Справа № 404/3924/19
Номер провадження 3/404/1204/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи підприємця, яка проживає по АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 05.04.2019 року о 12 год. 13 хв. ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 . Ю. Коваленка, 23 АДРЕСА_3 Кропивницькому «в магазині «Родзинка», здійснила продаж двох пляшок пива 0,5 літри без наявності відповідної ліцензії, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Божко М.Є. належно сповіщалася про час і місце розгляду справи (а.с.11, 13-16), була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд його Кіровським районним судом м.Кіровограда, не подавала письмових заперечень проти протоколу, доказів, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи. Подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відтак, суд розглядає справу на підставі наявних доказів, вживши неодноразово усі можливі і передбачені законодавством заходи, з метою реалізації ОСОБА_1 прав, передбачених ст.268 КУпАП.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення долучено копії актів, пояснення ОСОБА_1 та ліцензій, складені органами, які не уповноважені здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.3-7). При цьому не відомо якою посадовою особою та за яких обставин отримано пояснення у ОСОБА_1 , тому вони не можуть бути визнані достатнім допустимим доказом її провини та покладені в основу доведення факту вчинення правопорушення.

Положеннями частини 1 статті 156 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову, включаючи імпорт або експорт, торгівлю спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібну торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії (якщо необхідність одержання такої ліцензії встановлена законом) або без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Водночас протокол про адміністративне правопорушення не містить належного викладення обставин події, не зазначено яке саме пиво (його найменування, наявність алкоголю або безалкогольне) було продане, за яку вартість та за яких обставин або в який спосіб (кому саме, під час перевірки тощо).

У протоколі відсутні твердження про характер торгівлі (роздрібна, оптова тощо) та характеристики пива (зокрема, як алкогольного напою), що ставиться у провину ОСОБА_1 Тобто зміст правопорушення конкретно і належно не викладено.

Таким чином у протоколі про адміністративне правопорушення не наведені обставини та конкретні обов`язкові ознаки правопорушення, визначені диспозицією ч.1 ст.156 КУпАП, діям ОСОБА_1 не надано належної правової кваліфікації, а тому у них відсутній склад вказаного правопорушення.

При цьому суд враховує, що з дотриманням вимог ст.ст.256, 264, 265 КУпАП предмети торгівлі та виручка не вилучалися, не оглядалися, не встановлювалися, оскільки відповідні протоколи не складалися та про них також не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За викладених обставин, оскільки суть та обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, належно не викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.33, 156 ч.1, 265, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.156 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло