ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1293/19 Справа № 199/7939/19 Суддя у 1-й інстанції - Щербина-Почтовик І. В. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Дніпро

05 листопада 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 09 жовтня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 12.09.2019 року о 03:05 годині в м.Дніпрі по вул. Янтарній 32к, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Tucson державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді першої інстанції та закрити провадження по справі.

Також просить продовжити строк на апеляційне оскарження постанови у зв`язку з тим, що останній день строку на апеляційне оскарження припадає на вихідний день суботу, 19 жовтня 2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суддя не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

Крім того, вказує, що суддя не взяв до уваги те, що його автомобіль був безпричинно зупинений 12 вересня 2019 року в темну пору доби, приблизно о 03.00 годині, чим працівниками поліції було порушено вимоги ст. 35 Закону України. Під час зупинки його транспортного засобу, екіпаж патрульної поліції без увімкненого проблискового маячка і спеціального звукового сигналу перегородив йому проїзд, у зв`язку з чим він був вимушений повністю припинити рух автомобіля. Після цього працівник поліції звернувся до нього з вимогою пред`явити документи на право керування транспортним засобом. На його запитання вказати причину запинки та вказати який пункт ПДР він порушив, працівник поліції відповів, що він має таке право згідно Закону України Про національну поліцію. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що співробітниками поліції було порушено вимоги ст.ст. 32, 35 Закону України Про національну поліцію.

Також зазначив, що співробітник поліції схиляв його до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Співробітник поліції пропонував на місці пройти огляд за допомогою приладу Драгер, на що він погодився. Однак, після цього приїхав інший поліцейський патруль, який привіз прилад Драгер, але цього разу він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки вважав співробітників поліції упередженими. Після цього співробітник поліції не звернувся до нього з вимогою пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та не дав такого направлення.

Також зазначив, що пояснення свідків не узгоджуються з матеріалами справи та містять розбіжності між собою.

Крім цього, в протоколі наявні розбіжності в часі, а саме складання протоколу відбувалося о 03.25 годин, а ознайомлення з його змістом відбулося о 03.56 годині, таким чином не зрозуміло, які саме події відбувалися в цей проміжок часу.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Іванов А.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 та який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи, що ОСОБА_1 апеляційна скарга згідно матеріалів справи надана до суду в перший робочий день 21 жовтня 2019 року, а отже, вважаю, щог десятиденний строк на апеляційне оскарження ним порушений не був, а тому і клопотання ОСОБА_1 щодо продовження строку на апеляційне оскарження не розглядається.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції об`єктивно і законно встановлені обставини вчинення і доведеності вини ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за яке настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, в даному випадку, алкогольного сп`яніння.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки цей висновок підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 12.09.2019 року серії ОБ № 166852, в якому містяться фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.09.2019 року, в яких останні зазначили та підвтердили, що водій автомобіля Hyundai Tucson державний номерний знак НОМЕР_2 , відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; рапортом поліцейського 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області від 12 вересня 2019 року, відповідно до якого, 12 вересня 2019 року, рухаючись по вузькому проїзду, вони не змогли роз`їхатись з автомобілем Hyundai Tucson державний номерний знак НОМЕР_2 . Вийшовши з автомобіля, щоб допомоги водію вказаного автомобіля безпечно об`їхати службовий автомобіль, було помічено, що водій поводить себе дивно. Під час спілкування, у водія були помічені ознаки алкогольного сп`яніння, на що водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився в присутності двох свідків.

Сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, засвідчений двома свідками, та інші вказані докази є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів і викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Посилання в апеляційній скарзі на пояснення свідків, як на неналежний доказ, вважає хибним і безпідставним, оскільки за приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, у тому числі таким доказом є вказані пояснення. Підстав, вважати досліджені судом пояснення свідків неналежним доказом, не встановлено.

Судом першої інстанції також було правильно і обґрунтовано враховано, що ствердження ОСОБА_1 про безпідставність зупинки його автомобіля не знайшли свого підтвердження.

Так, ОСОБА_1 не висловлював незгоди з діями співробітників поліції на місці зупинки транспортного засобу. Більш того, відповідно до рапорту поліцейського 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області, ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були виявлені під час спілкування з ним в той час, коли поліцейські допомагали ОСОБА_1 роз`їхатися з патрульним автомобілем на вузькій ділянці автошляху, що не може свідчити про безпідставну зупинку керованого ним транспортного засобу.

Відсутність направлення водія для проходження медичного огляду, не спростовують висновків суду, які підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами, зазначеними у постанові суду, враховуючи, що ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що в свою чергу не потребувало складання вищезазначених документів.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 09 жовтня 2019 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду О.М. Кононенко