Справа № 466/5004/18 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 33/811/544/18 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року суддя Львівського апеляційного суду Гончарук Л.Я., перевіривши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 20 липня 2018 року,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого на посаді директора Державного науково-дослідного контрольного інституту ветеринарних препаратів та кормових добавок, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 352,40 грн. судового збору в дохід держави.

На дану постанову захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали адміністративної справи №466/5004/18 вважаю, що апеляційна скарга не підлягає розгляду і таку слід повернути апелянту, виходячи з наступного.

За змістом ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до даної норми закону апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку на оскарження постанови.

Як вбачається з постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 20 липня 2018 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 брав участь у судовому засіданні 20 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 подав 13 грудня 2018 року, тобто з пропуском передбаченого законом строку на оскарження постанови суду першої інстанції.

Враховуючи викладене суд вважає, що десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 20 липня 2018 року слід рахувати від моменту проголошення суддею постанови, а не з часу внесення в ЄДРСР.

Обґрунтування поважності причин пропуску строків перебуванням у відрядженні, на думку суду апеляційної інстанції, є надуманими та не приймаються до уваги, так як термін відрядження охоплює лише частину строку встановленого на апеляційне оскарження постанови судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Більше того, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 сплатив штраф та судові витрати, подавши в суд відповідні банківські квитанції (а.с.41-42).

Щодо доводів захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 не здійснював платежі на виконання даної постанови, що підтверджуються довідкою наданою ПАТ «Державний ощадний банк України», то такі є безпідставними, так як з вищенаведеної довідки вбачається, що оскільки платежі було проведено на суму, яка є меншою 15000 грн., зокрема 850,00 грн. та 352,40 грн. ідентифікація та верифікація клієнта не проводилась.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 неодноразово подавав апеляційні скарги на вищенаведену постанову, однак такі повернуті у звязку з відмовою у поновленні строку.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про безпідставність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає, що такий не підлягає поновленню, а тому апеляційну скаргу слід повернути апелянту, відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м.Львова від 20 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 20 липня 2018 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП - повернути ОСОБА_1

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук