Єдиний унікальний номер 448/1703/19
Провадження № 3/448/560/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Головного управління Держпраці у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, працюючої на посаді директора Комунального закладу Львівської обласної ради Судововишнянський психоневрологічний інтернат (81340, Львівська область, Мостиський район, м.Судова Вишня, вул.Садова бічна, 3),

за ч.1 ст.41 КУпАП,

встановив :

16.10.2019 року інспектором праці Сироїжко О.Є., під час проведення інспекційного відвідування у Комунальному закладі Львівської обласної ради Судововишнянський психоневрологічний інтернат, що здійснює діяльність за адресою: 81340, Львівська область, Мостиський район, м.Судова Вишня, вул.Садова Бічна,3, встановлено особою, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 порушення вимог законодавства про працю, зокрема:

- порушення вимог ч.1 ст.50 КЗпП України при огляді табелів робочого часу за період березень-вересень 2019 р. встановлено, що тривалість робочого часу перевищує 40 годин на тиждень для працівників кухні працівниками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за період з 02.09.2019 р. по 08.09.2019 р. відпрацювали більш як 40 годин;

- порушення вимог ч.1 ст.53 КЗпП України при огляді табелів обліку робочого часу за березень-вересень 2019 р. встановлено, що тривалість роботи напередодні святкових неробочих днів не скорочена на 1 годину; 30.04.2019 р. для 6 працівників адмінперсоналу, 08.05.2019 р. для 7 працівників адмінперсоналу, 27.06.2019 р. для 6 працівників адмінперсоналу;

- порушення вимог ст.57 КЗпП України час початку і закінчення щоденної роботи (зміни), передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку. Разом з тим, при огляді графіків змінності працівників на березень вересень 2019 р. встановлено, що в них відсутні відомості щодо часу початку і закінчення щоденної роботи (зміни);

- порушення вимог ч.2 ст.72 КЗпП, ч.4 ст.73 КЗпП України оплата за роботу у вихідний день, святкові і неробочі дні не обчислюється за правилами ст..107 КЗпП, а саме: у березні 2019 р. відпрацювали у святковий час 08.03.2019 р. ОСОБА_5 3 години, ОСОБА_6 8 годин, ОСОБА_7 11 годин; 28.04.2019 р. - Доскач Р. 8 годин, ОСОБА_6 11 годин, ОСОБА_8 12 годин; 01.05.2019 р. ОСОБА_9 С. 12 годин, ОСОБА_10 8 годин; 28.06.2019 р. ОСОБА_11 8 годин, ОСОБА_12 . 11 годин; 24.08.2019 р. ОСОБА_13 8 годин, ОСОБА_14 12 годин, ОСОБА_15 11 годин, ОСОБА_16 3 години, ОСОБА_17 8 годин;

- порушення вимог ч.5 ст.79 КЗпП України під час інспекційного відвідування адміністрацією Закладу не надано документів, які б свідчили про письмове повідомлення працівників про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні, наказом № 94 від 09.10.2019 р. надано щорічну основну відпустку ОСОБА_18 з 17.10.2019 р., однак письмового повідомлення про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні не надано;

- порушення вимог ч.1,2 ст.107 КЗпП України в ході інспекційного відвідування встановлено, що не проводиться оплата за роботу у святкові дні у подвійному розмірі, а саме: у березні 2019 р. відпрацювали у святковий час (08.03.2019) ОСОБА_5 3 години, ОСОБА_6 8 годин, ОСОБА_7 11 годин; у квітні 2019 р. (28.04.2019) Доскач Р ОСОБА_19 8 годин, ОСОБА_6 11 годин, ОСОБА_8 12 годин; у травні 2019 р. (01.05.2019) ОСОБА_4 12 годин, ОСОБА_10 8 годин; у червні 2019 р. (28.06.2019) ОСОБА_6 8 годин, ОСОБА_20 І. 11 годин; у серпні 2019 р. (24.08.2019) ОСОБА_13 8 годин, ОСОБА_21 12 годин, ОСОБА_22 .- 11 годин, Доскач Р 3 години, ОСОБА_17 8 годин;

- порушення вимог ч.4 ст.155 КЗпП України, ст..21 ЗУ «Про відпустки» - заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до початку відпустки, а саме: наказом № 94 від 09.10.2019 р. надано відпустку ОСОБА_18 з 17.10.2019 р., виплату заробітної плати за час щорічної відпустки не проведено на час інспекційного відвідування;

- порушення вимог ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від Закладу не проводиться в день звільнення, а саме: наказом № 21 від 27.08.2019 р. звільнено ОСОБА_23 з 27.08.2019 р., виплату проведено 29.08.2019 р. згідно платіжного дорученні № 61 від 28.08.2019 р.; наказом № 24 від 01.10.2019 р. звільнено ОСОБА_24 з 01.10.2019 р., виплату на час інспекційного відвідування не проведено;

- порушення вимог ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день звільнення при відсутності спору про їх розмір, не виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме: наказом №21 від 27.08.2019 р. звільнено ОСОБА_23 з 27.08.2019 р., виплату проведено 29.08.2019 р. згідно платіжного доручення № 61 від 28.08.2019 р. Однак станом на 16.10.2019 р. не надано жодних документів, які б свідчили про виплату звільненому працівнику середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судовому засіданні провину визнала та підтвердила обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Просить суд її суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії №ЛВ3829/460/АВ/П/ПТ від 16.10.2019р.; актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЛВ3829/460/АВ від 16.10.2019 р., іншими матеріалами справи.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 , дії інспектора праці щодо складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржувала, доказів неправомірної поведінки останньої та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровувала.

Аналізуючи наведені докази, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці.

У відповідності до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини та майновий стан (працевлаштована), відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.41 КУпАП.

Таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, у відповідності до вимог ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір», є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн.

Керуючись ч.1 ст.41, ст.ст.1, 9, 33, 283-285 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

постановив :

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ст.308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілою, її представником до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Б. Білоус

Постанова набрала законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.Б. Білоус

Повний текст судового рішення (постанови суду) виготовлений та підписаний суддею у нарадчій кімнаті 18.11.2019 року.