Справа № 583/4140/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого-судді КОВАЛЬОВОЇ О.О.

за участю секретаря АРТЕМЕНКО О.С.

прокурора ЗАЯЦ Д.Є.

з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 в м. Охтирка протокол про адміністративне правопорушення з матеріалами, що надійшли від Управління захисту економіки в Сумській області Департаменту Захисту економіки Національної поліції України щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки с. Мирне, Охтирського району Сумської області, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 українки, громадянки України, вдови, непрацюючої, депутата Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

ОСОБА_1, будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, по'вязані з корупцією, у відповідності до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме: в строк до 01.04.2018 року, не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, фактично подала дану декларацію 27.07.2018 року о 17.23 год., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, про причини неявки не повідомила.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про те, що справа може бути розглянута у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки її процесуальна поведінка вказує на зловживання процесуальними правами; заходи процесуального примусу у вигляді приводу, виконання якого було доручено Охтирському ВП ГУ НП в Сумській області, позитивних результатів не дали, оскільки ОСОБА_1 не була виявлена за місцем проживання.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходив з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї статті обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу Чернеччинської сільської виборчої комісії Охтирського району Сумської області «Про результати виборів депутатів Чернеччинської сільської ради у одномандатному виборчому окрузі № 16» на перших виборах депутатів Чернеччинської сільської ради від 27.10.2017 року, депутатом обрано ОСОБА_1.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та ч. 1 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», повноваження депутата селищної ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата селищної ради або ради, до складу якої його обрано.

Відповідно до рішення І сесії Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області від 01.12.2017 року ОСОБА_1 приступила до виконання депутатських повноважень.

З викладеного вище слідує, що депутат Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, згідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно п.п. 1 п. 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016 року «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 958/29088, Національне агентство з питань запобігання корупції (далі -НАЗК) визначило, що відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» система подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування розпочинає свою роботу з 00 годин 00 хвилин 01.09.2016 року для декларацій (повідомлень) суб'єктів декларування, щорічні декларації службових осіб за 2016 рік.

Крім цього, згідно п. 2 вказаного Рішення, зазначена у пункті 1 цього рішення декларація (повідомлення) подається згідно із Законом України «Про запобігання корупції» шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті НАЗК з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування.

З наведеного вище слідує, що депутат Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області ОСОБА_1 повинна подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік до 01.04.2018 року.

Відповідно до публічної частини інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, - 27.07.2018 року о 17.23 год.

Згідно листа НАЗК від 02.03.2017 року № 03-05/4886/17, дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб», уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб'єктами декларування документів до Реєстру.

Таким чином, ОСОБА_1, маючи рівні можливості з іншими декларантами (які за таких же умов подали декларацію своєчасно) не була позбавлена можливості заповнити та подати декларацію в будь-який з днів, що передував 01.04.2018 року, що могло бути виправданим з урахуванням вказаних обставин.

Судом з достатньою повнотою встановлено, що ОСОБА_1 пропущений строк на подачу декларації без поважних причин, оскільки мала реальну можливість подати декларацію на рівні з іншими декларантами. Проте, декларація подана з пропуском строку, що перевищує терміни, визначені у ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», і не спростовує наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення.

Судом не встановлено будь-яких підстав і причин, які перешкоджали ОСОБА_1 відповідально поставитись до виконання своїх обов'язків та належним чином виконати вимоги, передбачені ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Факт скоєння правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 401/2018 від 01.10.2018 року, щорічною декларацією ОСОБА_1 за 2017 рік, інформацією, яка міститься на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - за посиланням https://public.nazk.gov.ua/search, копією електронної декларації ОСОБА_1, протоколом Чернеччинської сільської виборчої комісії від 29.10.2017 року, копією рішення І сесії сьомого скликання Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області від 01.12.2017 про початок повноважень депутатів Чернеччинської сільської ради.

Аналізуючи положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не знаходить будь-яких законних підстав не довіряти доказам, наданим до протоколу про адміністративне правопорушення.

За висновком суду ОСОБА_1, являючись суб'єктом декларування та суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за 2017 рік, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тому кваліфікацію її дій за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд вважає вірною.

Однак, суд вважає невірним посилання в протоколі про дату вчинення адміністративного правопорушення - 27.07.2018 року, оскільки фактично подія правопорушення відбулася 02.04.2018 року (в перший день, коли особа не виконала вимоги закону і не подала декларацію), а 27.07.2018 року - правопорушення припинено шляхом подачі особою декларації.

Суд не знаходить обставин, що відповідно до ст.ст. 34, 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пом'якшують та обтяжують адміністративне стягнення ОСОБА_1

Під час розгляду справи судом враховано, що ОСОБА_1 неодноразово належним чином була сповіщена судовими повістками про час та місце судового розгляду 16.10.2018 року о 15.00 год., 26.10.2018 року о 10.00 год., 28.11.2018 року о 14.00 год., 10.12.2018 року о 11.00 год., 21.12.2018 року о 09.30 год., 08.01.2019 року о 10 год., особисто і через представника, але до суду не прибула.

Перевіряючи надані ОСОБА_1 відомості щодо її хвороб, суд встановив істотні суперечності в наданих довідках /а.с. 92, 93, 94, 95/, які спростовані довідкою лікаря Сонячненської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини ОСОБА_2, яка надійшла до суду 04.01.2019 року.

Враховуючи процесуальну поведінку особи, що притягується до адміністративної відповідальності, заяви про відвід судді, небажання реалізувати свої процесуальні права особисто в судовому засіданні, усталену судову практику Європейського суду з прав людини щодо оцінки поведінки особи та її вплив на тривалість розгляду справи, суд не знаходить порушень прав ОСОБА_1, визначених ст.. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі і право на доступ до суду, оскільки в справі є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, надані докази про поважну причину неявки до суду суд визнав неспроможними, застосовані судом заходи процесуального примусу у вигляді приводу позитивних результатів не дали у зв'язку із відсутністю особи за місцем проживання.

Згідно ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р., «не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст.6 §1 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

В іншому своєму рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), ЄСПЛ зазначив, що «заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

Слід відмітити, що необґрунтоване, за переконанням суду, зволікання з боку ОСОБА_1 у розгляді даної справи могло призвести до спливу визначених законом строків розгляду справи та негативних наслідків у виді безпідставного закриття провадження у справі, що є неприпустимим, оскільки зводиться нанівець легітимна мета провадження у справі про адміністративне правопорушення (охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством тощо) та унеможливлення існування розумної пропорційності між використаними судом засобами та поставленою метою.

За переконанням суду ОСОБА_1 особисто та через представника ознайомилася з матеріалами справи, мала достатньо часу для підготовки до судового розгляду, але таким правом свідомо не скористалася.

За висновком суду, протокол про адміністративне правопорушення був складений уповноваженою законом особою та розглянутий судом на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв'язку з іншими доказами, є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При призначенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, невеликий ступінь суспільної шкоди та шкідливих наслідків, особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання, виховує неповнолітню дитину, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність.

За переконанням суду встановлені судом відомості про особу ОСОБА_1 істотно знижують її суспільну небезпечність, що вказує на малозначність скоєного нею правопорушення.

За змістом ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З огляду на викладене, суд вважає можливим застосування до ОСОБА_1 положення ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнити її від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення та обмежитися усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 34-36, ст. 268, ч.1 ст. 172-6, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ухвалив:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обмежитись усним зауваженням, провадження у справі - закрити.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду Сумської області протягом 10 днів з дня її ухвалення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області О.О. КОВАЛЬОВА