КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Чорний О.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

З представлених матеріалів адміністративної справи вбачається, що 05.03.2018 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол серії АА 919098, оскільки останній перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сімейне насильство відносно свої дружини ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн..

Не погодившись із вказаним рішенням, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати постанову суду як незаконну, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що суд першої інстанції не об`єктивно та поверхово розглянув справу, не надав належної оцінки поясненням ОСОБА_1 , який не вчинював жодного сімейного насильства, оскільки прийшов разом зі своїм сином за адресою проживання ОСОБА_2 , щоб зустрітись та поспілкуватись зі спільною їх дитиною. Однак, прийшовши за адресою проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 , йому ніхто не відчиняв, а тому постукав у двері. Із квартири розташованої поряд, вийшов сусід, який запитав причини стукання, на що ОСОБА_1 повідомив, що хоче побачити власну дитину. Через двері квартири № НОМЕР_1 , апелянт спілкувався тільки із ОСОБА_3 , голосу ОСОБА_2 та голосу його дитини чути взагалі не було. Потім приїхали працівники поліції та незаконно склали протокол про адміністративне правопорушення, не з`ясувавши фактичних обставин справи.

Таким чином, вважає, що суд першої інстанції не об`єктивно та поверхово розглянув справу, так як відсутні достатні докази того, що ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство стосовно ОСОБА_2 , що на думку апелянта призвело до постановлення незаконного судового рішення та безпідставного притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 , захисників ОСОБА_6, ОСОБА_7 на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення потерпілої ОСОБА_2 та захисникаОСОБА_8, які заперечували щодо апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обставинам зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення, з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів, суддя районного суду дав об`єктивну та належну оцінку і дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.

Так, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що 05.03.2018 року приблизно 18.00 год., він разом із сином ОСОБА_4 прибули до кв. АДРЕСА_4 , з метою побачити доньку ОСОБА_5 . Двері тамбуру їм відкрила сусідка, після чого вони зайшли до загального коридору, звідки він почав дзвонити до квартири №НОМЕР_1 , двері ніхто не відчиняв, тому декілька разів стукав у вхідні двері, оскільки було чутно, що в помешканні хтось перебуває, просив, щоб йому вивели дитину. Однак жодної реакції на його прохання не надійшло. Потім він чув крик матері ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , однак не чув голосів ні своєї дитини, ні дружини, з якою вони не проживають. Зазначив, що на місці події протиправних дій не чинив, нецензурною лайкою не виражався.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснила, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 , однак однією сім`єю не проживають, мають спільну дитину. Проживає за адресою: кв. АДРЕСА_4 , разом з матір`ю та донькою. 05.03.2018 року приблизно 18.00 год. перебувала вдома за вказаною вище адресою разом з донькою та матір`ю, в цей час почався гучний стукіт в двері, почули голос ОСОБА_1 , її чоловіка, з яким вона не проживає, оскільки він є надто агресивним, неодноразово бив її та залякував, також його боїться їх спільна дитина. Побачивши у двірне віконце ОСОБА_1 , мати сказала, щоб вона з дитиною пішли у віддалену кімнату, що вона і зробила, дитина весь час плакала, було страшно. Виламування їх дверей в квартиру тривало близько 2 год., вона неодноразово телефонувала на «102», після 20.00 год. приїхала поліція. Після даної події дитина відвідує психолога, перебуває у страху.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП визначає, що вчинення насильства в сім`ї, - умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року (далі Закон) визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя;колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін..

Таким чином, достовірність даних, викладених в протоколі та правдивість показань свідків перевірені в судовому засіданні апеляційного суду, а тому в даному випадку, суддя районного суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6, яка представляє інтереси ОСОБА_1 з приводу безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, так як в його діях відсутній складу адміністративного правопорушення, є безпідставними, констатуються з формальних підстав, і такими, що спростовуються оголошеними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.

З огляду а викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №919098, письмової заяви ОСОБА_2 ,представлених матеріалах адміністративної справи,тому районний суд обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Чорний

Справа №33/824/58/2019

Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

Головуючий у першій інстанції: Горбатовська С.А.

Доповідач в апеляційній інстанції: Чорний О.М.