Справа N 3/325/281/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2019 року, суддя Приазовського районного суду Запорізької області Васильцова Г.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Приазовського ВП Мелітопольського ВП ГУНП України в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Новософіївка Вільнянського району Запорізької області, не працюючу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше притягалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 1 КУпАП відповідно до постанови Приазовського районного суду від 23 травня 2018 року,

за скоєне правопорушення за ст. 184 ч. 2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

29.04.2019 року о 19-00 год. ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своєї неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого 30.04.2019 о 14-30 год остання була доставлена до реанімаційного відділення Приазовської ЦРЛ з діагнозом медикаментозне отруєння внаслідок спроби самогубства.

Згідно постанови Приазовського районного суду від 23 травня 2018 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомленою про дату та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 01.05.2019 року, ОСОБА_1 своїм особистим підписом засвідчила факт обізнаності щодо складання відносно неї протоколу, ознайомлення з його змістом та підтвердила правильність зазначеної в протоколі адреси її проживання.

Крім того, суд додатково використав процесуальні можливості щодо повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи 03.07.2019 року о 09-00 годині.

За таких обставин, вважаю можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 ..

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ГР № 417503 від 01.05.2019 року, доповідною запискою щодо розгляду звернення диспетчера ШМД ОСОБА_3 ; поясненнями ОСОБА_1 від 30.04.2019 року, поясненнями неповнолітніх ОСОБА_2 , 2003 року народження та ОСОБА_4 , 2006 року народження, відібраними в присутності законного представника від 30.04.2019 року; довідкою лікаря ОСОБА_5 ..

Частина 2 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Вважаю за необхідне зазначити, що стаття 184 КУпАП спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 СК України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 повторно вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст. 184 КУпАП, а саме ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітньої дитини.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи особу винної, яка раніше притягалася до адміністративної відповідальності та обставини скоєння адміністративного правопорушення, приходжу до висновку, що ОСОБА_4 слід визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції у вигляді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору не відноситься, а відтак, з правопорушника необхідно стягнути на користь держави, відповідно до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України Про судовий збір судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 2 ст. 184, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100-та (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень на р/р № 8250, код 21081100, , МФО 899998.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок на рахунок №6001 отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір.

Строк пред`явлення постанови до виконання до 03.10.2019 року.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Г. А. Васильцова