ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/6164/19 Головуючий в 1 інст. - Кулик В.Б.
Провадження № 33/807/616/19 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участі потерпілого ОСОБА_1 справу за його апеляційною скаргою на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2019 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду 21 жовтня 2019 року о 12 год. 40 хв., ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в м. Запоріжжі, по вул. О. Говорухи, буд. 2, на перехресті з вул. Барикадною, при повороті ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю DAEWOO LANOS, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, постраждалих немає.

В апеляційній скарзі потерпілий Адоєвцев С.Є. просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позбавити ОСОБА_2 права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнути матеріальну шкоду.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що його як потерпілого позбавлено права бути присутнім у судовому засіданні.

Вважає, що суд належним чином не встановив відомості про винну особу, а саме не врахував, що за письмовими поясненнями потерпілого він мешкає в іншій країні.

Апелянт зазначає, що враховуючи те, що судом в порядку ст. 40 КУпАП не вирішено питання про відшкодування завданої правопорушенням шкоди, а ОСОБА_2 не мешкає в Україні, потерпілий фактично позбавлений права взагалі отримати будь-яке відшкодування.

Зазначає, що з матеріалами справи ознайомився лише 30.10.2019 р., а тому матеріали експертизи про розмір майнової шкоди він надасть безпосередньо апеляційному суду.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення повістки, до апеляційного суду не з`явився, що відповідно до ч. 5 ст. 294 КУпАП не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

В судовому засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, зазначив, що суд його не повідомив про розгляд справи, тому він не міг скористатися положеннями ст. 40 КУпАП про відшкодування шкоди. Зазначив, що ОСОБА_2 ще при складенні протоколу про адміністративне правопорушення пояснював, що мешкає у Польщі. Пояснив, що експертизу не проводив. Апелянт надав документи, що підтверджують укладення договору із адвокатом про надання правової допомоги, які просив долучити до матеріалів справи. Зазначене клопотання апеляційним судом задоволено.

Вислухавши пояснення потерпілого, перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Правильність висновків суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апелянтом не заперечується.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення відомості про особу правопорушника встановлені на підставі посвідчення водія НОМЕР_3 від 07.12.2011 (а.с. 1).

Те, що ОСОБА_2 мешкає на території Республіки Польща на правильність висновків суду, у тому числі на вид накладеного на нього стягнення, не впливає, оскільки місце проживання порушника не віднесено до обставин, передбачених ст.ст. 33-35 КУпАП, які враховуються при накладенні стягнення.

Апеляційний суд погоджується із видом та розміром накладеного судом першої інстанції на ОСОБА_2 стягнення, адже характер вчиненого правопорушення, яке не є умисним, відомості про особу порушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, визнав вину та щиро покаявся у скоєному, що обґрунтовано враховано судом як обставина, що пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, які її обтяжують, свідчать про достатність такого стягнення.

Положення ст. 40 КУпАП визначають наступне.

Якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов`язати своєю працею усунути її.

В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Отже, саме на суд першої інстанції покладено право (а не обов`язок) одночасно з накладенням стягнення вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди.

Водночас, задля вирішення питання про відшкодування шкоди, її розмір повинний підтверджений відповідними доказами.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення таких доказів не містять.

Потерпілий ОСОБА_1 , зазначивши в апеляційній скарзі, що надасть докази матеріальної шкоди апеляційному суду, таких доказів не надав. Апелянтом не тільки не обґрунтовано розмір шкоди, але навіть його не вказано.

При цьому апеляційний суд враховує, що апелянт не позбавлений доступу до правосуддя, адже в силу ч. 3 ст. 40 КУпАП питання відшкодування шкоди може бути здійснено в порядку цивільного судочинстві.

Апеляційним судом перевірені доводи апелянта про розгляд справи судом першої інстанції за його відсутності.

Стаття 269 КУпАП визначає, що потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення

Права ОСОБА_1 , передбачені ст. 269 КУпАП, було поновлено при апеляційному перегляді - він був присутнім в апеляційному суді, мав можливість користуватися правовою допомогою адвоката, надавати докази тощо, також ОСОБА_1 надав свої заперечення, якими висновки суду першої інстанції не спростував.

Інших вимог в апеляційній скарзі або безпосередньо в апеляційному суді апелянтом не наведено.

За наведеного апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови районного суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

.

Дата документу Справа № 333/6164/19