Дата документу Справа № 317/3483/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/21/19 Головуючий в 1 інст. Ачкасов О.М.
Єдиний унікальний №317/3483/18 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 його захисника - адвоката Пономаренка Є.А.,розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 з апеляційною скаргою останнього, на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 13 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в:

постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 13 листопада 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1,із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Також постановлено стягнути судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, 09.10.2018 р. о 23 годині 18 хвилин, ОСОБА_2, керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_2, в м. Запоріжжі, у Вознесенівському районі, на перехресті вул. Нижньодніпровська - Прибережна магістраль, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів), від огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі КУ ЗОНД ЗОР, в присутності двох свідків, від керування транспортним засобом був відсторонений шляхом передачі управління тверезому водієві, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, постанова судді винесена з порушенням процесуального права, зокрема його права на захист. В обґрунтування своїх доводів посилається на те що йог не було ознайомлена з матеріалами справи, не надано можливість скористатися послугами адвоката. Вказує що суд не викликав і не допитав свідків і не оглянув відеозапис, долучений до матеріалів справи. Крім того апелянт зазначає, що в постанові судді, як на доказ його вини робиться посилання на направлення водія на огляд в КУ «ЗОКНД» ЗОР, однак вказане направлення він від поліцейських не отримував.

Таким чином, апелянт просить скасувати постанову і постановити нову, залучити до участі у справі його захисника - адвоката Пономаренка Є.А., допитати свідків і інспектора поліції, яка склала протокол.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції апелянта та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили постанову судді скасувати, адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Зі змісту ст. 283 КУпАП випливає, що постанова суду має бути вмотивованою.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суддя місцевого суду дотримався в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки суду, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №405149 від 09.10.2018 року; довідкою УПП у Запорізькій області; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапортом працівника УПП в Запорізькій області; поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5; розпискою ОСОБА_2; відеозаписами з відеореєстраторів.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 09.10.2018 серії БД №405149, ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан сп'яніння.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст.252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст.251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв'язку з чим, вірно встановив фактичні обставини справи щодо керування ОСОБА_2, транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння і відмови від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Доводи щодо порушень інспекторами поліції порядку оформлення матеріалів справи, є необґрунтованими і повністю спростовуються відеозаписом, який долучений до матеріалів справи, на якому зафіксовано обставини щодо подій 09.10.2018 року та категоричної відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Стосовно порушення права на захист в сенсі того, що справа розглянута за відсутності ОСОБА_2 та його захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені в апеляційній скарзі порушення суддею дійсно мають місце, однак ці права були відновлені під час розгляду апеляційною інстанцією.

Відповідно до ст.268 КУпАП в засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захиснику було забезпечено право для надання пояснень та доказів на спростування висновків суду першої інстанції щодо його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, однак таких доказів суду апеляційної інстанції не надано.

Вина ОСОБА_2 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є очевидною та підтверджується матеріалами справи.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі держави.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є очевидною і повністю підтверджується матеріалами справи.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 13 листопада 2018 року, якою ОСОБА_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас