву частину багажника автомобіля ВАЗ. Таким чином, вважає, що в діях водія автомобіля ВАЗ є порушення ПДР та поліцейський повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_2 Вважає, що в його діях не було порушення п. 13.1 та 12.1 ПДР України. Більш того, водій автомобіля ВАЗ перебував у стані алкогольного сп`яніння. Просив закрити провадження відносно нього.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 суду пояснив, що він перед початком руху перевіряв габарити, та вони були у робочому стані. 13.04.2019 року коли він зрівнявся з автомобілем Таврія, то він пригальмовував, але не зупинявся повністю. Він лише призупинився та хотів прийняти вправо, але не встиг, так як почув удар позаду автомобіля. Поліцейські склали протокол лише на ОСОБА_1 , а відносно нього був складений протокол по ст. 130 КУпАП, однак він поїхав до медичного закладу, та ознак сп`яніння у нього виявлено не було. Постановою суду провадження відносно нього по ст. 130 ч. 1 КУпАП було закрито.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він 13.04.2019 року після того, як йому подзвонив ОСОБА_1 , він приїхав на місце ДТП. Про обставини ДТП знає лише зі слів ОСОБА_1 Також зі слів ОСОБА_1 знає, що водієм автомобіля ВАЗ був ОСОБА_2 . З поведінки ОСОБА_2 він зробив висновок, що останній був на підпитку. Поліцейські перевіряли працездатність стоп сигналів автомобіля ВАЗ, він бачив, що стоп сигнали не працювали, але не бачив чи натискали при цьому на гальма.

Проаналізувавши обставини справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 , оцінивши докази у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи

заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

У судовому засіданні встановлено, що 13.04.2019 року було складено протокол у відношенні ОСОБА_1 по ст. 124 КУпАП.

Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням згідно ст. 124 КУпАП визнається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Тобто, безпечним інтервалом є відстань, що дозволяє не допустити аварію.

Під час вибору безпечного інтервалу руху водій зобов`язаний враховувати швидкість руху, траєкторію руху транспортних засобів та інших учасників дорожнього руху, тип транспортного засобу, особливості вантажу, який він перевозить, тощо.

Відповідно до визначення терміну "безпечна дистанція", яке міститься у п. 1.10 ПДР України регламентовано, що безпечна дистанція - це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

З точки зору даного положення, безпечна дистанція є відстань, яка перевищує гальмовий шлях транспортного засобу, що рухається позаду по тій же смузі.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до визначення терміну "безпечної швидкості", яке міститься у п. 1.10 ПДР України регламентовано, що безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

З точки зору даного положення, це означає для водія дотримання такої швидкості, яка дозволить йому в разі потреби зупинитися перед перешкодою, а також виконати інші дії (наприклад, надати переважне право проїзду або безпечного об`їзду перешкоди), уникнувши при цьому небажаних наслідків.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис з камери відеореєстратора в автомобілі ОСОБА_1 , на якому зафіксовані обставини ДТП. При дослідженні відеозапису суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахувавши дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21061.

Вина водія ОСОБА_1 у вказаному правопорушенню знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, механізмом і характером механічних пошкоджень транспортних засобів та їх розташуванням на місці ДТП,відеозаписом з камери відеореєстратора в автомобілі ОСОБА_1 та долученими фотознімками.

Невизнання провини правопорушником ОСОБА_1 , суд розцінює як спосіб захисту останнього і можливість уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки його пояснення спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 13.1, п. 12.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Щодо наявності в діях іншого учасника ДТП ОСОБА_2 порушень пунктів ПДР України, на що містяться посилання в поясненнях ОСОБА_1 в судовому засіданні, то слід зазначити, що суд розглядає справу лише на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення, складеного уповноваженою на те посадовою особою. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не складався.

Доводи ОСОБА_1 про те, що винуватим у даній ДТП є ОСОБА_2 , який порушив вимоги, передбачені п. п. 1.5, 31.4.3, 15.1, 15.9, 2.3 ПДР, - суд визнає такими, що не спростовують факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог, передбачених п. п. 12.1 та 13.1 ПДР, і у свою чергу не свідчать про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При оцінці доводів в цій частині, суд враховує і те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення (у даному випадку Джиоєв Р.С.); що суд не вправі встановлювати вину чи невинуватість осіб, щодо яких протокол у конкретній справі не складався.

Суд також не бере до уваги твердження ОСОБА_1 відносно того, що ОСОБА_2 перебував під час керування у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такі твердження спростовуються матеріалами справи, а саме: висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 122 від 13.04.2019 року, згідно якого у ОСОБА_2 ознак сп`яніння не виявлено, та постановою Краматорського міського суду Донецької області від 24.05.2019 року, якою провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відтак, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про наявність в даному випадку в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його дії суперечать вимогам ПДР та перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП та його вина повністю підтверджується матеріалами справи.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції статті 124 КпАП України, у виді штрафу в доход держави.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 384,20грн.

Керуючись ст.ст. 33, 401, ст. 124 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення по ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення України.

ОСОБА_1 піддати адміністративному покаранню у вигляді накладення штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривен.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя