КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
м. Київ, вул. Солом`янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 01.10.2019 року ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 01.10.2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 21.07.2019 року о 03 год. 30 хв. по пр. Свободи в м. Києві керував автомобілем «ЗАЗ» д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат Александров Д.О. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги Александров Д.О. зазначає, що суд з недостатньою повнотою з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказує, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду, встановленого КУпАП та Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", а ОСОБА_1 автомобілем не керував.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Александрова Д.О., які підтримали апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 надав пояснення, які відповідають змісту апеляційної скарги та просив її задовольнити з наведених в ній підстав. Додатково зазначив, що факт вживання алкогольних напоїв він не заперечує, але керування автомобілем він не здійснював.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , рапорті працівників поліції, результатах перегляду відеозапису з камер нагрудного спостереження працівника патрульної поліції.

Зокрема, вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 342114 від 21.07.2019 року, ОСОБА_1 21.07.2019 року о 03 год. 30 хв. по пр. Свободи, 1/60 в м. Києві керував автомобілем «ЗАЗ» д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку як за допомогою технічного приладу , так і у лікаря нарколога (а.с. 4).

Аналогічні дані викладені і в рапорті працівників поліції (а.с. 3).

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" при проведенні огляну на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 342114 від 21.07.2019 року відповідає положенням ст. 256 КУпАП та містить підписи свідків.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 або його захисник не надали.

Доводи апеляційної скарги в частині не керування ОСОБА_1 транспортним засобом сторона захисту не підтвердила будь-якими доказом.

Разом з тим, дані доводи спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_1 жодного разу не заперечив факт керування ним автомобілем.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність в діях складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 01.10.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя