ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/627/19
Єдиний унікальний № 331/3986/19 Головуючий в 1-й інстанції Пивоварова Ю.О.
Категорія - ст. 124 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участю захисника Келембет М.В., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Келембет М.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, студентку 4 курсу Запорізького національного університету, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУАП, і накладено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. на користь держави.

Згідно з постановою суду, 29.07.2019 року о 13 год. 00 хв. на перехресті вул. Дніпровської та Прибережної автомагістралі у м. Запоріжжі ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Audi A4», Д.Н. НОМЕР_1 , не надала перевагу пішоходу, який рухався по пішохідному переходу, не зменшила швидкість аж до повної зупинки та скоїла наїзд на пішохода - громадянина ОСОБА_2 , після чого залишила місце дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок ДТП пішохода ОСОБА_2 травмовано, завдано матеріальних збитків останньому внаслідок пошкодження електронної книги, а також пошкоджено автомобіль. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.10 «а», п. 18.1 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник Келембет М.В., вважає вказану постанову незаконною, такою, яка не відповідає фактичним да дійсним обставинам справи, а також вимогам закону. Вважає, що водій автомобіля «Audi A4» зменшив швидкість автомобіля до повної зупинки та надав перевагу пішоходу. Під час надання пояснень в судовому засіданні - представником ОСОБА_3 .Т., потерпілим ОСОБА_4 П ОСОБА_5 та свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зазначалось, що водій автомобіля «Audi A4», зупинився на пішохідному переході та надав перевагу пішоходам, які рухались по ньому. Однак, суд не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_6 яка на своєму автомобілі рухалась на зустрічній смузі і теж зупинилася перед пішохідним переходом для пропуску осіб які рухались по ньому, а мотивував рішення саме свідченнями потерпілого ОСОБА_2 та його товариша свідка ОСОБА_7 .

Водій ОСОБА_1 залишилась на місці пригоди, не створюючи аварійної обстановки на дорозі. Зауважує, що ОСОБА_1 вислухавши лайки та погрози пішохода ОСОБА_2 розуміючи що дана ситуація ним повністю спровокована, у зв`язку з відсутністю події ДТП та з метою не ускладнення руху транспортних засобів, від`їхала "вище" по вулиці Дніпровській, припаркувала свій транспортний засіб та сама викликала поліцію для з`ясування спровокованої ситуації. Дочекавшись приїзду поліції, ОСОБА_1 разом зі співробітниками органів поліції повернулась до ОСОБА_2 , який залишався біля узбіччя. Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Також вважає, що жодних ознак, які б свідчили, що сталася саме дорожньо-транспортна пригода не було. Більш того, як вважає водій ОСОБА_1 , дана ситуація була спровокована саме ОСОБА_2 . Зауважує, що пояснення свідка ОСОБА_7 відрізняються від пояснень всіх інших учасників процесу. Незважаючи на дані суперечності, суд першої інстанції надав перевагу та взяв за основу під час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його товариша - свідка ОСОБА_7 .

Вважає, що матеріальні збитки у даній справі відсутні. Водій ОСОБА_1 стверджує, що в руках чоловіка, який перебігав дорогу, не було жодних речей. ОСОБА_2 ні їй, ні по приїзду органам поліції не говорив про пошкодження будь-яких його особистих речей. Окрім фото пошкодженої електронної книги та пояснень самого потерпілого, будь-які інші докази, що дії водія ОСОБА_1 призвели до пошкодження даної електронної книги - відсутні. В протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, які саме збитки завдано та кому їх завдано взагалі. Вважає, що суд першої інстанції під час судового засідання та винесення оскаржуваної постанови не з`ясував наявність/відсутність причинного зв`язку пошкодження електронної книги з діями водія автомобіля «Audi A4» ОСОБА_1 .

Відсутній причинно-наслідковий зв`язок, оскільки водій, ОСОБА_8 , стверджує, що наїзду на пішохода ОСОБА_2 не було. Побачивши, що чоловік перебігає дорогу в неустановленому місці по діагоналі, вона різко загальмувала. Автомобіль було зупинено на відстані не менше метра перед чоловіком. Ніяких тілесних ушкоджень водій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_2 не спричиняла. Також, вона стверджує, що жодних нарікань на біль в ногах ОСОБА_2 не висловлював. В своїх поясненнях з даного приводу ОСОБА_2 вказав, що він викликав швидку допомогу, але на його прохання в наданні медичної допомоги оператором було відмовлено у зв`язку зі сприйняттям даного звернення за несерйозне, та таке, що схоже на звичайний конфлікт на дорозі. З матеріалів судової справи, а саме з довідки виданої травмпунктом 9-ї МКЛ, у ОСОБА_2 виявлено забій та садни правої гомілки та зі слів пацієнта у вказаній довідці записано, що вони отримані в результаті ДТП. Далі, під час судового засідання, ОСОБА_2 було подано додаткові довідки з медичних установ, які датовані вже наступними днями, та в яких вже було виявлено забій, гематоми та садни обох кінцівок. На підставі вказаних довідок ОСОБА_2 стверджував, що дані тілесні ушкодження зумовили його перебуванню на двотижневому лікарняному.

Однак незважаючи на вказане, суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що діагноз та характеристика тілесних ушкоджень в поданих ОСОБА_2 довідках з медичних установ - різняться. Також вважає, що недоведеним залишився і той факт, що зазначені тілесні ушкодження були отримані ОСОБА_2 саме від дій водія ОСОБА_9 та взагалі були отримані саме 29.07.2019 року. Сам факт звернення до медичної установи та запис на довідці зверху «ДТП» медичним працівником зі слів ОСОБА_2 - не доводить такого факту. Дані зауваження були висловленні представником ОСОБА_10 ЯЛ ОСОБА_5 - адвокатом Келембет М.В. однак, незважаючи на вказані зауваження, суд першої інстанції не взяв даний факт до уваги.

Вказує на відсутність видимих ознак ДТП на автомобілі, оскільки в протоколі огляду транспортного засобу від 29.07.2019 року, зазначено: «при огляді автомобіля зовнішніх механічних пошкоджень не виявлено, на правому лівому крилі наявна потертість лакового нашарування...». В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 зазначила, що була присутня при огляді автомобіля «Audi A4» та при складанні протоколу огляду транспортного засобу, та що будь-які видимі механічні пошкодження транспортного засобу були відсутні. Більш того, свідок пояснила, що при огляді - весь транспортний засіб був брудний, та навіть бруд та пил на капоті, крилі були не стерті, лише були видимі відбитки від рук. Скоріш за все, вони з`явилися саме від дій ОСОБА_2 , який бив руками по капоту після зупинки авто.

Огляд автомобіля слідчим, пояснення водія ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_6 спростовують дані події. Дані протоколу вказані вище, також фактично спростовують пояснення ОСОБА_2 щодо наїзду на нього та сам факт вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Однак, незважаючи на такі обставини, суд першої інстанції не надав даним фактам належної оцінки та не взяв їх за основу при вирішенні питання про наявності/відсутності вини водія ОСОБА_1 та взагалі при оцінці наявності події самої дорожньо-транспортної пригоди.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону.

Суду не надано жодних доказів того, що даний протокол складений посадовою особою, і те, що ця посадова особа кимось була уповноважена на такі дії.

Дана пригода сталася 29.07.2019, а протокол про адміністративне правопорушення був складений 30.08.2019. Зазначене доводить, що не матеріали долучили до протоколу, а навпаки протокол про адміністративне правопорушення долучили до матеріалів справи. В даному випадку, протокол складений не на місці ДТП та більш ніж через місяць - що є також незаконно. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений не уповноваженою на те особою, без доказів наявності таких повноважень, не на місці ДТП, до протоколу взагалі нічого не долучалося, а тому наявні в адміністративній справі матеріали взяті невідомо звідки і невідомо на якій правовій підставі, не зазначено, яка саме матеріальна шкода була завдана та кому саме. З огляду на вказане, сам протокол про адміністративне правопорушення не відповідав вимогам закону, і не підлягав розгляду у суді.

Під час розгляду в суді першої інстанції не було надано доказів та взагалі не було доведено наявність пошкоджень самого транспортного засобу яким керувала водій ОСОБА_1 , не надано доказів та не доведено пошкодження майна потерпілого ОСОБА_2 окрім наданих фото пошкодженої невідомо коли та ким електронної книги.

Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні захисника Келембет М.В., яка підтримала апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновки суду щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.07.2019 року, поясненнями потерплого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_7 , копією видаткової накладної № 4 від 21.02.2017 року на придбання електронної книги, фото пошкоджень електронної книги, що підтверджує факт спричинення матеріальних збитків, що є обов`язковою складовою складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні суду першої інстанції, потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що він йшов в бік парку Дубовий Гай, переходив дорогу по пішохідному переходу на перехресті з круговим рухом. Він вийшов на пішохідний перехід, перших два ряди автомобілів зупинились, у третьому рухалась дівчина, яка виїхала майже на середину пішохідного переходу та лише тоді зупинилась. Він почав її обходити, але в цей час авто різко почало свій рух, внаслідок чого вдарило його по ногах, від удару він упав на капот автомобіля. Зазначив, що він тримав в руках сумку із електронної книгою, яка після падіння була пошкоджена. Тоді він підійшов до водія та сказав, що викликає поліцію, але дівчина - водій уїхала з місця ДТП, а він залишився чекати поліцейських. Поліція приїхала півтори години потому та стали переконувати його, що нічого не сталось, але викликали швидку медичну допомогу. На цей час у нього вже були набряки та садна у ділянці гомілок обох ніг. Його одразу відвезли до 9-ї лікарні, зробили рентген, аналіз на наявність алкоголю в організмі. Після цього він ще два тижні перебував на лікарняному. До сьогодні водій не вибачилась та не відшкодувала йому матеріальні збитки, які він зазнав внаслідок наїзду автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_7 розповів, що він є товаришем ОСОБА_2 , 29.07.2019 року вони домовились зустрітись біля парку Дубовий Гай о першій годині дня. Він вже був на місці та бачив, як ОСОБА_2 почав переходити дорогу по пішохідному переходу на перехресті із кільцевим рухом. У цей момент несподівано авто білого кольору, яке стояло у крайній лівій смузі, почило свій рух та збило з ніг ОСОБА_2 , який впав на капот, авто рухалось ще кілька метрів, зупинилось, після чого залишило місце ДТП. Хто саме був за кермом він не знає. Одразу після цього він підійшов до ОСОБА_2 та запитав про стан його здоров`я, той відповів, що перебуває у шоці та буде викликати поліцію. Так як поліцію необхідно чекати довго, він пішов у власних справах та далі про події знає лише зі слів ОСОБА_2 .

Допитана у судовому засіданні суду першої суду свідок ОСОБА_6 пояснила, що 29.07.2019 року рухалась на своєму авто «Субару» в бік мікрорайону Піски в крайній лівій смузі руху. На «кільці» біля ОСОБА_11 Гаю вона зупинилась перед пішохідним переходом. Бачила, що по зустрічній смузі руху також переходять дорогу пішоходи. Побачила потерпілого ОСОБА_2 , який перебігав дорогу за пішохідним переходом по діагоналі. Перед ним зупинився автомобіль Ауді білого кольору, після чого чоловік став кричати на водія-дівчину та погрожувати, що він буде вимагати для неї суворого покарання. Вона не зрозуміла, чому чоловік звинувачує водія, оскільки ніяких правопорушень не відбулося. Вона припаркувала свій автомобіль та підійшла, щоб розібратися у подіях, але чоловік був дуже агресивний та не бажав спілкуватися, продовжуючи вимагати гроші. Через декілька хвилин вона поверталась через це ж перехрестя та бачила автомобілі поліції та швидкої медичної допомоги, яким залишила свої дані як свідка по справі. Також була присутня під час огляду автомобіля дівчини-водія, який не мав будь-яких пошкоджень.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються як протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, так і іншими документами.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім того, статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.18.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Згідно п. 2.10 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Суд першої інстанції дав обґрунтовану оцінку матеріалам справи, які свідчать про недотримання ОСОБА_1 п. 18.1 ПДР та п. 2.10 а ПДР, що стало причиною ДТП.

Суд першої інстанції законно та обґрунтовано прийшов до висновку, з чим погоджується і апеляційний суд, про те, що пішохід ОСОБА_2 почав перетин проїзної частини по пішохідному переходу, тому усі водії повинні були виконувати вимоги п. 18.1 ПДР України в частині надання дороги пішоходу. Усі допитані у судовому засіданні свідки пояснили, що автомобіль ОСОБА_1 заїхав на пішохідний перехід, де зупинився, пропускаючи пішоходів. У подальшому, як пояснили у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_7 , автомобіль несподівано розпочав рух у момент перебування пішохода ОСОБА_2 перед автомобілем на пішохідному переході, внаслідок чого пішохід контактував із автомобілем, отримавши в результаті тілесні ушкодження, які характерні для зіткнення із автомобілем (у районі гомілок обох ніг), що підтверджується медичними документами, дослідженими судом, а також зазнав матеріальних збитків, оскільки було пошкоджено його особисте майно - електронна книга, яка знаходилась при ньому.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що доводи представника правопорушника про те, що пішохід міг отримати тілесні ушкодження в іншому місці, спростовуються медичними документами, а саме: картою виїзду швидкої допомоги та копією амбулаторної карти ОСОБА_2 , у якій зазначені ті самі тілесні ушкодження, які були виявлені одразу на місці ДТП. Крім того, суддя зазначає, що ОСОБА_2 з місця пригоди не уходив, очікував приїзду поліцейських, які викликали швидку допомогу, якою і був доставлений до медичного закладу за місцем проживання.

Суд також вважав необґрунтованими, з цим також погоджується суд апеляційної інстанції, що посилання представника правопорушника на відсутність пошкоджень на автомобілі як на доказ невинуватості її довірителя, оскільки, враховуючи невелику швидкість та, відповідно, силу удару (так як автомобіль тільки розпочинав свій рух після зупинки), відсутність пошкоджень на автомобілі не є визначальним для встановлення факту контакту автомобіля із тілом потерпілого.

Суд першої інстанції критично оцінив пояснення свідка ОСОБА_6 в частині того, що наїзду на пішохода не відбулося, оскільки вона, як учасник дорожнього руху, а саме: водій, який перебуває за кермом та рухається про проїзній частині, могла з об`єктивних причин не бачити усі події з початку і до кінця, які відбувалися на зустрічній смузі для руху. Крім того, її пояснення спростовані у судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_2 , а також іншими доказами по справі (зокрема, медичними документами).

В підтвердження порушення ОСОБА_1 п. 2.10 ПДР, представник правопорушника у судовому засіданні не заперечувала факту залишення місця наїзду на пішохода водієм, пояснюючи це небажанням утруднювати рух іншого транспорту.

З вказаного вбачається, що суд першої інстанції дав правильну оцінку всім наявним доказам, та належним чином мотивував у постанові свої висновки, які відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином наявними доказами про справі повністю підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, бо вони є необґрунтованими та не істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши характер вчиненого правопорушення, та особу правопорушника.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника Келембет М.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу Справа № 331/3986/19