Провадження № 33/4820/557/19
Справа № 676/4612/19 Головуючий в 1-й інстанції Черепахін В. О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника Баблонюк О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 9 жовтня 2019 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 9 жовтня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, має статус учасника бойових дій, приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, нагороджений відзнакою Президента України «За участь в антитерористичній операції»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 15 липня 2019 року о 19 год. 00 хв. в м. Кам`янець-Подільському по проспекту Грушевського, 38 Хмельницької області, в порушення вимог підпункту «а» пункту 2.9 ПДР, відповідно до якого «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», керував транспортним засобом автомобілем «Форд Ескорд», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушеня, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що постанова суду першої інстанції суперечить обставинам справи, вимогам матеріального та процесуального права. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Розгляд справи відбувся у його відсутність та його захисника, суд безпідставно відхилив клопотання сторони захисту про відкладення розгляду справи, чим порушив право ОСОБА_1 на захист та право на справедливий суд. Вказує, що працівниками поліції другий екземпляр протоколу про адміністративне правопорушення не вручався та не складався. В матеріалах справи відсутня розписка ОСОБА_1 про отримання другого екземпляра протоколу, не надали можливості поліцейські сфотографувати протокол, що є істотним порушенням його права знати, в чому особу звинувачують та права на захист. Працівники поліції під час оформлення процесуальних документів не роз`яснили його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Наявний в матеріалах справи відеозапис неповний, оскільки не містить фіксації складання протоколу, ознайомлення водія з його правами. Вказує, що не вивчено особу, що притягається до адмінвідповідальності, не вказано осіб, що перебувають на його утриманні, характеризуючих даних та чи є автомобіль засобом для існування родини ОСОБА_1 . Вважає, що протокол мав бути направлений судом першої інстанції на доопрацювання, в протоколі відсутні відомості щодо притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року, показник приладу позначено в процентах, а не в проміле. Працівник поліції не надав сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, не вручено водію примірник акту огляду. Вказує, що газоаналізатор, за допомогою якого проводився огляд, не дозволений для застосування МОЗ та Держспоживстандартом на день проведення огляду на стан сп`яніння, а його виміри при температурі + 27 градусів Цельсія, при якому даний пристрій використовувався, дає збої. Протокол складено неуповноваженою особою, позаяк працівник поліції ОСОБА_2 не мав права складати протокол, оскільки наявна в матеріалах справи посадова інструкції не визначає таких прав. Вину не визнає та вказує, що суд протиправно стягнув судовий збір і не звільнив його від сплати судового збору.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника Баблонюк О.В., які підтримували подану апеляційну скаргу, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 15 липня 2019 року був складений інспектором СРПП лейтенантом поліції Тарасюком А.В., того ж дня, о 19 год. 00 хв. в м.Кам`янець-Подільському по проспекту Грушевського, 38, ОСОБА_1 керував автомобілем «Форд Ескорд», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння зафіксовано на місці зупинки за допомогою спеціального приладу «Драгер Алкотест 6810», проба №78-результат 1,59%0. Вказаний протокол підписаний апелянтом без будь-яких зауважень та застережень, а в письмових поясненнях у протоколі вказував, що о 9 годині випив 0,5 пива (а.с.1).

В складеному на місці зупинки акті огляду за участю ОСОБА_1 , свідків (а.с. 4,5) працівниками поліції зазначено, що огляд проводився в зв`язку з наявністю різкого запаху алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, під час якого було встановлено факт перебування у стані алкогольного сп`яніння (покази тесту 1,59 %о). Вказані обставини давали право поліцейському проводити такий огляд, з результатами якого погодився ОСОБА_1 , засвідчивши ці обставини своїм підписом у акті огляду, роздруківці спеціального технічного приладу та у протоколі, що спростовує його доводи про те, що він незгодний був з результатами огляду. Доводи апелянта про неповне з`ясування судом таких обставин та відсутність у поліцейських підстав для такого огляду в зв`язку з відсутністю ознак вживання алкогольних напоїв у ОСОБА_1 , не приймаються до уваги, зважаючи на встановлений факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта, що наявний в матеріалах справи відеозапис неповний, що дає підстав вважати, що огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки працівниками поліції проведений з порушеннями вимог закону, не можуть бути враховані з наступних підстав.

З відеозапису вчиненого правопорушення видно, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, який також визнавав факт керування транспортним засобом та повідомляв працівникам поліції, що зранку вжив 0,5 пива. ОСОБА_1 розпакував мундштук та в подальшому було встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (покази тесту 1,59 %о). Від огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Підстав для визнання відеозапису недопустимим доказом немає, позаяк він отриманий поліцейським відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

За змістом п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння.

Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази, які є належними та допустимими, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, давали суду прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, а також працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта, що у інспектора СРПП Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області Тарасюка Р.А. не було прав на складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки в його посадовій інструкції не визначено його права на складання протоколів, в зв`язку з чим провадження підлягає закриттю, на увагу не заслуговують з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

З посадової Інструкції інспектора (старший) групи реагування патрульної поліції, яка затверджена 22 січня 2019 року начальником Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області Білянським Ю.О., вбачається, що інспектор СРПП №3 лейтенант поліції ОСОБА_2 уповноважений був документувати вчинене правопорушення відповідно до норм КУпАП (а.с.47), працівник поліції також пройшов заняття із використання спеціального технічного засобу для проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння газоаналізатор «Драгер Алкотест 6810» та здав заліки (а.с. 64), що спростовує твердження апелянта щодо відсутності у інспектора СРПП Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області Тарасюка Р.А. повноважень з приводу складання протоколу та твердження апелянта, що протокол складений неуповноваженою особою, прийнятими до уваги не можуть бути.

Згідно п.6 Розділу І вищевказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Доводи апелянта, що працівниками поліції не було роз`яснено його права, копію протоколу не отримував, на увагу не заслуговують. Апелянт особистим підписом засвідчив відомості у відповідних графах протоколу (а.с.1), акту огляду, без жодних зауважень з приводу їх змісту, відтак підстав для висновку, що ОСОБА_1 не отримав копії протоколу, акту огляду в апеляційного суду немає, як і підстав, що йому не роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

В суду першої інстанції були відсутні підстави для направлення матеріалів справи на доопрацювання з підстав, заявлених представником апелянта, а зазначення в протоколі виявленої кількості алкоголю у крові (1,59%) вказує на очевидну описку працівника поліції, позаяк в роздруківці спеціального технічного приладу «Драгер Алкотест 6810», за допомогою якого проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння та на підставі чого було встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, вказано про кількість алкоголю в проміле 1,59%0.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено можливість розгляду справ (в яких участь особи, що притягується до відповідальності не є обов`язковою) у відсутність цієї особи в разі, якщо в суду є відомості про повідомлення особи про судовий розгляд справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги, що суд розглянув справу у відсутність апелянта та його захисника, чим позбавив його права на справедливий судовий розгляд, як підстави для скасування судового рішення, не можуть бути враховані апеляційним судом.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції безпідставно відхилив клопотання захисника про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю ОСОБА_5 в іншому судовому засіданні, з доказами поважності такої неявки, не можуть слугувати підставою для скасування судом постанови з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_1 та його представник в судове засідання 8 жовтня 2019 року, яке було відкладене на узгоджену безпосередньо в судовому засіданні (26 вересня 2019 року) із ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_5 , не з`явились. Про причини неприбуття ОСОБА_1 суд не повідомляв взагалі та клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав. Від захисника Баблонюк О.В. надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із її зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 , який взагалі не прибув у судове засідання, не повідомив про причини свого неприбуття та не надав суду клопотання про відкладення судового розгляду, а його представник ОСОБА_5 , незважаючи на те, що суд відкладав судовий розгляд на завчасно узгоджену із нею дату, прийняла рішення (надала перевагу) брати участь в іншому судовому засіданні, в якому, як вбачалось із долученого до клопотання про відкладення розгляду справи скріншоту повідомлення секретаря судового засідання, лише проголошувалася вступна та резолютивна частина рішення суду, скористалися на власний розсуд своїми процесуальними правами. Судом було розцінено вищевказані дії ОСОБА_1 та його представника Баблонюк О.В. як не з`явлення в судове засідання з метою затягування строків розгляду справи та закінчення визначеного ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення, який закінчувався 15 жовтня 2019 року (через три робочих дні) та таким чином уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення.

В випадку нез`явлення особи, що притягується до відповідальності та його представника, що були повідомлені про слухання справи, однак не прибули у судове засідання, в суду першої інстанції відповідно до ст.268 КУпАП були всі підстави для розгляду справи у їх відсутність на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин підстави для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 відсутні.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування чи зміни постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі та його представником в апеляційному суді мотивів, допущено не було.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо неможливості врахування результатів огляду на стан сп`яніння, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, з допомогою спеціального технічного засобу «Drager alcotest 6810», то апеляційний суд звертає увагу, що вищевказаною Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015, визначено процедуру проведення огляду, в тому числі на стан алкогольного сп`яніння. П. 3 розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики 10 липня 2007 року був виданий сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки (серії А № 004454), який засвідчував, що ідентифіковані належним чином засоби вимірювальної техніки «Газоаналізатори Alkotest 7410…, Alkotest 6510…, Alkotest 6810…, які видані фірмою Drager Safeti AG &Co. KGaA, Німеччина, були зареєстровані в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У788-07 (а.с.52), що давало право виробнику чи його представникам право на ввезення такого засобу вимірювальної техніки на митну територію України. Також визначено, що міжповірочний інтервал, встановлений під час затвердження типу, - не більше одного року.

Огляд ОСОБА_1 проводився з використанням газоаналізатору «Alkotest 6810», який пройшов відповідну повірку, про що свідчить відповідне свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, видане 08.05.2019 року, та чинне до 08.05.2020 року, та встановлено, що вказаний засіб відповідав вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013 (а.с.51), що свідчить про його придатність до використання та протилежні доводи апелянта з цього приводу щодо неможливості використання цього приладу не можуть бути враховані.

З врахуванням викладеного, підстав вважати покладені в основу доведеності його вини (результати огляду з використанням приладу «Drager Alcotest 6810») докази недопустимими доказами, про що вказує апелянт в своїй скарзі, апеляційним судом не встановлено.

Згідно вимог вищевказаної Інструкції відповідні документи (сертифікат відповідності, свідоцтва на прилад, з використанням якого проводився огляд) надаються поліцейськими на вимогу особи, що проходить огляд. Як видно з даних відеофіксації такі вимоги ОСОБА_1 не заявлялись, відтак підстави вважати, що огляд був проведений поліцейськими без дотримання вимог ст.266 КУпАП, в апеляційного суду відсутні та такі доводи апеляційної скарги не можуть бути враховані.

Твердження апелянта, що прилад «Драгер Алкотест 6810» при температурі +27? не може використовуватись, оскільки він дає збої, як підстави для висновку щодо несправності приладу, не можуть бути враховані апеляційним судом. Згідно з Інструкцією з експлуатації газоаналізатора «Драгер Алкотест 6810», визначено умови навколишнього середовища при експлуатації даного приладу від -5 до +50?, а при зберіганні від -40 до +70? (а.с. 54, 55).

Апеляційний суд також зауважує, що в роздруківці приладу «Драгер» зазначається температура всередині корпусу приладу, а не температура навколишнього середовища.

З врахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений поліцейськими з порушеннями вимог законодавства, тому відповідно до вимог ч.5 ст. 266 КУпАП, такий огляд є недійсним, що тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції, з закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Згідно п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Враховуючи вищезазначене, вимоги ОСОБА_1 щодо звільнення його від сплати судового збору, не можуть бути враховані, позаяк судом розглядається справа, пов`язана з притягненням його до адміністративної відповідальності та не пов`язана з порушенням його прав в розумінні вищевказаних положень Закону.

Доводи апеляційної скарги, що позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами призведе до неможливості заробляти на проживання сім`ї, оскільки автомобіль є засобом його існування та існування його сім`ї; він є учасником бойових дій та нагороджений численними грамотами і медалями за бойові заслуги, не можуть бути враховані як підстави для скасування чи зміни судового рішення та закриття провадження, пом`якшення стягнення, зважаючи на безальтернативність стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 9 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя