№ 566/1742/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 року смт. Млинів, Рівненська обл.

Суддя Млинівського районного суду Рівненської області Бандура А.П. розглянувши матеріали, які надійшли від Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітньої ОСОБА_1 за ч.1 ст.175-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Млинівського районного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітньої ОСОБА_1 за ч.1 ст.175-1 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітньої ОСОБА_1 необхідно повернути до Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ст. 13 КУпАП зазначено, що до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

У відповідності до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка вчинила правопорушення, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З матеріалів справи вбачається, протокол про адміністративне правопорушення відносно неповнолітньої ОСОБА_1 складено без дотримання вимог ст. 256 КУпАП, так як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №159850 від 13 грудня 2018 року відносно неповнолітньої ОСОБА_1 не було залучено батьків останньої, що є її законними представниками, чи адвоката, або іншу особу, уповноважену на представництво інтересів неповнолітніх.

Крім цього, до протоколу не долучено докладні відомості про особу неповнолітньої, з вказівкою місця навчання (або роботи), наявності самостійного заробітку, інших обставин, що характеризують її особу.

Також, до протоколу не долучено доказів, які б вказували на вік особи правопорушника, який має бути точно встановлений через долучення до матеріалів справи копії паспорту або, якщо він ще не отриманий, копії свідоцтва про народження особи.

Обовязково до протоколу має бути долучено пояснення батьків неповнолітнього або осіб, що їх заміняють, з метою встановлення психофізіологічного стану неповнолітнього правопорушника, умов, в яких він проживає, та вирішення питання про належне виконання батьками обовязків з виховання своєї неповнолітньої дитини.

Відповідно до п.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листолпада 2015 року № 1376, під час складання протоколу про адміністративне затримання посадова особа, що його здійснює, розяснює особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» та пунктів 2, 10 Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1363, під час складання протоколу про адміністративне затримання особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, розяснюється її право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги.

Так як особа, відносно якої складено адміністративний протокол є неповнолітньою, то працівники поліції повинні були б розяснити неповнолітній ОСОБА_1 її права на отримання безоплатної вторинної правової допомоги.

Відповідно до п. 52 рішення ЄСПЛ від 05 лютого 2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема, спосіб отримання доказів, було справедливим.

Встановлені у справі обставини свідчить про істотні сумніви щодо дотримання прав особи під час фіксування правопорушення працівником поліції, що тягне за собою недопустимість зібраних доказів у справі.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (з наступними змінами та доповненнями), визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Разом з тим, в разі необхідності внесення будь-яких доповнень чи змін до протоколу, складається рапорт на ім'я начальника відділу поліції, який в подальшому приєднується до адміністративного матеріалу.

Таким чином, з огляду на вказані недоліки в матеріалах справи, суд позбавлений можливості повно, об'єктивно та всебічно з'ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом за відсутності необхідних вихідних даних.

Наведені обставини унеможливлюють об'єктивний розгляд справи по суті, оскільки неправильне, неповне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення унеможливлює визнання судом здобутих по справі доказів належними та допустимими, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

Враховуючи викладене, зазначений матеріал слід повернути до Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області для усунення виявлених недоліків.

На підставі наведеного,

керуючись ст. 256, п.2 ст. 278 КУпАП,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення №566/1742/18, номер провадження 3/566/56/19 про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітньої ОСОБА_1 за ч.1 ст.175-1 КУпАП повернути до Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області на доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура