ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/731/19 Справа № 214/1746/19 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Лисиці Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої ФОП ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, головним державним ревізором-інспектором Криворізького відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів при фактичній перевірці ФОП ОСОБА_1 08.02.2019 року було встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення порядку провадження господарської діяльності, а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами без придбання відповідних ліцензій, а саме встановлено реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів згідно контрольних стрічок, які створені в електронній формі до РРО MINI-Т400МЕ, заводський номер ПБ НОМЕР_1 , фіскальний № НОМЕР_2 за період з 30.06.2016 року по 06.07.2016 року. Порушення було скоєно у ТЗК «вул. Філатова» та зафіксовано в акті перевірки № 5670/04-36-40-05/ від 08.02.2019 року. Було порушено ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року. №481/95-вр «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. без конфіскації, а також стягнуто з неї судовий збір на користь держави в розмірі 384, 20 грн..

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в який просить поновити строк для оскарження цієї постанови, оскільки копію вказаної постанови вона отримала 01.04.2019 року, також просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі щодо неї на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що висновок суду про те, що роздрібна торгівля горілчаними напоями та тютюновими виробами здійснюється нею без придбання відповідних ліцензій систематично, починаючи з 2016 року, не відповідає дійсності, оскільки в судовому засіданні нею були надані пояснення, відповідно до яких вона працює з усіма відповідними ліцензіями починаючи з 2015 року, однак вказане не було взято судом до уваги.

Твердження суду про те, що 12.10.2018 року було здійснено продаж алкоголю без ліцензії, не відповідає ані акту перевірки (в ньому відсутнє таке порушення), ані дійсним обставинам справи, оскільки у ФОП ОСОБА_1 наявна ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Продаж цигарок 08.02.2019 року також було здійснено за наявності діючої ліцензії.

Вказує на те, що ФОП ОСОБА_1 було отримано ліцензію на торгівлю алкогольними напоями на строк з 30.06.2015 року по 30.06.2016 року, в подальшому її було продовжено Рішенням ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 30.06.2016 року № 111 про видачу ліцензії на право роздрібною торгівлею алкогольними напоями. Проте, безпосередньо у самому Витязі з вказаного Рішення зазначено строк дії такої ліцензії з 07.07.2016 року по 07.07.2017 року.

Зазначає, що перед зверненням за подовженням ліцензії на період липень 2016 року - липень 2017 року було сплачено черговий щоквартальний платіж, а саме 14.06.2016 року, вже за нову ліцензію, тобто в період дії попередньої ліцензії, в подальшому ФОП ОСОБА_1 звернулась з відповідною заявою про отримання ліцензії, надавши оригінал платіжного доручення.

Законодавством передбачено 10 днів на видачу ліцензії, а тому ФОП ОСОБА_1 , з урахуванням цього строку та прийомних днів у відповідному відділі ДФС, не порушуючи строків, передбачених ст.15 Закону № 481, звернулась з метою отримання нової ліцензії.

Проте об`єктивної можливості вплинути на перебіг строку дії ліцензії ФОП ОСОБА_1 не мала, оскільки початок терміну дії ліцензії визначає виключно ДФС.

Тобто, з її боку було дотримано всіх строків та умов отримання ліцензії, передбачених законодавством, а визначення строку початку дії нової ліцензії є виключно повноваженням органу ліцензування.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 своєчасно сплачено щоквартальний платіж, надано заяву на отримання ліцензії, проте ДФС встановила строк дії нової ліцензії після спливу одного тижня після закінчення строку дії попередньої ліцензії, окрім того, про початок дії нової ліцензії ФОП може дізнатись лише після отримання на руки нової ліцензії.

Під час апеляційного перегляду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник Лисиця Т.І. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, також просили задовольнити клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, який пропущено з поважних причин.

Розглядаючи доводи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції вважає, що воно підлягає задоволенню, оскільки повний текст постанови ОСОБА_1 отримала 01 квітня 2019 року та вперше звернулась до суду апеляційної інстанції 10 квітня 2019 року з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, яке за вказаних обставин є обґрунтованим.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та висновки суду, суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, що підтверджується витягом з рішення про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями від 30 червня 2016 року №111, відповідно до якого строк дії ліцензії встановлений з 07.07.2016 до 07.07.2017, сплачено за ліцензію за період з 07.07.2016 до 07.10.2016(а.п.19,20). Матеріали провадження не містять будь-яких відомостей про наявність з 30.06.2016 року по 06.07.2016 року у ФОП ОСОБА_1 ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, а тому вказані обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, знайшли своє підтвердження.

Посилання апеляційної скарги на те, що ФОП ОСОБА_1 своєчасно здійснювала платежі за ліцензією та про початок дії нової ліцензії ФОП може дізнатись лише після отримання на руки нової ліцензії, не спростовують висновків суду та не надають права роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без відповідних ліцензій.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про систематичний продаж ФОП ОСОБА_1 алкогольних напоїв та тютюнових виробів без відповідних ліцензій, починаючи з 2016 року та останній раз 08.02.2019, оскільки суд в цьому разі вийшов не тільки за межі протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки такий період не ставився у провину, чого не мав права робити, але і не звернув уваги на долучений акт про результати фактичної перевірки від 08.02.2019, відповідно до якого встановлені порушення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без відповідних ліцензій ФОП ОСОБА_1 встановлено в період з 30.06.2016 по 06.07.2016, а тому виявлене правопорушення не має характеру триваючого, а було вчинено у вказаний період, у зв"язку з чим на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення сплинули строки, передбачені ст.38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, провадження у справі закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП, а апеляційна скарга- частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк для подання апеляційної скарги на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2019 року- задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв"язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко