Справа №577/502/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Галян С. В.
Номер провадження 33/816/260/19 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення Боброва А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 13 березня 2019 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 13 березня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, з застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, за таких обставин.

29 січня 2019 року, о 00 год. 40 хв., ОСОБА_1 у м. Конотоп по вул. Богдана Хмельницького керував автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, окрім іншого, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

Своє клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 мотивує тим, що постанова була прийнята судом за його відсутності, текст постанови він отримав лише 27 травня 2019 року на його особисту вимогу про видачу судового рішення, а апеляційну скаргу подав 3 червня 2019 року. Таким чином, на переконання ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 268 КУпАП, розглянув матеріали про адміністративне про правопорушення відносно ОСОБА_1 у його відсутність, при цьому, не повідомивши ОСОБА_1 належним чином про час та місце розгляду справи.

ОСОБА_1 стверджує, що протокол по адміністративне правопорушення був складений з порушеннями вимог ст. ст. 254; 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки протокол було складено взагалі без участі ОСОБА_1 , для підпису ОСОБА_1 працівниками поліції протокол не надавався, копія протоколу ОСОБА_1 не вручалася.

ОСОБА_1 зазначає, що матеріали провадження про адміністративне правопорушення, відносно нього взагалі не містять фактичних даних на підставі яких можна зробити висновок про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 наголошує, що працівниками поліції йому взагалі не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ні з використанням спеціальних технічних засобів, ні у медичному закладі охорони здоров`я. Також ОСОБА_1 вказує, що після складання протоколу він не був відсторонений від керування транспортним засобом.

У ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 участі не приймав, оскільки ОСОБА_1 не отримує судову повістку у поштовому відділенні АТ «Укрпошта» за місцем проживання, що встановлено судом апеляційної інстанції з довідки відстеження № 897 руху судової повістки на підприємстві АТ «Укрпошта», від 26 червня 2019 року.

Така обставина дає суду апеляційної інстанції дійти до висновку про небажання ОСОБА_1 примати участь у апеляційному розгляді справи, що дає суду апеляційної інстанції підстави здійснити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення підтверджуються доводи ОСОБА_1 про те, що під час розгляду справи у суді першої інстанції він присутнім не був, а також те, що повідомлення про час та місце розгляду провадження про адміністративне правопорушення повернулося до суду першої інстанції як не вручене у зв`язку закінченням встановленого строку зберігання. Крім того, матеріали провадження не містять даних про отримання ОСОБА_1 копії постанови, від 13 березня 2019 року, безпосередньо після винесенні судом постанови про застосування адміністративного стягнення, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, оскільки такий строк ОСОБА_1 був пропущений з поважних причин.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння запропонованому йому пройти у встановленому законом порядку, що є порушенням п. 2. 5 Правил дорожнього руху України.

Висновки судді про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються зібраними у справі доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення, від 29 січня 2019 року, та письмовими поясненнями до протоколу свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є невід`ємною частиною протоколу (а. с.1, 3). Недовіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів свідків у суду апеляційної інстанції підстав немає. Дані свідки були ознайомлені з вимогами ст. 63 Конституції України.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки суд першої інстанції направляв ОСОБА_1 рекомендоване повідомлення на адресу, яка вказана ОСОБА_1 при складанні відносно протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, суд апеляційної інстанції вважає необхідним зауважити, що ту ж саму адресу по якій суд першої інстанції повідомляв ОСОБА_1 про час та місце здійснення судового розгляду, ОСОБА_1 вказав і в апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки рекомендоване повідомлення повернулося до суду, як не вручене, з поміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», суд першої інстанції на законних підставах здійснив судовий розгляд без участі ОСОБА_1 , як особи, що проігнорувала судовий виклик до суду для прийняття участі у розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону щодо його оформлення, є необґрунтованими, так як протокол, відносно ОСОБА_1 , складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП щодо його змісту, так як в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення. У протоколі зазначені свідки події, при цьому ОСОБА_1 було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 від підпису у протоколі та від отримання ним копії протоколу відмовився, про що у тексті протоколу мається відповідний запис, то на думку суду апеляційної інстанції, це спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що протокол скаладався у його відсутність та копія протоколу йому не вручалась.

Зазначеними доказами, які є належними, допустимими , повністю спростовуються апеляційні доводи ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції положень Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. На думку апеляційного суду, при перевірці обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, працівниками поліції було належно дотримано вказану Інструкцію.

Суд апеляційної інстанції знаходить доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про його відсутність під час складання відносно нього проколу про адміністративне правопорушення, як обраний ОСОБА_1 спосіб захисту, а також такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює мотиви апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу його тверджень стосовно того, що оскільки він не був відсторонений від керування транспортним засобом то є підстави для висновку, що він не мав ознак алкогольного сп`яніння під час керування ним транспортним засобом, так як ці доводи не спростовують доведеність судом факту відмови ОСОБА_1 пройти обстеження на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, беручи до уваги, що суддею дотримані вимоги ст. 33 КУпАП при вирішенні ним питання про визначення відносно ОСОБА_1 виду та розміру стягнення, підстав для скасування та зміни постанови судді суд апеляційної інстанції не знаходить.

Керуючись ст. ст. 285; 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 13 березня 2019 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у вигляді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суддя Сумського апеляційного судуОлійник В. Б.