Провадження № 33/801/899/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Матківська М. В.,

розглянувши з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ «Метрополіс» (м. Київ) торговим представником по Вінницькій області, до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП,

Встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124 та 122-4 КУпАП, та притягнуто його до адміністративної відповідальності у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384,20 грн.

За змістом постанови суду ОСОБА_1 21 вересня 2019 року о 21 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом Hyundai Accent, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Ширшова в м. Вінниці, під час руху заднім ходом допустив зіткнення з автомобілем Renault Clio, номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого водій залишив місце ДТП, до якої був причетний. Водій ОСОБА_1 порушив п. 10.9., 2.10. (а) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить постанову суду змінити в частині виду накладеного стягнення, замінивши обраний судом першої інстанції вид стягнення на штраф.

Зазначив, що при призначенні виду стягнення суд першої інстанції не врахував дані про його особу, зокрема, те, що він свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, в повному обсязі відшкодував завдані збитки потерпілому, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, а також те, що автомобіль використовуються ним у робочих цілях та позбавлення права керування ставить його у скрутне становище, оскільки можливості іншого способу заробітку він не має.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити. При цьому пояснив, що він працює торговим представником по Вінницькій області і за умовами роботи він використовує свій власний автомобіль у робочих цілях, а без посвідчення водія він не зможе працювати на даній посаді, тобто залишиться без роботи, без заробітної плати, а у нього на утриманні знаходиться неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , студент та батьки-пенсіонери, які проживають у м. Бар Вінницької області. Крім цього він раніше не притягувався до адміністративної і кримінальної відповідальності, свою вину визнав, розкаявся, пояснивши, що з місця пригоди не втікав, а зіткнення було не значним і він його не відчув, а також повністю розрахувався із потерпілим, про що той надав йому відповідну розписку, що претензій немає. Коли працівники поліції на наступний день повідомили йому про пригоду, він зразу ж приїхав до них, щоб все владнати. На його автомобілі видно лише потертості, які виникли від доторку до автомобіля потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Направлена на його адресу судова повістка повернулася не врученою по зазначеній поштою причині: «відсутні».

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованими ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, на виконання вимог зазначених статей 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що 26 вересня 2019 року о 21 год. 40 хв. в м. Вінниці по вул. Ширшова, 20 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Hyundai Accent, номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом допустив зіткнення з автомобілем Renault Clio, номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Після даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 місце ДТП залишив.

Вказані обставини зафіксовані протоколами про адміністративне правопорушення серії ОБ № 133226 від 27 вересня 2019 року та серії ОБ № 133227 від 27 вересня 2019 року, а також підтверджуються схемою місця ДТП, яка складена 26 вересня 2019 року о 21 год. 40 хв. за участю потерпілого ОСОБА_3 , який керував автомобілем Renault Clio, номерний знак НОМЕР_2 , де зафіксовано наявні у автомобіля пошкодження (задня права дверка, заднє праве крило та бампер); актом огляду транспортного засобу від 27 вересня 2019 року, в якому зазначено, що на транспортному засобі Hyundai Accent, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , виявлено потертість лакофарбового покриття задньої правої частини.

Пунктом 10.9. Правил дорожнього руху встановлено, що під час руху заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. Відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, встановлено статтею 124 КУпАП.

Пунктом 2.10. (а) Правил дорожнього руху передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Відповідальність за залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, встановлено статтею 122-4 КУпАП.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеним порушення ОСОБА_1 пунктів 10.9. та 2.10. (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтями 122-4 та 124 КУпАП, за обставин, зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення та такий висновок суду першої інстанції ОСОБА_1 не оспорюється.

Проте, зазначивши в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні пунктів 10.9. та 2.10. (а) Правил дорожнього руху, а саме в тому, що, керуючи транспортним засобом, під час руху заднім ходом допустив зіткнення з іншим транспортним засобом, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого ОСОБА_1 залишив місце ДТП, у вступній, описовій та мотивувальній частинах оскаржуваної постанови суд першої інстанції помилково зазначив лише про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; посилання на ст. 122-4 КУпАП у вступній, описовій та мотивувальній частинах оскаржуваної постанови відсутнє.

ОСОБА_1 оскаржив постанову суду лише в частині застосованого до нього судом першої інстанції виду адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно зі ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

За правилами частини другої статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні стягнення згідно вимог частини другої статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обираючи вид адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , врахувавши характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, відсутність обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність, суд першої інстанції без належного на те обґрунтування перейшов до більш суворого стягнення, передбаченого статтею 124 КУпАП - позбавив ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на один рік, а відтак не в повній мірі виконав вимоги закону щодо визначення виду стягнення.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 свою вину у вчинених правопорушеннях визнав повністю, відшкодував завдані збитки потерпілому ОСОБА_3 , до адміністративної відповідальності притягується вперше, автомобіль використовує в тому числі у робочих цілях. Зазначені обставини дають підстави для накладення на правопорушника більш м`якого адміністративного стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП змінити в частині виду накладеного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (триста сорок грн.).

Вступну, описову та мотивувальну частини постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2019 року доповнити посиланням про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська