Провадження № 3/161/375/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2019 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Гринь О.М. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

20.09.2018 року з ДПП УПП у Волинській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_1

Постановою суду від 13 листопада 2018 року по даній адміністративній справі призначалась судова авто-технічна експертиза, проте відповіді на поставленні експерту питання надати виявилось неможливим, у звязку із чим, розгляд справи було призначено на 08 січня 2019 року про що ОСОБА_1 було завчасно повідомлено на номер мобільного телефону, який було ним особисто зазначено в письмових поясненнях наявних в матеріалах справи про, що свідчить телефонограма від 28 грудня 2018 року Вих.№ 161/14940/18/57698/18.

В судове засідання 08 січня 2019 року ОСОБА_1, будучи завчасно повідомленим, не прибув. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обовязковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Таким чином, аналіз вказаної норми КУпАП дозволяє прийти до висновку, що відсутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і яка повідомлена про дату час та місце розгляду справи з урахуванням того, що справа розглядається щодо порушення, яке не охоплюється дією ч. 2 ст. 268 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

Як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 069500 14.09.2018 року, ОСОБА_1 керуючи т.з. Mitsubishi Space, д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом не був уважним, не переконався в безпечності свого маневру спричинив зіткнення з т.з. Volkswagen Passat. д.н.з. НОМЕР_2, в результаті чого останній отримав механічні пошкодження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю серед іншого в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, вказані вище норми Закону передбачають, що на час розгляду даної адміністративної справи сплили строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та суддя зобовязаний закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення.

В той же час, закриваючи провадження у даній адміністративній справі, слід встановити наявність або відсутність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності виходячи з наступного.

У науковій літературі під строком розуміють тривалість часу, з початком перебігу або із спливом якого правові норми повязують настання певних юридичних наслідків. При цьому строк розглядається у двох формах існування: позитивній (коли юридичні наслідки повязуються із спливом строку) і негативній (коли юридичне значення має саме перебіг строку).

Як убачається зі змісту п.7 ст.247 КУпАП, законодавець розглядає встановлений строк у його позитивній формі, адже передбачає такі правові наслідки його спливу, як закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, у наведеному випадку при визначенні початку перебігу вказаного строку законодавець використовує субєктивні та обєктивні критерії. Використання обєктивного критерію передбачає обчислення строку з моменту вчинення правопорушення, субєктивного з моменту, коли уповноважена особа отримала чи повинна була отримати інформацію щодо порушення належного йому права, свободи чи охоронюваного законом інтересу.

При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у звязку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто закриття провадження у справі за п.7 ст.247 КУпАП можливе лише за умови встановлення факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п.7 ст.247 КУпАП.

Водночас слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ст.247 КУпАП). Тобто у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п. 1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п.7 ст.247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Таким чином, початок перебігу встановленого ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець повязує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Статтею 280 КУпАП встановлено обовязок суді зясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому норм щодо відсутності у судді повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ст.247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Натомість, як зазначалось вище, застосування п.7 ст.247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у звязку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження судді на зясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст.280 КУпАП, вважаю, що правовими підставами для закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП є встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення в іншому випадку закриття провадження можливе лише з інших підстав визначених ст. 247 КУпАП.

Так, в судових засіданнях, які відбувались до призначення судової авто-технічної експертизи ОСОБА_1 своєї вини не взнавав з тої підстави, що він під час настання ДТП не рухався, перебував на автомобільній стоянці, вважає винним у ДТП іншого її учасника, оскільки, з його, слів саме ОСОБА_2 не переконавшись у безпеці маневру, здійснюючи паркування допустив зіткнення з його транспортним засобом, що також узгоджується з письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявними в матеріалах справи.

В той же час в поясненнях іншого учасника ДТП ОСОБА_2, які наявні в матеріалах справи зазначено, що винуватцем ДТП є саме ОСОБА_1, оскільки останній почав рух автомобіля не врахувавши дорожньої обстановки та не переконавшись в безпечності руху.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В матеріалах справи наявна схема ДТП, відповідно до якої у поясненнях учасників ДТП вбачається суперечність.

Відповідно до пп. а, в п. 2.10 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій серед іншого зобовязаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Так, проаналізувавши вищевикладене, приходжу до висновку, що місцем ДТП, в даному випадку, є саме точка зіткнення автомобілів, а отже і переміщення ОСОБА_1 свого автомобіля після зіткнення із автомобілем ОСОБА_2 в порушення пп. а, в п. 2.10 ПДР свідчить про допущення водієм дій, направлених на уникнення адміністративної відповідальності, тобто спотворення фактичних обставин ДТП.

Вина ОСОБА_1 доведена наявними матеріалами справи: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, схемою ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП.

Крім того, вважаю пояснення ОСОБА_1 спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

З огляду на вищенаведенне, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 124, 247, 283, 284 п.3 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, передбаченої ст. 124 КУпАП - закрити в зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду, через Луцький міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_3