Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/185/19 Головуючий у суді І інстанції: Мумига І.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач у суді ІІ інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2019 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

з участю:

потерпілого ОСОБА_1

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

- адвоката Крімченко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2019 року, якою відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, який одружений, має на утриманні 1 малолітню дитину, проживає по АДРЕСА_1 ,

закрито провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2019 року закрито провадження у справі відносно ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з закінченням строку накладання адміністративного стягнення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 029529 від 28.01.2019 року ОСОБА_2 о 15 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом марки TOYOTA LAND CRUISER 150 VX номерний знак НОМЕР_1 в смт. Компаніївка по вул. Садова, 122, при зустрічному роз`їзді не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 11194 номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив п.13.3. Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно зі ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, скасувати постанову районного суду та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим. що схема ДТП не може бути допустимим доказом оскільки дослідивши її суд прийшов до висновку про неможливість визначити розташування дорожніх знаків, встановити сліди гальмівного шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини, тощо. Тобто неможливо встановити об`єктивну картину дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, він був позбавлений можливості заявляти клопотання про виклик свідків, витребування документів, надавати докази а саме фото з місця ДТП, які спростовують схему додану до матеріалів. Згідно схеми відстань від краю проїзної частини до місця ДТП з моєї сторони становить 2.5 метри а зі сторони руху Шевцова 0.0 становлять 2.26 метри.

Вважає, що співробітник поліції який складав дану схему склав її на папері так, що нібито він виїхав на полосу зустрічного руху.

Але з фотографії чітко видно, що відстань від місця скоєння ДТП до краю проїзної частини по його смузі руху становить набагато менше ніж 2.5 метри і підтверджує те, що пригода сталася на зустрічній для ОСОБА_2 смузі руху.

Вважає, що дільничний офіцер поліції ОСОБА_3 . який складав схему чомусь не вказав гальмівний шлях автомобіля яким керував ОСОБА_4 і його прохання про це проігнорував. Згідно схеми ДТП яка була складена ДОП цей важливий елемент з незрозумілих підстав вказано не було.

Вважає, що на фото чітко видно гальмівний шлях, який підтверджує порушення ОСОБА_2 , який керував автомобілем Тойота Ландкрузер н.з НОМЕР_1 , правил дорожнього руху, а саме пункту 13.3 Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху. Своїм маневром, а саме виїздом на зустрічну полосу він недотримався безпечного інтервалу в результаті чого відбулося зіткнення.

Крім того з фото видно, що ОСОБА_2 недотримався вимог пункту 2.10 Правил дорожнього руху України згідно якого - у разі причетності до дорожньо-транспортної і пригоди водій зобов`язаний а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Крім того оформлення ДТП, а саме складання схеми здійснював дільничний офіцер поліції Компаніївського відділення поліції ОСОБА_3 , а пояснення відбирали та складали протокол через певний час поліцейські СРПП №2, які на місці ДТП не були.

Він як безпосередній учасник ДТП та як потерпілий внаслідок цього ДТП до участі у справі судом залучений не був, що свідчить про порушення судом статті 269, частини 2 статті 277-2 КУпАП.

На думку апелянта, всупереч вимогам статей 278, 280, 283 КУпАП та пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, суддя місцевого суду не забезпечив реалізацію прав учасників процесу, не з`ясував належним чином, зокрема шляхом допиту учасників ДТП, свідків, витребування письмових доказів та з урахуванням встановленого, за необхідності, призначення експертизи, обставини, передбачені статтями 247,280 КУпАП.

Більш того, оскільки його не було повідомлено про розгляд справи у районному суді, а про прийняте судове рішення йому стало відомо лише 02.04.2019 року, тому десятиденний строк на оскарження він пропустив з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову судді суду першої інстанції - скасувати, з таких підстав.

Оскільки ОСОБА_1 участі в розгляді справи у суді першої інстанції не приймав та матеріалах справи відсутня інформація про отримання копії судового рішення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що йому необхідно поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, та допустив однобічність та неповноту судового розгляду справи, про що свідчить наступне.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення правил дорожнього руху.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, зазначив, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення неможливо встановити об`єктивну картину дорожньо-транспортної пригоди. Додав, що з фотографій наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення видно, що ДТП сталося на його смузі руху. Також ОСОБА_1 повідомив про те, що взагалі дорога на якій сталося ДТП була засніжена та на ній не можливо було здійснити безпечний роз`їзд двох транспоних засобів.

В суді апеляційної представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката ОСОБА_5 Т.А. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. При цьому зазначила, що нею було надано в судове засідання суду першої інстанції відео матеріали на цифровому носії CD-R диску, зокрема на яких зафіксований безпосередній момент дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до якого у його її підзахисного не має порушення ПДД.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд приходить до наступних висновків.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія Д № 029529 від 28.01.2019 року в провину ОСОБА_2 ставиться порушення вимог п. 13.3Правил дорожнього руху, а саме те, що він при зустрічному роз`їзді не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення.

За змістом п. 13.3Правил дорожнього руху під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Із схеми місця ДТП доданого до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ДТП сталося внаслідок зіткнення транспортних засобів автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 150 VX та автомобіля ВАЗ 11194.

В матеріалах справи наявні письмові показання письмові показання ОСОБА_2 відповідно до яких він 28.01.2019 року близько 15.00 год., керуючи транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER 150 VX в смт. Компаніївка по вул. Садовій, 120-122, в сторону лікарні, розминався із зустрічним транспортним засобом ВАЗ 11194 під керуванням ОСОБА_1 , який не впоравшись з керуванням здійснив зіткнення з його транспортним засобом.

З письмових показань ОСОБА_1 наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення вбачається, що він 28.01.2019 року близько 15.00 год. вінкерував транспортним засобом ВАЗ 11194 в смт. Компаніївка по вул. Садовій. На зустріч йому їхав автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, який порівнявшись передньою частиною свого транспортного засобу з його транспортним засобом - почав з`їжджати зі своєї полоси в його полосу. З метою не допущення ДТП він намагався з`їхати на обочину. Однак дорожнє покриття було слизьке з нашаруванням льоду його автомобіль занесло в результаті чого сталося зіткнення.

В матеріалах справи наявні фотографії з місця ДТП, з яких можна встановити, що в результаті ДТП транспортний засіб ВАЗ 11194 номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження в задню ліву частину автомобіля: крило, фара, багажник.

За клопотанням ОСОБА_1 13.05.2019 року призначено автотехнічну експертизу.

Відповідно до висновку експерта Кровиницього відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Грігора Г.М. за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи № 2008/2009/19-27 від 11.06.2019 умовою, яка б виключала зіткнення автомобілів є обоюдні дії водіїв у відповідності до вимог п. 2.3 (б) і (д), п. 12.1, 12.3 та п. 13.1 і 13.3 ПДР, згідно з якими необхідно було або зупинити автомобілі до місця зіткнення, або здійснити безпечний роз`їзд на мінімально можливих швидкостях.

Технічний аналіз вимог п. 2.3 (б) і (д), п. 12.1, 12.3 та п. 13.1 і 13.3 ПДР означає, що при вузькій ділянці дороги водії обох автомобілів-учасників ДТП не користувалися перевагою в русі один відносно одного та повинні були зменшити швидкість до безпечної величини, щоб при появі зустрічного автомобіля, кожен з водіїв міг на мінімально можливій швидкості здійснити безпечний роз`їзд з зустрічним автомобілем, або при необхідності зупинитись (у разі неможливості здійснити безпечний роз`їзд).

При цьому, в матеріалах ДТП відсутні дані про наявність будь-яких причин технічного характеру, які могли перешкоджати виконанню водіям даних автомобілів зазначених вище вимог ПДР.

А тому, в розглянутій експертом дорожній обстановці, для забезпечення безпеки та можливості уникнення ДТП обидва водії-учасники ДТП малу діяти відповідно до вимог п. 2.3 (б) і (д), п. 12.1, 12.3 та п. 13.1 і 13.3 ПДР.

Умовою, яка могла забезпечити безпеку і можливість запобігання ДТП для обох водіїв учасників ДТП ( ОСОБА_1 - водій а/м ВАЗ 11194, та ОСОБА_2 - водій а/м АДРЕСА_2 VX), є виконання ними вимог п.2.3 (б) і (д) п. 12.1, 12.3 та п.13.1 і 13.3 ПДР. В розглянутих дорожніх умовах причиною зіткнення є невиконання обома водіями ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .) вимог п. 2.3 (б) і (д), п. 12.1, 12.3 та п.13.1 і 13.3 ПДР.

При цьому експертом зазначено, що схема до протоколу огляду місця події на висновки експертизи не впливають, оскільки не відображають дорожню обстановку на момент часу, що передував зіткненню автомобілів.

Таким чином, враховуючи висновок інженерно-транспортної експертизи, який узгоджується з відеозаписом ДТП,апеляційний суд приходить до висновку про те, що в даній дорожній обстановці обидва учасника ДТП не користувалися перевагою в русі один відносно одного. В даних дорожніх умовах, з метою забезпечення безпеки і можливості запобігання ДТП обидва водії зобов`язані були: або зупинити автомобілі до місця зіткнення та оцінити взагалі можливість здійснення маневру - безпечний роз`їзд, або здійснити безпечний роз`їзд на мінімально можливих швидкостях, у разі можливості здійснення такого маневру.

А тому, апеляційний суд погоджується з висновком про те, що причиною ДТП стало не виконання обома водіями учасниками ДТП ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) вимог п. 2.3 (б) і (д), п. 12.1, 12.3 та п. 13.1 і 13.3 ПДР.

У зв`язку з цим, у діяхводіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вбачається спільна ступінь вини у допущеному зіткненні та дорожньо-транспортній пригоді та заподіяних наслідках, що об`єктивно підтверджено наявними матеріалами, - цей фактор може бути враховано судом при розгляді цивільного спору, щодо відшкодування цивільно-правових наслідків та для визначення ступеня вини водіїв учасників ДТП.

В іншій частині доводи апеляції, зокрема, про те що на схемі не вказано гальмівний шлях автомобіля, яким керував ОСОБА_2 є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, будь який працівник поліції відповідно до вимог ст.. 251, ст. 255 ч. 1 п. 1 КУпАП, ст.ст. 2, 23, 35 Закону України «Про національну поліцію» має право збирати докази по справі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, відповідно до вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію" завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Згідно з вимогами п.1, 2, 3, 4, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП доведена повністю.

Проте, відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

За таких обставин, оскільки адміністративне правопорушення вчинено 28 січня 2019 року, тобто з дня його вчинення минуло більше ніж три місяці тому, ОСОБА_2 слід визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, а постану суду першої інстанції скасувати, визнавши винним ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП та закрити провадження відносно останнього, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2019 року, якою закрито провадження у справі відносно ОСОБА_2 у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження по справі, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук