ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/1306/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року. м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. за участю прокурора Гладуна Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1989 року народження, громадянина України, мешканку м. Харкова -

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді старшого інспектора сектору інформаційної підтримки Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області, в порушення ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, а саме - придбання нерухомого майна 15.06.2018 р., вартістю 704 049 гривень, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого інспектора сектору інформаційної підтримки Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області, в порушення ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, а саме отримання доходу від продажу нерухомого майна 15.06.2018 р., у розмірі 390 000 гривень, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 03.10.2019 року адміністративні матеріали об`єднані в одне провадження, присвоївши їм один номер.

Не погодившись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить прийняти скаргу до розгляду та скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року, посилаючись на те, що постанова є незаконною, не обґрунтованою та не відповідає вимогам законодавства і суперечить фактичним обставинам справи.

Справа була призначена на 23.10.2019 року.

22.10.2019 року ОСОБА_1 подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності.

23.10.2019 року ОСОБА_1 передала телефонограму, в якій просила розгляд справи перенести на іншу дату у зв`язку з лікарняним.

Справу було перенесено на 30.10.2019 року.

29.10.2019 року ОСОБА_1 подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 173, 173-2, 185, 185-1, 185-7 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Постановою Харківського апеляційного суду від 30.10.2019 року застосовано до ОСОБА_1 привід в судове засідання призначене на 13 листопада 2019 року.

Постановою Харківського апеляційного суду від 13.11.2019 року застосовано до ОСОБА_1 привід в судове засідання призначене на 20 листопада 2019 року.

Відповідно до рапорту старшого опероуповноваженого ХУ ДВБ НП України майора поліції Ковтана О.П. від 20.11.2019 року, в ході виконання постанови Харківського апеляційного суду від 13.11.2019 року було здійснено виїзд за місцем мешкання ОСОБА_1 .. В ході виїзду вхідні двері квартири ніхто не відчинив. Крім того, було здійснено телефонні дзвінки на мобільний телефон ОСОБА_1 , але на них ніхто не відповів.

Європейський суд з прав людини в своїх рішенням, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В зв`язку з викладеним, апеляційний суд в силу вимог ст.294 КУпАП можливим розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року.

Заслухавши пояснення думку прокурора Гладуна Д.В. проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 13 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами декларування - є особи, зазначені у пункту 1, підпункті «а» пункту 2 частини 1 ст. 3 Закону, інші особи, зобов`язані подавати декларації відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді старшого інспектора сектору інформаційної підтримки Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області, будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, 15.06.2018 року на підставі нотаріально завіреного договору купівлі-продажу, здійснила продаж квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 32,6 кв.м.

Крім того, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді старшого інспектора сектору інформаційної підтримки Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, 15.06.2018 року на підставі нотаріально завіреного договору купівлі-продажу, придбала квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 69,2 кв.м.

Згідно копії договору купівлі-продажу житлової будівлі (т. 2 а.с. 59-60) вартість квартири АДРЕСА_4, загальною площею 32,6 кв.м. становить 390 000. Зазначена вартість квартири перевищує поріг у 50 мінімальних прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня 2017 року, про що відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» повинен був повідомити НАЗК протягом 10 днів, а саме до 25.06.2018 року.

Крім того, копії договору купівлі-продажу житлової будівлі (т. 1 а.с. 57) вартість квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 69,2 кв.м. становить 704 049 грн. Зазначена вартість квартири перевищує поріг у 50 мінімальних прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня 2017 року, про що відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» повинен був повідомити НАЗК протягом 10 днів, а саме до 25.06.2018 року.

В порушення вимог ч.2 ст.52 вказаного Закону ОСОБА_1 не подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua про відчуження 15.06.2018 року та придбання 15.06.2018 року права власності квартир, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП. Зазначені зміни ОСОБА_1 були відображені у декларації за 2018 рік (т. 1 а.с. 16-22).

Згідно ст. 1 Закону визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим законом вимоги, заборони та обмеження , вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/ або цивільно-правову відповідальність.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, - несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди керуються Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Міжнародні стандарти протидії корупції зобов`язують держави вживати заходи для встановлення у своєму національному законодавстві відповідальності за вчинення корупційних діянь. Це закріплено, зокрема, у Главі ІІ «Кримінальної Конвенції про боротьбу з корупцією» від 27.01.1999 року, Главі ІІ Додаткового протоколу до неї від 15.05.2003 року, Главі ІІІ «Конвенції ООН проти корупції» від 31.10.2003 року, що ратифіковані Верховною Радою України 18.10.2006 року та є обов`язковими для України.

В рішенні від 08.10.2005 року скарга № 8812/02 у справі «Wypych v. Poland» Європейський суд з прав людини відхилив скаргу члена місцевої ради в Польщі, який відмовився подати свою майнову декларацію, стверджуючи, що визначений законодавством обов`язок розкривати деталі його фінансового та майнового стану порушував статтю 8 Європейської конвенції про права людини.

Європейський суд з прав людини схвалив оприлюднення та інтернет-доступ до декларацій, вважаючи, що "широка громадськість має правомірний інтерес в тому, щоб пересвідчитися, що місцева політика є прозорою, а інтернет-доступ до декларацій робить доступ до такої інформації дієвим та простим". "Без такого доступу цей обов`язок не матиме практичного значення або реального впливу на міру поінформованості громадськості".

Відповідно до п.п. 12,13 розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року №1376, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

Особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому.

ОСОБА_1 надала пояснення, жодних заперечень щодо порушень законодавства при складанні протоколу не заявляла. (т. 1 а.с. 61-62, т. 2 а.с. 70-71)

Протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 складені уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що їх складала в порядку передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколів про адміністративні правопорушення № 34/19 від 29.08.2019 року та № 35/19 від 29.08.2019 року (т. 2 а.с. 1-10), копіями договорів купівлі - продажу квартири від 15.06.2018 року (т. 1 а.с. 57, т. 2 а.с. 59-60).

Позиція апелянта щодо відсутності в її діях умислу на вчинення правопорушення апеляційним судом не приймається, а даних щодо обставин, які об`єктивно могли завадити ОСОБА_1 для подачі до НАЗК декларації про суттєві зміни майнового стану у встановлений законом строк апелянтом не надано і матеріали справи їх не містять.

За змістом ст.ст.279,280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Доводи ОСОБА_1 на порушення судом підсудності є неспроможні, оскільки вона перебуває на посаді старшого інспектора сектору інформаційної підтримки Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області, що територіально знаходиться в Московському районі м. Харкова, і на час розгляду справи не була звільнена з поліції.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Вид адміністративного стягнення суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказані й під час перевірки справи в апеляційному суді не встановлені.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає

Керуючись ст. 294 КУпАП, ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Московського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду Я.В. Чопенко