Номер провадження: 33/813/544/19
Номер справи місцевого суду: 515/252/19
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С. В.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретаря судового засідання Ткачука В.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої - ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Татарбунарського районного суду Одеської області Тимошенко С.В. від 06.03.2019 року,

встановив

Зазначеною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, з середньою спеціальною освітою, розлучену, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючу, проживаючу по АДРЕСА_1 , притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 119 грн. в дохід держави.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 14.12.2018 року близько 13 год.20 хв., безпідставно вважаючи, що вчитель Комунального закладу «Білоліська ЗОШ І-ІІІ ступенів» Татарбунарської районної ради Одеської області ОСОБА_2 упереджено ставиться до її сина ОСОБА_3 , учня 5 класу зазначеного закладу, прийшла на територію школи, де в учительському кабінеті у присутності директора та кількох вчителів, під час навчального процесу, прилюдно, впродовж 3-5 хв. ображала ОСОБА_2 з вживанням порівнянь, принизливих для вчителя. Діями ОСОБА_1 було порушено громадський порядок та спокій громадян, на короткий час було порушено нормальне функціонування навчального закладу.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає її незаконною та необґрунтованою, посилаючись при цьому на те, що районний суд в порушенні вимог КУпАП розпочав розгляд справи без її присутності та допитав свідка без її участі. Крім того ОСОБА_1 вважає помилковим висновок районного суду про те, що вона безпідставно вважає упереджене ставлення до її сина з боку вчителя ОСОБА_2 , оскільки це спростовується висновком психолога. Також ОСОБА_1 не погоджується з посиланням суду на те, що нею було перервано на короткий час функціонування навчального закладу, оскільки не вона викликала вчителя ОСОБА_2 до вчительської, тим самим перервавши урок, а директор навчально закладу ОСОБА_4 , яка цим самим спровокувала конфліктну ситуацію і перервала навчальний процес на короткотривалий час. Також вважає, що наявні у матеріалах справи пояснення ОСОБА_5 , відібране лейтенанте поліції Арослановим В . И. викликають сумнів, оскільки відібрані покази та дата цих показів написані різними кольорами ручки, що, на думку апелянта, вказує що пояснення відбиралися в різний час, потім проставлялися певною датою, щоб дотриматися вимог ст. 254 КУпАП. Крім того ОСОБА_1 звертає увагу на порушення її прав співробітником поліції під час складання протоколу, який відмовив в ознайомленні з матеріалами справи шляхом їх фотографування та в подальшому здійснював на неї психологічний та силовий тиск з метою змусити підписати протокол. ОСОБА_1 вважає, що суд безпідставно посилався на довідку Білоліської сільської амбулаторії про те, що вчитель ОСОБА_2 отримувала допомогу з приводу діагнозу (гіпертонічний криз), оскільки в довідці зазначено що ОСОБА_2 зверталася з приводу діагнозу (гіпертонічний криз), а факту підтвердження та лікування (гіпертонічного кризу) не надано та жодними доказами не підтверджено. Крім того звертає увагу на те, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні заявили, що з її боку будь-яких образливих висловів не було, а вчитель ОСОБА_2 на протязі майже двох місяців не писала заяву про хуліганські дії, пояснивши це тим, що в неї з апелянтом ніяких конфліктних ситуацій не виникало.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та протокол про адміністративне правопорушення, визнати неправомірними дії співробітника поліції при складанні протоколу та підготовці матеріалів справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу, потерпілу ОСОБА_2 , яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, вислухавши пояснення свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції - скасувати, а провадження по справі закрити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.173 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, вчинила дрібне хуліганство, яке за диспозицією ст. 173 КУпАП трактується як: нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з постанови місцевого суду, приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, районний суд виходив з того, що ОСОБА_1 прийшла на територію школи, де в учительському кабінеті у присутності директора та кількох вчителів, під час навчального процесу, прилюдно, впродовж 3-5 хв. ображала ОСОБА_2 з вживанням порівнянь, принизливих для вчителя. Діями ОСОБА_1 було порушено громадський порядок та спокій громадян, на короткий час було порушено нормальне функціонування навчального закладу.

Однак, на думку апеляційного суду, цей висновок районного суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є необґрунтованим нормами закону.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 123259 від 07.02.2019 року, підставою для його складання стало те, що ОСОБА_1 начебто ображала та принижувала нецензурною лайкою ОСОБА_2 .

Однак районним судом в оскаржуваній постанові було зазначене, що посилання посадової особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення, на висловлювання ОСОБА_1 нецензурно на адресу ОСОБА_2 при досліджуваних у даній справі обставинах, не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Також зазначене не знайшло свого підтвердження у суді апеляційної інстанції, оскільки опитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, що ОСОБА_1 нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 не висловлювалась.

Разом з тим, районний суд в оскаржуваній постанові дійшовши до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 кваліфікуючих ознак ст.173 КУпАП - нецензурна лайка, не зазначив за якими саме кваліфікуючими ознаками особу визнано винною у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Диспозицією ст.173 КУпАП, за якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбачено, що особа притягується до адміністративної відповідальності за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки особи, яка скоює хуліганські дії. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

З показів у судовому засіданні апеляційного суду потерпілої та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які є працівниками навчального закладу, вбачається, що підставою конфлікту було зроблене вчителем ОСОБА_2 зауваження.

Разом з тим апеляційним судом не встановлено дій ОСОБА_1 , які б порушували громадський порядок та спокій громадян у розумінні ст.173 КУпАП.

Посилання районного суду на те, що на короткий час було порушено нормальне функціонування навчального закладу саме з вини ОСОБА_1 , не знайшло свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_2 до вчительської було викликано під час учбового процесу саме директором школи.

Також суд враховує те, що з заявою до органів поліції потерпіла звернулась більш ніж через два місяці з моменту вчинення ОСОБА_1 дій, які вказану у протоколі про адміністративне правопорушення. Разом з тим, підставою для такого звернення, згідно пояснень потерпілої та свідків, стало висловлювання ОСОБА_1 у соціальних мережах, що не може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають апеляційному суду прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно своїми діями порушила громадський порядок та спокій громадян, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання ОСОБА_1 винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне порушення, який було складено працівниками поліції, не підтверджено належними доказами.

За таких обставин, апеляційний суд вважає висновок судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення помилковим, оскільки він ґрунтується не на об`єктивних доказах, а на суб`єктивних відомостях, які в ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

За таких обставин постанова судді районного суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 06.03.2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 119 грн. - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець