Справа № 161/3584/19 Провадження №33/802/481/19 Головуючий у 1 інстанції:Ковтуненко В.В.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу захисника - адвоката Чуріної Я.В. в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області 13 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 384, 20 гривень.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона, 25 лютого 2019 року о 22 год. 40 хв. по пр. Соборності в м. Луцьку керувала транспортним засобом Wolkswagen Golf д.н.з. 5973 ВТ з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовилася чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції захисник - адвокат Чуріна Я.В. в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на її незаконність та необґрунтованість. Вважає, що висновок суду про відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння є виключно його суб`єктивною оцінкою, яка не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що працівники поліції порушили процедуру проведення такого огляду. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадженні по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , яка пояснила, що працює на посаді менеджера, і її робота безпосередньо пов`язана із керуванням автомобілем. Вона самостійно виховує дитину, орендує житло. А тому, позбавлення її права транспортним засобом фактично позбавить її роботи, відповідно можливості утримувати дитину, оплачувати оренду квартири. Запевнила, що подібне більше не повториться, просила апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 317831 від 25 лютого 2019 року ОСОБА_2 керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, у встановленому законом порядку, відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, як за допомогою спеціального технічного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.1, 3-4). Зазначений протокол ОСОБА_2 підписала особисто, без зазначення будь-яких заперечень чи зауважень щодо викладених у ньому обставин.

Вищевказані обставини також стверджуються відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції (а.с.6), який, з урахуванням вимог ст.251 КУпАП, був правильно оцінений судом як належний доказ винуватості ОСОБА_2 , на якому зафіксовано перебіг подій, автентичність яких об`єктивно стверджується тайм-кодом дослідженого відеозапису, осіб та їх реплік, що мали місце 28 лютого 2019 року.

Апеляційний суд погоджується із наданою оцінкою дій ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Оскільки перша, ігноруючи чіткі та зрозумілі вказівки працівника поліції, неодноразово вчиняла дії, спрямовані на перешкоджання отримання результату такого огляду із використанням спеціального технічного приладу. Тоді як доводи захисника Чуріної Я.В. про те, що такий прилад показав від`ємний результат є її власною інтерпретацією подій, який не відповідає фактичним обставинам справи.

Відмовилась ОСОБА_2 , на вимогу цього ж працівника поліції, і від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я.

Відтак, заперечення апелянта щодо недостатності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 , яка на місці зупинки транспортного засобу не заперечувала факт вживання алкогольних напоїв, до уваги апеляційним судом не приймаються.

Вважаю висновки суду про порушення водієм пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильними.

Нових доказів суду апеляційної інстанції стороною захисту, в спростування вищенаведених обставин, надано не було.

Відповідно до ст.ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі статті 22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Разом з тим, при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, у зазначеному випадку, місцевим судом не з достатньою повнотою враховано вимоги ч.2 ст.33 КУпАП, зокрема, дані про особу винного, яка самостійно виховує дитину, працює в ФОП на посаді менеджера збуту непродовольчих товарів. Характер її роботи, який пов`язаний із систематичними відрядженнями на території Волинської та Рівненської областей, відсутність на праві власності житла, яке вона вимушена винаймати на правах оренди (а.с.9-21).

Враховуючи вищенаведені та інші обставини справи вчинення даного правопорушення у їх сукупності а також те, що від дій ОСОБА_2 тяжких наслідків не настало, вона вперше притягується до адміністративної відповідальності та запевнила, що таке більше не повториться, суддя доходить висновку про можливість звільнення її від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого на підставі ст.22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.22, ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Чуріної Я.В. в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області 13 травня 2019 року в частині накладеного стягнення скасувати.

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя