Справа № 466/8834/18 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 33/811/406/19 Доповідач: Гуцал І. П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Стецівки Ігора Михайловича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 5 грудня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів терміном на 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352,40 грн.

Згідно постанови судді 30 жовтня 2018 року, о 22 год. 35 хв., ОСОБА_1 у м. Львові на пр. Чорновола, 92 керував транспортним засобом марки «AudiA4», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Згідно огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager, результат огляду - 0,45% проміле. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.9А ПДР.

На постанову судді місцевого суду ОСОБА_2 І ОСОБА_3 Б ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати причини пропуску строку на оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 5 грудня 2018 року поважними та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 5 грудня 2018 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що з вказаною постановою не згідний у зв`язку з невідповідністю висновків судді місцевого суду обставинами справи, а також через грубе порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що суддя місцевого суду при розгляді даної справи грубо, цинічно та зухвало порушив засади рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вказує, що суддя не надав представнику матеріали адміністративної справи для ознайомлення та не викликав свідків у судове засідання. Зазначає, що суддя місцевого суду належним чином не дослідив докази вини особи, умисно та незаконно відмовив в доступі до правосуддя, порушив норми процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило учасникам судового процесу реалізувати надані їм процесуальні права та виконання процесуальних обов`язків.

ОСОБА_1 стверджує, що після розгляду даної справи суддя місцевого суду цинічно та зухвало ігнорував численні заяви та інформаційні запити про надання копії постанови від 5 грудня 2018 року з метою її подальшого оскарження в апеляційному порядку. Також суддя позбавив ОСОБА_1 та його представника права ознайомитись з текстом даної постанови у ЄДРСР, оскільки така там відсутня.

Вказує на те, що суддя місцевого суду розглянув справу поверхнево і формально, недопитавши свідків в судовому засіданні. Суддя місцевого суду допустив порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Стверджує, що працівники поліції провели огляд на місці всупереч Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 142/735 від 9.11.2015 року, а саме: не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про справність робочого засобу вимірювальної техніки.

Крім того, зазначає, що в переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженої наказом МВС № 33 від 1 березня 2010 року, відсутній технічний засіб «Alkotest 6820», яким проводився огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , тому результати проведеного ним огляду, не можуть вважатися дійсними та бути належним доказом. Вказаний перелік є чинним, іншого переліку не затверджено, відтак працівниками поліції був застосований технічний засіб, який не міг бути застосований та показники якого не можна вважати доказом у справі.

Крім того, в оскаржуваній постанові суддя місцевого суду не зазначив типу та марки алкотестеру, а лише обмежився словосполученням «прилад Drager».

Також зазначає, що йому не надавалося направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як того вимагає положення п.8 розділу ІІ «Проведення огляду на стан сп`яніння поліцейськими і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735.

Також вказує, що поза увагою та без належної правової оцінки залишився факт, що дії працівників поліції, які складали протокол відносно нього, не відповідали встановленим законом вимогам.

Зазначає, що повний текст постанови від 5 грудня 2018 року його представник ОСОБА_4 отримав лише 27 лютого 2019 року, а з апеляційною скаргою на постанову судді місцевого суду звернувся лише 5 березня 2019 року, тому просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити строк на оскарження постанови.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Стецівки І.М., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи стосовно нього.

Щодо надіслання копії постанови на адресу ОСОБА_1 , то слід зазначити, що згідно відповіді на запит така постанова була надіслана на адресу ОСОБА_1 та його представника адвоката Стецівки І.М. 12 лютого 2019 року та отримана адвокатом Стецівка І.М. 27 лютого 2019 року (а.с. 27, 31). В межах десятиденного строку на апеляційне оскарження 9 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на постанову судді місцевого суду (а.с. 32).

З урахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 є поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 248 КУпАП встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних таінших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ст. ст. 245, 278 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги у справі суддею місцевого суду під час розгляду справи не додержано у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність наступає закерування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 9.11.2015 року № 1452/735. Відповідно до п.4 Розділу ІІ даної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

З протоколу про адміністративне правопорушення Серія БД № 148774 від 30.10.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину те, що 30 жовтня 2018 року, о 22 год. 35 хв., ОСОБА_1 у м. Львові на пр. Чорновола, 92 керував транспортним засобом марки «AudiA4», н.з. НОМЕР_1 ,в стані алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується результатом огляду приладу Drager Alcotest 6820, проба позитивна (тест № 826).

Між тим, згідно долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення тесту (а.с. 1) встановити результат огляду на стан сп`яніння не вдається можливим, оскільки дані тесту неможливо прочитати.

Суддя місцевого суду не дав належну оцінку наявному в матеріалах справи тесту на виявлення стану алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , його змісту та не врахував недоліки, які він містить.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суддя місцевого суду на вказані порушення належним чином не відреагував та прийняв рішення за неповно з`ясованих обставин і перевірених доказів, а тому таке рішення не можна вважати обґрунтованим.

З огляду на викладене та оцінюючи докази в їх сукупності, суддя апеляційного суду дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Ураховуючи наведене, апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду Львівської області від 5 грудня2019 року стосовно ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.