Справа № 264/2479/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2019 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Іванченко Алла Миколаївна, розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Кальміуського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області, щодо вирішення питання пов`язаного з виконанням постанови Іллічівського районного суду Донецької області від 29.05.2019 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

31.10.2019 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшло подання заступника начальника Кальміуського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про вирішення питання пов`язаного з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , обґрунтоване тим, що постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.05.2019 року ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню у вигляді суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Подання мотивоване тим, що 20.09.2019 року вищезазначена постанова суду надійшла на виконання до органу пробації. Правопорушнику було спрямовано виклики для постановки на облік 27.09.2019 року, проте останній у визначений час за викликом не з`явився. Під час виконання вищезазначеної постанови в ході телефонної бесіди зі ОСОБА_1 04.10.2019 року було встановлено, що останній є інвалідом ІІ Групи, самостійно пересуватись він не може і тому з`явитись до органу пробації він не зможе. Дружина ОСОБА_1 надала документи, що підтверджують інвалідність її чоловіка.

Посилаючись на вказані обставини, орган пробації просить суд вирішити питання пов`язані з виконанням постанови суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою судді Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 29.05.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Постанова суду набрала законної сили 10.06.2019 року.

Згідно з довідкою про проведену бесіду, ОСОБА_1 ознайомлено з умовами та порядком відбування суспільно корисних робіт.

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 , останній не може виконувати суспільно корисні роботи, оскільки є інвалідом ІІ групи, самостійно не може пересуватись, у зв`язку із чим, що підтверджується довідкою до акта МСЕК серії 12 ААб № 065514 від 28.08.2019 року. Може виконувати легку надомну працю.

Згідно з обліковою карткою № 108/19СКР на ОСОБА_1 , останній взятий на облік 20.09.2019 року, до відбування суспільно корисних робіт не приступив.

Відповідно до ст.298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Статтею 30-1КУпАП закріплено, що громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Порядок виконання адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт регламентується Інструкцією про порядок виконання адміністративного стягнення у вигляді громадських та виправних робіт, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 19.03.2013 № 474/5 з послідуючими змінами. Зокрема, пунктом 3.23 зазначеного Порядку визначено, що стосовно порушників, які ухиляються від відбування громадських робіт і до яких згідно зі статтею 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення не може бути застосований адміністративний арешт (маються на увазі вагітні жінки, жінки, що мають дітей віком до дванадцяти років, особи, які не досягли вісімнадцяти років, інваліди першої і другої груп) кримінально-виконавча інспекція надсилає подання до суду для вирішення питання по суті відповідно до статті 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 321-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виконання стягнення у вигляді громадських робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, види якої визначаються органами місцевого самоврядування.

Частиною 3 ст. 321-1 КУпАП передбачено, що у разі втрати працездатності, призову на строкову військову службу, взяття під варту, засудження до кримінального покарання у виді позбавлення або обмеження волі, або якщо невідоме місцезнаходження особи, постановою суду (судді) за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, громадські роботи замінюються штрафом, розмір якого визначається з розрахунку, що чотири години невідбутих громадських робіт дорівнюють одному неоподатковуваному мінімуму доходів громадян.

Статтею 321-4 КУпАП визначено, що заміна громадських робіт штрафом застосовується за умови, що санкція статті, за якою на порушника накладено адміністративне стягнення, передбачає можливість застосування штрафу.

Частиною 1 ст. 183-1 КУпАП передбачено, що несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Суб`єктивна сторона проступку характеризується виною у формі як необережності так і умислу, але при відсутності ознак злісного ухилення від сплати аліментів, передбаченого статтями 164, 165 Кримінального кодексу України. При цьому, виходячи з диспозиції статті, не має значення, з яких причин особа не платить аліменти і чи були вони поважними, а достатньо лише факту несплати, який призвів до виникнення заборгованості у загальній сумі платежів понад шість місяців. Проте, наявність в особи об`єктивних чи непереборних причин, які унеможливлювали сплату аліментів, мають бути враховані судом при розгляді справи з метою вирішення питання про розмір стягнення або наявності підстав для звільнення особи від відповідальності через крайню необхідність (ст. 18 КУпАП), чи закриття справи за статтею 22 КУпАП.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 було встановлено інвалідність ІІ групи, він самостійно пересуватись не може, до адміністративної відповідальності притягується вперше, та той факт, що до нього не може бути призначено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт, а в даному випадку постановою суду було призначено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, після чого встановлено інвалідність, то суд приходить до переконання про доцільність звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КпАП України підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст. 321-1, ст.321-4 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Подання заступника начальника Кальміуського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області, щодо вирішення питання пов`язаного з виконанням постанови Іллічівського районного суду Донецької області від 29.05.2019 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 , - задовольнити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 183-1 КпАП України, закрити.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Суддя: А. М. Іванченко