Справа № 355/1248/19
Провадження № 3/219/3790/2019
П О С Т А Н О В А

про адміністративне правопорушення

05 листопада 2019 року

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Шевченко Л.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Т.в.о. заступника командира батальйону патрульної поліції в м. Борисполі

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 06.12.2000 року Артемівським РВ УМВС України в Донецькій області, працюючого водієм, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

16.08.2019 командиром взводу №1 роти №1 БПП в м. Бориспіль Київської області старшим лейтенантом поліції Бородавко М.В., складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 192051 про те, що 16.08.2019 року об 02 годині 40 хвилині на 77 км автодороги Київ-Харків у Баришівському районі Київської області водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом здійснив стоянку поза межами населеного пункту і поза межами спеціального майданчику, а саме в межах автодороги, чим порушив вимоги п.п.15.11 Правил дорожнього руху України. Також при перевірці документів було встановлено, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 не пройшов обов`язків технічний контроль, правопорушення вчинене повторно (постанова ЕАВ №1311833 від 09.07.2019 року), чим порушив вимоги п.31.3 Правил Дорожнього руху України. В протоколі вказується, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 121 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Павличук В.П. не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, враховуючи необхідність розумного строку розгляду справи, вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В силу ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п. п. 15.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі Правила) «у темну пору доби і в умовах недостатньої видимості стоянка поза населеними пунктами дозволяється лише на майданчиках для стоянки або за межами дороги».

Згідно пі.п. 31.3. Правил забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: б) якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю, відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначеніЗаконом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Положеннями ч. 8 цієї статті визначено, що на кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

При цьому, порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначено постановою КабінетуМіністрів України від 30.01.2012р.№ 137 (далі - Порядок № 137).

Відповідно до п. 1 Порядку № 137, порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі - Порядок) визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

За приписами п. 3 Порядку № 137 періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

За вимогою власника обов`язковий технічний контроль транспортного засобу, який зареєстрований в установленому порядку, але не підлягає обов`язковому технічному контролю, проводять за процедурою, визначеною цим Порядком.

Частина 3 ст. 121 КупАП визначає,що керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, -

тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

У той же час згідно з вищевказаним Порядком № 137

акт невідповідності технічного стану - документ, що містить дані про транспортний засіб, його власника, коди оцінки невідповідності, в якому відображають результати перевірки технічного стану транспортного засобу;

замовник - власник транспортного засобу або уповноважена ним особа.

З матеріалів справи вбачається, що даний автомобіль є власністю ОСОБА_2 , дата реєстрації автомобіля 02.02.2019 року.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 192051 від 16.08.2019 року зазначено, що порушення вчинено повторно (постанова ЕАВ № 1311833 від 09.07.2019 року). Однак, в матеріалах справи відсутня належним чином завірена копія вказаної постанови і відсутні дані, що станом на момент вчинення даного правопорушення ця постанова набрала законної сили, адже вона є єдиним доказом притягнення особи до адміністративної відповідальності. В копії постанови відсутній підпис особи, яка винесла постанову, доказ отримання даної постанови ОСОБА_1 . З відеозапису, доданому до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив, що йому відомо, що така постанова складалася, але доказів її підписання Вороніним та набрання чинності даної постанови не додано.

Згідно з роз`ясненнями п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» на кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу.

Згідно з п.22 Порядку № 137 передача інформації до загальнодержавної бази даних про результати обов`язкового технічного контролю, яка ведеться територіальним органом з надання сервісних послуг МВС, здійснюється кожної зміни з використанням електронних засобів зв`язку.

Суду не надано належного доказу, який би підтвердив не дотримання строку проведення обов`язкового технічного контролю автомобіля марки DAF моделі 95 XF 430 державний номер НОМЕР_2 з датою реєстрації 02.02.2019 року. Суд зазначає, що сама тільки постанова серії ЕАВ № 1311833 від 09.07.2019 року не може бути беззаперечним доказом вини, а інших достатніх доказів вини ОСОБА_1 не надано, що унеможливлює встановити наявність в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17 звернув увагу на наступне.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 "б" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Однак, стосовно ОСОБА_1 не виносилась постанова про притягнення його до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, а саме п. п. 15.11, який визначає «у темну пору доби і в умовах недостатньої видимості стоянка поза населеними пунктами дозволяється лише на майданчиках для стоянки або за межами дороги», яке пред`являлось останньому перед складанням протоколу за порушення п. 31.3 Правил. Тому поліцейський неправомірно вимагав від ОСОБА_1 документи щодо технічного стану автомобіля. Про аналогічне висловлено правову позицію у вищезгаданій постанові Верховного Суду.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в адміністративній справі підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, приходжу висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху України, а висновок співробітника поліції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, не ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, оскільки в ході судового розгляду не здобуто прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини останнього.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 121 ч. 4 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. В.Шевченко