Справа 588/1468/19
Номер провадження 3/573/806/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув матеріал, який надійшов з Тростянецького районного суду Сумської області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працює в СФ ТОВ «Металоцентри Комекс» м.Суми,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2019 року до Білопільського районного суду Сумської області з Тростянецького районного суду Сумської області за підсудністю надійшов адміністративний матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №024856 від 12 серпня 2019 року, складений інспектором Тростянецького ВП ГУНП в Сумській області Пахненко В.І. відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: 12 серпня 2019 року о 09:30 год. по вул. Лісна, 23 в м. Тростянець Сумської області керував транспортним засобом: мотоциклом CRUISI, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння ухилився шляхом відмови в присутності двох свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав повністю, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №024856 від 12 серпня 2019 року, заперечував, суду зазначив, що 12 серпня 2019 року в м. Тростянець він рухався на мотоциклі і його зупинили працівники поліції без будь-яких на це підстав, про що він їм сказав. Але це не сподобалось і один із інспекторів зразу вказав, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 заперечив це і запропонував їм дати йому продути Драгер або поїхати в лікарню, на що теж отримав відмову. Після цього його відпустили і він поїхав в напрямку м. Суми. Ніякі документи він в цей день працівникам поліції не підписував, протоколу не отримував. Тому для нього було великою новиною, що його викликали перший раз до Тростянецького районного суду, де він і дізнався про існування протоколу щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Під час бесіди з поліцейським у нього була нагрудна відеокамера, але чомусь відеозапису до протоколу вони не додають. Також виникає питання, якщо він був в стані алкогольного сп`яніння і відмовися проходити огляд на стан сп`яніння, то чому його не відсторонили від керування транспортним засобом і дозволили рухатись до Білопільського району.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в судовому засіданні підтвердження не знайшла.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 зазначеної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Всупереч вказаним вище вимогам закону, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Судом приймались заходи щодо виклику свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5, які зазначені у протоколі свідками, та інспектора СРПП Тростянецького ВП Пахненка В.І., який склав протокол щодо ОСОБА_1 .

Але зазначені особи до суду не прибули, ОСОБА_5 та Пахненко В.І. взагалі не повідомили причин неприбуття, хоча належнимм чином були сповіщені про день, час і місце розгляду справи, а ОСОБА_7 направив заяву, в якій зазначив, що прибути до суду не може, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджує.

Однак, врахувати заяву свідка ОСОБА_7 як доказ на підтвердження винуватості ОСОБА_1 суд не має правових підстав, оскільки свідок повинен бути допитаний безпосередньо судом.

Суд зазначає, що протокол щодо ОСОБА_1 надійшов до Білопільського районного суду за підсудністю з Тростянецького районного суду Сумської області лише 04 жовтня 2019 року (тобто за 1 місяць 7 днів до закінчення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП), хоча зазначене в ньому правопорушення вчинене 12 серпня 2019 року саме на території Тростянецького району.

ОСОБА_1 був викликаний до Білопільського районного суду на 22.10.2019, але в цей день розгляд справи не відбувся, оскільки від адвоката ОСОБА_1 Калініна С.К. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку із його зайнятістю.

Повторно ОСОБА_1 із адвокатом були викликані на 11.11.2019. ОСОБА_1 свою винуватість не визнав, а тому адвокатом Калініним С.К. було заявлено клопотання про виклик свідків, які, як зазначено вище, до суду не прибули.

Будь-яких інших доказів на прідтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до протоколу не долучено.

Суд звертає увагу на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малафєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Отже, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя