Справа № 703/4433/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Кирилюк Н.А., розглянувши матеріали справи про притягнення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1,

до відповідальності за ст. 183-1 КУпАП,

встановив:

Начальник Смілянського МВ ДВС направив до суду протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_2 не сплачувала аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, внаслідок чого виникла заборгованість, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

В зв'язку з цим, в діях ОСОБА_2 було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

ОСОБА_2 на розгляд справи не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 12 червня 2015 року на виконання рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 14 квітня 2015 року було видано виконавчий лист № 700/279/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 30 березня 2015 року і до досягнення кожною дитиною повнолітті.

22 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження № 48816606 про примусове виконання цього виконавчого листа, що підтверджується постановою державного виконавця Смілянського МВ ДВС Гребенюка О.В.

У відповідності з протоколом про адміністративне правопорушення борг по сплаті аліментів становить 18500 грн. і він утворився за період часу з 30 березня 2015 року по 1 листопада 2018 року.

В той же час, з приєднаного до матеріалів справи розрахунку державного виконавця встановлено, що заборгованість по аліментам у такому розмірі, як зазначено в протоколі, виникла станом на листопад 2017 року. При цьому, згідно з розрахунком до червня 2015 року розмір аліментів становив 1000 грн., а з липня 2015 року і до листопада 2017 року - 500 грн., що відповідає часу досягнення дітьми повноліття. З грудня 2017 року нарахування аліментів припинилось, у зв'язку з досягненням найменшою дитиною повноліття.

Суд зазначає, що 6 лютого 2018 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» №2234-VIII в частині запровадження статті 183-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Враховуючи, що об'єктивна сторона правопорушення полягає у несплаті аліментів протягом певного періоду часу, то періоди несплати, які утворюють склад правопорушення, повинні враховуватись виключно з 06 лютого 2018 року.

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Оскільки заборгованість по сплаті аліментів виникла у ОСОБА_1 до 6 лютого 2018 року, відповідно у її діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ст. 247, п. 3 ст. 284 КУпАП суддя

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 183-1 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. А. Кирилюк