Провадження №: 3/752/9568/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2019 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого керівником відділу продаж ТОВ «Сільпо - Фуд», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується те, що він 20.11.2019 р. о 09 год. 27 хв. під час керування транспортним засобом «Шевроле», н.з. НОМЕР_1 , рухався по пр. В. Лобановського, 114 у м. Києві, був зупинений працівниками поліції та на неодноразові законні вимоги працівника патрульної поліції відмовився пред`явити документи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих йому дій не визнав. Пояснив суду, що завчасно перед поворотом перелаштувався у відповідну крайню праву полосу, яка передбачена для руху громадського транспорту. Правил дорожнього руху не порушував. Був зупинений працівниками поліції, які йому повідомили про порушення ним правил дорожнього руху і про те, що зараз відносно нього буде складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому, на його неодноразові вимоги роз`яснити права, надати докази порушення ним ПДР України, працівники поліції не реагували, та вимагали від нього документи. При цьому вони не роз`яснювали наслідки невиконання таких дій. Після того, як він зателефонував на «102», та спробував закрити двері автомобіля, поліцейські намагалися йому в цьому перешкодити, викликавши ще один патруль поліції, члени якого витягли його з транспортного засобу, та одягли кайданки і відвезли до районного відділку поліції. Під час його адміністративного затримання працівники поліції завдали йому тілесних ушкоджень. Він вважає, що вимоги працівників поліції щодо пред`явлення документів були не законними, застосовані до нього превентивні заходи протиправними такими, що не відповідали обстановці. Просив провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні інспектор роти № 2 полку № 2 батальйону № 1 УПП у м. Києві ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 ., який безпосередньо складав протокол відносно ОСОБА_1 , суду пояснив, що на пр. В. Лобановського, 114 у м. Києві був зупинений автомобіль «Шевроле», н.з. НОМЕР_1 , який рухався у смузі для громадського транспорту позначеної знаком 5.8 та розміткою 1.2. На неодноразові вимоги пред`явити водійське посвідчення і документи на автомобіль, водій зазначеного автомобіля не реагував, почав викликати поліцію, при цьому поводив себе зухвало. Коли водій намагався зачинити двері автомобіля, він розцінив це як злісну непокору, та викликав додатковий патруль. Після чого вони силою витягли водія та наділи на нього кайданки. Вважає, що застосовані відносно ОСОБА_1 превентивні заходи були обґрунтованими і законними. У підтвердження подій, надав відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, відтворивши відеозапис, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 20.11.2019 р. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шевроле», н.з. НОМЕР_1 , на пр. В. Лобановського, 114 у м. Києві був зупинений працівниками поліції.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується злісна непокора законній вимозі інспектора патрульної поліції, що виразилась у не пред`явленні документів.

З копію протоколу про адміністративне затримання серії АА № 204360 встановлено, що 20.11.2019 р. о 10 год. 10 хв. ОСОБА_1 було затримано і доставлено до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві для припинення правопорушення і складення адміністративних матеріалів.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Об`єктом правопорушення, передбаченого диспозицією статті 185 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, в тому числі, у сфері безпеки дорожнього руху, які регулюються нормами Законів України «Про правила дорожнього руху», «Про Національну поліцію» тощо.

Згідно статті 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, і сприяє їх реалізації. Норми статті 8 зазначеного Закону покладають на поліцію обов`язок діяти виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань, в тому числі, відповідно до вимог підпункту 11 статті 23 «Про Національну поліцію» регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням «Правил дорожнього руху» його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Судом встановлено, що водій транспортного засобу «Шевроле», н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції на пр. В. Лобановського. Через деякий час поліція застосувала до ОСОБА_1 , який був водієм вищезазначеного транспортного засобу, такі превентивні поліцейські заходи як: зупинення транспортного засобу, перевірка документів, а у подальшому заходи примусу.

Статтею 16 Закону «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону "Про Національну поліцію" вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Пунктом 2.1 "б" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що поліцейський вимагає у водія надати документи, між тим, як останній відмовляється, та вимагає пояснити причини зупинки, та зазначити докази того, що він вчинив інкриміноване йому правопорушення, після чого викликає поліцію по телефону. Намагається зачинити двері автомобіля, а поліцейський намагається цьому завадити і викликає додатковий наряд поліції, який після прибуття, застосовує до водія такі заходи поліцейського примусу як фізичний вплив і застосування спеціального засобу обмеження рухомості - кайданок.

Під злісною непокорою слід розуміти відмову від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

З урахуванням подій, які відбулися між водієм та поліцейськими, які були встановлені за результатами дослідження відеозапису, суд при приходить до висновку, вимога поліцейського при вищезазначених обставинах, не може вважатися законною, оскільки мало місто неналежне виконання поліцейським своїх обов`язків, передбачених ч.3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» щодо інформування водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначеної відповідно до вимог даної статті, і призвело до відмови водія ОСОБА_1 надавати витребувані поліцейським документи.

Подальший розвиток подій, який призвів до застосування поліцейськими заходів примусу, та невиконання ч.3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» щодо інформування водія, а також щодо наслідків невиконання водієм вимого поліцейського, фактично позбавили водія ОСОБА_1 можливості виконати вимоги поліцейського.

Окрім того, не пред`явлення водієм для перевірки посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб на вимогу поліцейського є складом іншого правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 185 КУпАП, а саме злісна непокора вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Вищенаведене дає суду підстави дійти висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, за ознаками злісної непокори законній вимозі поліцейського, що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.7, 23, 31, 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 9,10,11, 185, 245-252, ч. 1 ст.247, ст. 266, 283-285 КУпАП, -

постановив:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко