П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" листопада 2019 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Чех Н.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючого, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КпАП України, -

у с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 , 11 жовтня 2019 року о 13 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем «Geely», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві на вул. Малишка, 3, рухаючись заднім ходом не впевнилась в безпеці руху, не звернулась за допомогою до сторонніх осіб, при зміні напрямку руху не витримала безпечний боковий інтервал, в наслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Місце пригоди ОСОБА_1 залишила.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. 10.1, 10.9, 13.1 Правил дорожнього руху України.

До суду ОСОБА_1 не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи сповіщалась рекомендованим листом та за допомогою смс-повідомлення, про причини неявки суд не повідомила.

В письмових поясненнях водія ОСОБА_2 зазначено, що він зупинився біля магазину на вулиці Малишка, при виїзді його машину зачепив автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1 . Коли намагався її зупинити, вона наїхала йому на ногу. Зупиняти допомагав свідок ДТП - ОСОБА_3 . Згодом водійка автомобіля залишила місце пригоди.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при винесенні постанови про адміністративне правопорушення перевіряє: чи є в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, чи накладено стягнення в межах, встановлених законодавчим актом.

Відповідно до п.п. 1.1- 1.5 Правил дорожнього руху України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно з п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам.

Згідно п. 10.9 Правил дорожнього руху України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, письмові пояснення учасника дорожньо-транспортної пригоди, відеозапис, приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 убачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 та ст. 124 КпАП України.

За вказаних обставин, відповідно до ст. 33 КпАП України, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на нього має бути накладено стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, згідно ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (зі змінами і доповненнями).

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 40-1, 122-4, 124, 252, 283-285, 289, 291, 294 КпАП України, -

п о с т а н о в и л а:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 122-4,124 КпАП України та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 384 гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

Суддя: