Номер провадження 3/201/5531/2019
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2019 року суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області щодо ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , головного бухгалтера ТОВ «Спеції та Технології» (), яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного посадовою особою Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 28.10.2019р. № 37/04-36-51-30, ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером ТОВ «Спеції та Технології», несвоєчасно подала платіжне доручення на перерахування належної суми податку на прибуток за 1 півріччя 2019 року терміном сплати 19.08.2019р. (фактично сплачено 22.08.2019р.), чим порушила п. 57.1. ст. 57 глави 4 розділу ІІ Податкового кодексу України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , якій інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 38 КУпАП передбачає, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Отже, статтею 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень. У цих випадках, згідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, тобто зазначений строк ніким продовжений бути не може, будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припиненими.

За правилами ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при тривалому правопорушенні три місяці з дня його виявлення.

Таким чином, для більшості правопорушень точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення.

При тривалому правопорушенні початок перебігу строку давності визначається по-іншому, точкою відліку тут є момент виявлення проступку.

Із доктринального тлумачення норм ст.ст. 9, 38 КПК України випливає, що триваюче правопорушення вчинюється протягом біль-менш тривалого часу і характеризується безперервним здійсненням єдиного діяння, в тому числі, тривалим безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Вважається, що триваючі правопорушення припиняються у разі виявлення факту цих правопорушень компетентним органом при проведенні перевірок, в тому числі, при виявленні таких проступків, як відсутність обліку доходів та витрат щодо яких встановлена обов`язкова форма обліку, бухгалтерського обліку об`єктів оподаткування, ведення його із порушенням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інші правопорушення, встановити які можливо лише під час проведення документальної перевірки на підставі первинних документів.

До адміністративних правопорушень, які мають разовий характер і не є триваючими, відносяться такі проступки, як несвоєчасна подача декларацій, розрахунків, аудиторських висновків, платіжних доручень на внесення платежів до бюджету та державних цільових фондів тощо. Днем вчинення таких правопорушень є дата порушення граничного строку подачі декларації, про доходи до фіскального органу, порушення граничного строку подачі до закладу банків платіжних документів про оплату податків, зборів тощо.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 57.1. ст. 57 глави 4 розділу ІІ ПК України, яке виразилося у несвоєчасному поданні платіжного доручення на перерахування належної суми податку на прибуток за 1 півріччя 2019 року терміном сплати до 19.08.2019р., який фактично сплачено 22.08.2019р.

Відповідно до акту про результати камеральної перевірки ТОВ «Спеції та Технології» з питання порушення терміну сплати (перерахування) податку на прибуто, вказані у протоколі факти несвоєчасного подання такого доручення за І півріччя 2019 року по строку до 19.08.2019р., виявлені фіскальним органом 28.10.2019р., тобто вже після фактичної сплати платіжним дорученням від 22.08.2019р. суми податку на прибуток за вказаний період.

Отже, ураховуючи вищенаведені норми та положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, їх тлумачення, приходжу до висновку, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення не є триваючим, оскільки, правопорушення було припинене безпосередньо особою, відповідальною за своєчасну подачу такого платіжного доручення і мало не довгий характер тривання, а отже наведений факт несвоєчасного подання платіжного доручення не може розглядатися, як триваюче правопорушення.

Таким чином, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення факт несвоєчасного подання відповідальною особою платіжного доручення на перерахування належної суми податку на прибуток має розглядатися, як одне нетриваюче правопорушення, а відтак, точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, є день його вчинення, а саме дата порушення граничного строку подання платіжного доручення.

Відповідно до п. 57.1. ст. 57 глави 4 розділу ІІ ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, датою порушення граничного строку сплати в цьому випадку вважається 20.08.2019р., тобто наступний день, після спливу граничного строку сплати, яким є 19.08.2019р. (як вказано в акті перевірки і протоколі).

Виходячи з наведеного, по зазначеному у протоколі факту несвоєчасного подання платіжного доручення на перерахування належної суми податку на прибуток, з дня вчинення такого правопорушення (з дати порушення граничного строку подання платіжного доручення) на момент розгляду вказаної справи, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення сплинули, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

При цьому, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, не встановлюється, оскільки провадження по вказаній справі підлягає закриттю.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини та вимоги закону приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247 п. 7, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , головного бухгалтера ТОВ «Спеції та Технології» (), за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Наумова