Справа №585/837/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Машина І. М.
Номер провадження 33/816/237/19 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 585/837/19 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.05.2019, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки судом не перевірені повноваження поліцейського на складання протоколу і забезпечення безпеки дорожнього руху у цьому населеному пункті. Крім того, судом не надано оцінки дослідженому у судовому засіданні відеозапису із салону автомобіля, а відеозапис працівника поліції є неповним і не придатний для перегляду. Оскільки протокол за порушення ним вимог ст. 121 КУпАП не складався, то він на законних підставах вимагав пояснити причину зупинки т/з, від керування т/з відсторонений не був і для проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я не направлявся.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.05.2019 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн з позбавленням права керування т/з на строк 1 рік, а також стягнуто на користь держави 384,20 грн судового збору.

Відповідно цієї до постанови судді, водій ОСОБА_1 01.03.2019 об 17:33 по вул. Третяківка в с. Ярошівка Роменського району Сумської області керував автомобілем «ЗАЗ 3110» д. н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Законодавство України про адміністративне правопорушення складається з КУпАП та інших законів України (ч. 1 ст. 2), а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП), а згідно ст. 245 цього Кодексу завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 049386 від 01.03.2019, суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що водій ОСОБА_1 керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, об`єктивно підтверджується, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, іншими доказами у справі, а саме:

? показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , допитаних суддею суду першої інстанції, які підтвердили свої письмові пояснення від 01.03.2019, згідно яких водій автомобіля «Волга» д. н. з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку;

? відеозаписами з камери поліцейських, згідно яких водій ОСОБА_1 знаходився у автомобілі «ГАЗ 3110» д. н. з. НОМЕР_1 , який перебував у нерухомому стані впоперек проїжджої частини із заїздом передом цього т/з у сніговий замет на узбіччі дороги. При цьому останній закрився у своєму т/з та відмовився з нього виходити за будь-яких обставин, документи на право керування цим т/з працівникам поліції не надав, а також у присутності двох свідків відмовився пройти огляд на стан сп`яніння як на місці за допомогою спеціального технічного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, вигадуючи при цьому різні причини;

? відеозаписами з мобільного телефону ОСОБА_1 , згідно яких останній також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку під різними приводами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а згідно ч. 2 цієї норми Закону обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

У свою чергу суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти цим доказам.

Наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 та його показаннями у суді апеляційної інстанції.

Не може апеляційний суд погодитися із показаннями неповнолітніх свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які допитані суддею суду першої інстанції під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, згідно яких вони є рідними синами ОСОБА_1 і коли їхню машину занесло у замет і вони зупинилися, то працівники поліції почали стукати по автомобілю, погрожували викурити їх тощо, оскільки ці показання не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, незважаючи на наявність двох відеозаписів події: одна відео зйомка здійснювалася безпосередньо працівником поліції, а інша - з середини салону т/з - одним із синів ОСОБА_1 .

Крім того, свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_11 є неповнолітніми особами і рідними синами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, знаходяться під її постійним контролем і повністю залежні від неї у своїх судженнях в силу віку та родинних зав`язків, а тому їхні показання не в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, внаслідок чого певною мірою є недостовірними доказами сторони захисту.

Адміністративна відповідальність особи, яка керує т/з, згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі, коли така особа відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, а згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться мова, є визначена у ст. 266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і п.п. 3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв т/з для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду.

Згідно цієї процедури огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським: 1) на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і огляд проводиться в присутності поліцейського.

Повертаючись до обставин цієї справи, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки останній, хоча і вів розмову про проходження огляду на стан сп`яніння, але будь-яких реальних дій, направлених на виконання положень п. 2.5 ПДР не тільки не здійснював, а й навпаки висував працівникам поліції або не передбачені законом вимоги, або інші претензії, не пов`язані з обов`язком осіб, які керують т/з щодо проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 , зачинивши власний автомобіль зсередини, так і не вийшов з нього, ігноруючи усі вимоги працівників поліції, аж поки останні на патрульному автомобілі не покинули місце зупинки т/з, який увесь час знаходився у нерухомому стані у сніговому заметі на узбіччі дороги.

У своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ також наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

З огляду на викладене, враховуючи вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні стосовно водія ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані у повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженою на те особою також не заслуговують на увагу, оскільки відповідно п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП мають право складати уповноважені на те особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), а згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що він складений поліцейським Роменського ВП Каплуном В. В.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 про не долучення до матеріалів справи відеозапису подій, які відбувалися 01.03.2019 і який зроблений одним із його синів, що також перебував разом з ним у т/з, то вони є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 такого клопотання перед судом не заявлялося, хоча цей доказ і досліджений в судовому засіданні за участю і з дозволу останнього, що підтверджується журналом судового засідання та його звукозаписом.

Зважаючи на ці обставини, апеляційний суд приходить до переконання, що не долучення вказаного відеозапису до матеріалів справи жодним чином не впливає на повноту та об`єктивність судового розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відсутність у матеріалах справи відповідного направлення водія на огляд для виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я не тільки не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а й навпаки підтверджує його, оскільки таке направлення виписується працівником поліції у випадках, коли є бажання особи пройти огляд у закладі охорони здоров`я, а у випадках відмови проходити цей огляд - направлення не видається.

Не може апеляційний суд прийняти до уваги також і доводи ОСОБА_1 про відсутність у нього ознак алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно інструкції про порядок виявлення у водіїв т/з ознак алкогольного сп`яніння та порядку направлення водіїв т/з для проведення такого огляду саме працівники поліції попередньо виявляють і фіксують ці ознаки, а не будь-які інші особи, а огляд вже проводиться з метою підтвердження (або спростування) наявності таких ознак і виявлення стану сп`яніння особи, яка керує т/з.

Що стосується відсторонення ОСОБА_1 від керування т/з, то апеляційний суд вважає, що працівники поліції були позбавлені такої можливості, оскільки ОСОБА_1 закрився у салоні автомобіля і відмовився з нього виходити, аж поки працівники поліції не поїхали. При цьому, як зазначалося вище, цей т/з застряг у сніговому заметі на узбіччі дороги і знаходився у нерухомому стані з вини ОСОБА_1 .

Таким чином, ураховуючи усі обставини справи, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв`язку разом із дослідженими в суді апеляційної інстанції доказами є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допущені суддею суду першої інстанції у своїй постанові помилки, зокрема у паспортних даних ОСОБА_1 , у назві населеного пункту, де відбулася подія, та у марці т/з, не є на переконання апеляційного суду тими істотними порушеннями вимог процесуальних норм, які перешкодили судді ухвалити законне і справедливе рішення, і можуть бути виправленими самим суддею суду першої інстанції у порядку ст. 304 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 суддею суду першої інстанції у повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.05.2019 відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.