Провадження № 3-4781/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Київ

суддя Солом`янського районного суду м. Києва Криворот О.О.,

при секретарі П`яла П.Б.,

за участю прокурора Кучера Ю.М.,

особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління захисту економіки у місті Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді заступника начальника ескалаторної служби КП «Київський метрополітен», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 332 від 16 травня 2019 року, складеного оперуповноваженим міжрайонного відділу №3 Управління захисту економіки у місті Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України Малихом А.О., заступнику начальника ескалаторної служби КП «Київський метрополітен» - ОСОБА_1 інкримінується вчинення корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_1 усвідомлюючи, що він є суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», маючи електронний цифровий підпис, будучи зареєстрованим у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не повідомив про суттєві зміни у майновому стані після отримання доходу від продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 737 271 (сімсот тридцять сім тисяч двісті сімдесят одна) гривня, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року.

Прокурор в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення підтримав та просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУПАП та накласти на нього стягнення у межах санкції зазначеної норми.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, не визнав, повністю заперечував проти обставин вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того ОСОБА_1 в ході розгляду адміністративного матеріалу заявив клопотання про закриття провадження в справі відносно нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Суд, вислухавши думку прокурора, особи яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять достатніх, належних та допустимих доказів того, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступного:

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Цією ж статтею Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, суб`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

За таких обставин доводи ОСОБА_1 про відсутність у нього умислу на уникнення фінансового контролю від продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , заслуговують на увагу, оскільки вони підтверджуються декларуванням вказаної інформації (інформації про дохід від відчуження нерухомого майна) у щорічній декларації за 2018, а тому це свідчить про вчинення дій, направлених на декларування майнового стану особи, а не на ухилення від такого декларування.

Враховуючи усі обставини, викладені вище, в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона (вина у формі умислу), а отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 172-6, 245, 247, 251, 252, 278, 280 КУпАП, суддя,-

постановив:

адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити в зв`язку з вiдсутнiстю в його діях складу адмiнiстративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О.Криворот