КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання ? Бендюжик Ю.А.

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2019, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду особа, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2019 скасувати, а провадження у справі щодо неї за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що вона не визнавала своєї вини, однак суд в постанові вказав зворотнє. Наголошує, що фактично між нею та ОСОБА_2 , яка приходиться їй рідною сестрою, виникла обопільна сварка. Ініціатором сварки була ОСОБА_2 , яка разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 вчиняли насильство щодо неї, яке виражалось у позбавленні можливості вільно користуватись житлом, готувати їжу, прати одяг тощо, а також психологічне насильство, які виражались в словесних образах, погрозах та залякуваннях. При цьому, як стверджує ОСОБА_1 , доказів того, що саме вона своїми одноособовими діями впливала на психіку ОСОБА_2 та що її діями була завдана чи могла бути завдана шкода її фізичному чи психічному здоров?ю, матеріали справи не містять. Також, як наголошує ОСОБА_1 , не доведено, що вона виражалась на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою та називала її образливими словами, про що було вказано в протоколі про адміністративне правопорушення та що знайшло своє подальше відображенні у постанові суду при формулюванні складу адміністративного правопорушення. Апелянт переконана, що сам факт обопільної сварки між нею та ОСОБА_2 не свідчить про вчинення дій психологічного характеру одного члена сім?ї на іншого. Також ОСОБА_1 вважає, що оскільки вона з ОСОБА_2 не пов?язані спільним побутом та спільними правами і обов?язками, то виходячи з ст.3 СК України, вона не є сім?єю з останньою. Крім того, в апеляційній скарзі зауважується, що при формулюванні суті вчиненого правопорушення, працівником поліції викладено його у недіючій редакції, при тому, що правова суть поняття "домашнє насильство" відрізняється від поняття "насильство у сім?ї".

Як встановлено судом першої інстанції, 29.12.2018 приблизно о 10 год. 45 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила сварку зі своєю сестрою ОСОБА_2 , під час якої виражалась в адресу останньої нецензурною лайкою, чим вчинила психологічне насильство в сім?ї та правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, надавши суду пояснення, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, вирішивши заявлені клопотання, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд вважає апеляційні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що судовий розгляд даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції відбувся без додержанням вказаних норм законодавства, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є необґрунтованим, не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Так, у відповідності до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ч.1 ст.173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, ? тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вчинила сварку зі своєю сестрою ОСОБА_2 , під час якої виражалась на адресу останньої нецензурною лайкою, чим вчинила психологічне насильство в сім?ї.

Суд першої інстанції, розглядаючи матеріали справи за вказаним протоколом та визнаючи ОСОБА_1 винною за ч.1 ст.173-2 КУпАП виходив з того, що остання допустила образи на адресу своєї сестри ? ОСОБА_2 , чим завдала шкоди психічному здоров?ю потерпілої та таким чином вчинила насильство в сім?ї.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись, з огляду на слідуюче.

П.3 ч.1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 визначено, що домашнє насильство ? це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство ? це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об?єктивна сторона ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає існування обов?язкової ознаки ? можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Натомість, з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що в ході складання протоколу можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілій ОСОБА_2 , встановлена не була.

Також судом не було взято до уваги наявні в матеріалах справи письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , з яких слідує, що між сестрами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 склались неприязні відносини, існує триваючий конфлікт, мають місце постійні та довготриваючі словесні обопільні сварки.

До того ж, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2019, яка стосується розгляду тих же самих обставин і подій, які мали місце між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 29.12.2018, провадження по справі відносно ОСОБА_2 , яка є потерпілою в даному провадженні, закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відтак, обопільні словесні образи та нецензурна лайка в межах довготривалого конфлікту, який склався між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого ? не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов?язковою ознакою об?єктивної строни даного проступку.

Окрім того, суд вважає слушними доводи апеляційної скарги стосовно того, що органом уповноваженим на складання протоколу та судом ОСОБА_1 ставиться в вину вчинення психологічного насильства в сім?ї, в той час як наразі діє нова редакція за ч.1 ст.173-2 КУпАП, за якою відповідальність за вказаною статтею наступає за вчинення домашнього насильства.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в ході судового розгляду даної справи судом першої інстанції не було встановлено всіх обов?язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення, у зв`язку з чим постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2019 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ? задовольнити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2019, якою ОСОБА_1 визнано винною за ч.1 ст.173-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення, ? скасувати та закрити провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП за відсутності в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/824/1134/2019

Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Ларіна О.В.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.