Справа№ 754/5888/19 Головуючий у 1 інстанції Бабайлова Л.М.
Провадження № 33/824/2553/2019 Головуючий у 2 інстанції Гайдай Р.М.
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року, якою на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (20400 гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 02 квітня 2019 року о 16 годині 40 хвилин, повторно протягом року,керував автомобілем «Деу Ланос», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Електротехничній, 2 в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Деснянського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він не був повідомлений про розгляд справи, про що свідчать копії повісток і відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів про їх вручення. В постанові вказано, що він керував автомобілем «Хонда», номерний знак НОМЕР_2 , що не відповідає дійсності. Також, не відповідає дійсності твердження, що він повторно протягом року керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння. Вважає, що складання протоколу про нього, це переслідування з боку поліції.

В судове засідання апеляційного сулу ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і такий висновок ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДРУкраїни ОСОБА_1 дотримано не було.

Так, винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 163844 від 02 квітня 2019 року, згідно якого, 02 квітня 2019 року о 16 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_1 повторно протягом року,керував автомобілем «Деу Ланос», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Електротехничній, 2 в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 02 квітня 2019 року, котрі підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- розпискою ОСОБА_1 від 02 квітня 2019 року, з якої вбачається відсторонення останнього від керування транспортним засобом;

- постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 лютого 2019 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- відеозаписом із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, з якого вбачається, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не був повідомлений про розгляд справи, про що свідчать копії повісток і відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів про їх вручення - є безпідставними.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції двічі повідомляв ОСОБА_1 про розгляд справи відносно нього, однак останній до суду не з`являвся про причини не явки суд не повідомляв.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 також не з`явився.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в постанові вказано, що він керував автомобілем «Хонда», номерний знак НОМЕР_2 , що не відповідає дійсності, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 163844 від 02 квітня 2019 року встановлено, що 02 квітня 2019 року о 16 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_1 повторно протягом року, керував автомобілем «Деу Ланос», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Електротехничній, 2 в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння.

З оскаржуваної постанови Деснянського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Хонда» номерний знак НОМЕР_3 .

При цьому, постановою Деснянського районного суду м. Києва від 29 травня 2019 року в установчій частини постанови Деснянського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року відносно ОСОБА_1 виправлено описку та вказано: вважати вірними марку та номерний знак автомобіля «Деу Ланос», номерний знак НОМЕР_1 .

Таким чином, зазначення в оскаржуваній постанові марки автомобіля «Хонда» номерний знак НОМЕР_3 є лише опискою, яку суд першої інстанції виправив своєю постановою.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що не відповідає дійсності твердження, що він повторно протягом року керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, також є безпідставними.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Таким чином, враховуючи що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання останній, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин, постанова Деснянського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року, щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року, якою на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (20400 гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Гайдай