Справа № 164/937/19 Провадження №33/802/786/19 Головуючий у 1 інстанції:Невар О. В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Покидюка М.В.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 19 серпня 2019 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що 26 травня 2019 року близько 11 год. 25 хв., на вул. Слупачика, смт. Маневичі Волинської області, він керував мопедом, марки «GILERA RUNNER 50» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки тричі не був присутній у судових засіданнях місцевого суду та належним чином не повідомлявся про час, дату та місце судового розгляду. Копію судового рішення отримав лише 26 вересня 2019 року. З огляду на наведене вважає строк на апеляційне оскарження пропущеним з поважних причин. Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складено за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а не відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказує, що не проходив жодного із видів огляду на стан сп`яніння, натомість складеним щодо нього протоколом ініціюється притягнення його до адміністративної відповідальності за відмову від проходження такого огляду. Оскільки результати його огляду на стан сп`яніння у матеріалах справи відсутні, постанова суду першої інстанції є незаконною. Посилається на те, що відмовлявся від проходження медичного огляду, оскільки був тверезий. Зазначає, що свідки, вказані у протоколі, не могли чути від нього запаху алкоголю, та ніякої розмови про його відмову від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я у їх присутності не було. Зауважує, що відеофіксацією правопорушення доводиться той факт, що поліцейський йому не запропонував пройти медичний огляд на стан сп`яніння. Враховуючи наведене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи місцевим судом. Тому строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню, так як він пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апелянта не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 26.05.2019 серії ДПР18 № 206598 26 травня 2019 року близько 11 год. 25 хв., на вул. Слупачика, смт. Маневичі Волинської області, ОСОБА_1 керував мопедом, марки «GILERA RUNNER 50» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (а.с.1).

Посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо неї складено за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а не відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження такого огляду, апеляційний суд вважає голослівними.

Протоколом про адміністративне правопорушення стверджується, що інспектор СРПП № 3 Маневицького ВП ГУНП у Волинській області Снитюк В.О. у фабулі адміністративного правопорушення чітко вказав на те, що « ОСОБА_1 керував мопедом, марки «GILERA RUNNER 50» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився» (а.с.1), що утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол складений та засвідчений підписами двох свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.1).

Крім того, факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння стверджується письмовими поясненнями даних свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які вказали, що на вимогу інспектора поліції перший відмовився пройти медичний огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, від водія було чути запах алкоголю, а також підтвердили особистими підписами вказану обставину (а.с.2, 3).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, також підтверджується рапортом інспектора СРПП № 3 Маневицького ВП ГУНП у Волинській області Снитюка В.О., наявним у матеріалах справи (а.с.5).

Тому місцевим судом обґрунтовано взято до уваги вказані пояснення свідків і рапорт працівника поліції як належні та допустимі докази.

Твердження апелянта про те, що з відеозапису боді-камер працівників поліції вбачається, що поліцейським йому не було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння, на думку апеляційного суду, є безпідставними та спростовуються відеозаписом з боді-камер працівників поліції.

Так, з дослідженого місцевим судом відеозапису вбачається, що на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 неодноразово в категоричній формі відмовлявся (11:08:48), (11:17:47). І як вбачається із вказаної відеофіксації (11:18:58), погодився на складання щодо нього протоколу за відмову від проходження медичного огляду (а.с.8).

Піддавати даний відеозапис сумніву у апеляційного суду немає підстав.

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення водієм пункту п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, правильними.

Нових доказів суду апеляційної інстанції стороною захисту надано не було.

На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Маневицького районного суду Волинської області від 19 серпня 2019 року щодо нього.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 19 серпня 2019 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов