Номер провадження: 33/813/580/19
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Колеснікова Г.Я.,

секретаря Маслова Р.Ю.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

його захисника Назарова Олександра Миколайовича,

потерпілої ОСОБА_2 ,

її захисника Клименка Андрія Анатолійовича,

потерпілого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 26 березня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 25 листопада 2018 року, направленим до суду 29 грудня 2018 року, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 26 березня 2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, без визнання вини у справі, оскільки сплинули строки, передбачені ст.38 КУпАП (а.с.15).

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняту нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, та закрити провадження у справі за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Зокрема, апелянт посилається на те, що:

- суд не виконав вимог ст.280 КУпАП, оскільки закрив провадження у справі, не встановивши наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення;

- посилання суду на ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в цьому випадку є помилковим, оскільки зазначена норма не містить будь-яких заборон або застережень, на які послався суд в постанові;

- не визначивши наявність вини в діях ОСОБА_1 в скоєнні адмінправопорушення, суд позбавив її, як потерпілу та власника автомобіля, можливості вимагати відшкодування майнової шкоди з винної особи (а.с.17-19).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та її захисник підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Інший учасник ДТП ОСОБА_3 також підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

ОСОБА_1 та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги закону при розгляді справи в районному суді не були виконані, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи та прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що всупереч вимогам ст.280 КУпАП, суддя, обмежившись посиланням на положення ст.38 КУпАП, в мотивувальній частині постанови не з`ясував та не зазначив свого висновку про те: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З таким рішенням суду апеляційний суд погодитись не може з огляду на таке.

Положеннями ст.280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і те чи винна дана особа в його вчиненні.

При цьому, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні, у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та прийняття рішення про закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом обов`язковим є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Таким чином, закриття провадження у справі у відповідності до положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише за умови визначення вини особи для встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що у разі недоведеності наявності події або складу адміністративного правопорушення в діях особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги потерпілої про те, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, всупереч положенням ст.280 КУпАП, районний суд в мотивувальній частині постанови не встановив існування факту події адміністративного правопорушення та наявності або відсутності вини особи, відносно якої складений протокол про адміністративні правопорушення.

За таких підстав, враховуючи положення ч.8 ст.294 КУпАП, постанова районного суду підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників провадження, апеляційний суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, при викладених в протоколі обставинах, є доведеним.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №070486 25 листопада 2018 року о 21 год. 00 хвил. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом AUDI Q7, д/з НОМЕР_1 , рухаючись по пр.-ту Адміральський, напроти буд.33а в м.Одесі, здійснюючи поворот ліворуч, в порушення п.16.6 Правил дорожнього руху, не надав дорогу автомобілю Mazda 5, д/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення транспортних засобів, що призвело до їх механічних пошкоджень (а.с.1).

Винність ОСОБА_1 підтверджується дослідженими апеляційним судом доказами, долученими до матеріалів справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №070486 від 25 листопада 2018 року (а.с.1);

- схемою огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25 листопада 2018 року, яка підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначена схема була підписана ОСОБА_1 без заперечень, що свідчить про те, що останній погодився з нею (а.с.6);

- поясненнями ОСОБА_3 від 25 листопада 2018 року (а.с.7);

- поясненнями ОСОБА_1 від 25 листопада 2018 року (а.с.8).

Крім того, обставиною, яка фактично вказує на визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення апеляційний суд визнає той факт, що останній не оскаржував постанову судді районного суду, якою провадження по справі відносно нього було закрито з нереабілітуючих підстав, а саме, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Досліджені судом докази апеляційний суд визнає належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

З огляду на те, що адміністративне правопорушення було вчинене ОСОБА_1 25 листопада 2018 року, то з урахуванням ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення на нього могло бути накладено не пізніше 25 лютого 2019 року.

Однак, всупереч вимогам ст.38 КУпАП суд першої інстанції, отримавши 29 грудня 2018 року адміністративні матеріали:

- лише 14 лютого 2019 року склав запит щодо надання відеозаписів з камер зовнішнього спостереження, на який отримав відповідь 07 березня 2019 року (а.с.12, 13);

- призначив справу до розгляду на 26 березня 2019 року, тобто поза межами строків накладення адміністративного стягнення (а.с.11).

Зазначені дії суду першої інстанції унеможливили притягнути винну особу до адміністративної відповідальності.

Положеннями п.7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням викладених обставин, оскільки строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закінчилися, апеляційний суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7, 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 26 березня 2019 року скасувати.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду /підпис/ Г.Я.Колесніков

З оригіналом згідно,

Суддя Г.Я.Колесніков