Справа № 463/6093/18 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 33/811/514/18 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі судді апеляційного суду Партики І. В., з участю ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2018 року,

встановив:

постановою Личаківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. , 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 352,4 грн. судового збору.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 3 жовтня 2018 року о 19 год. 40 хв., на вул. Сахарова, 46а у м. Львові, керуючи автомобілем марки «Lexus ES350», р. н. ВС0035СВ, проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не реагував її зміну, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Toyota Avensis», р. н. KNK675, який перебував в нерухомому стані, в результаті ДТП транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень, чим завдано матеріальних збитків. Крім того, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, не залишився на місці події та не повідомив про подію підрозділ поліції, чим порушив п.п. 2.3 (б, д), 2.10 (а, д)10.1, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

У поданій апеляції скаржник, не погоджуючись із постановою суду, просить її змінити та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. окрім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскілки такий пропущений з поважних причин.

При цьому вказує, що його робота повязана із керуванням транспортним засобом, що є його єдиним джерелом доходу, а тому позбавлення його права керування транспортними засобами завдасть значної шкоди йому та його сімї. Акцентує увагу на тому, що внаслідок вчиненого адміністративного правопорушення не було завдано шкоди життю та здоровю іншим учасникам ДТП.

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

З огляду на те, що розгляд справи проводився за відсутністю ОСОБА_1, а копію постанови він отримав 05.12.2018 року, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Згідно зі ст. ст. 23, 33 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, суд першої інстанції при накладенні стягнення на ОСОБА_1 врахував особу правопорушника, тяжкість вчиненого, відсутність обставин, що помякшують відповідальність, заподіяння ним майнової шкоди потерпілому, а також спробу ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності за вчинене.

З огляду на вищенаведене, а також на поведінку ОСОБА_1 після вчинення адміністративного правопорушення, який спробував уникнути адміністративної відповідальності, залишивши місце ДТП, вважаю, що накладене на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Тому постанову Личаківського районного суду м. Львова від 27.11.2018 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.11.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду ОСОБА_2