Справа № 163/2291/19
Провадження № 3/163/1420/19
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю секретаря Семенюк К.М.,

представника Волинської митниці Кондратюка І.П.,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Кривошея А.М.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею ДФС матеріали справи за протоколом № 2646/20500/19 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючу, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , слідуючи 04.10.2019 року через митний пост "Доманове" Волинської митниці ДФС з Республіки Білорусь в Україну автомобілем "Додж", номерний знак НОМЕР_2 , намагалась перемістити через митний кордон з приховуванням від митного контролю в попередньо виготовленому в центральному тунелі між передніми сидіннями салону автомобіля сховищі 130 пачок сигарет загальною вартістю 3393 гривні, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю стверджена її поясненнями в суді та матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, митною декларацією та письмовими поясненнями порушниці, контрольним талоном, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, службовою запискою, висновком експерта.

В протоколі вартість переміщуваних предметів зазначена у 3393 гривень. За такою ж вартістю предмети передані на склад митниці. Визначена висновком експерта вартість предметів вища вказаної в протоколі про порушення митних правил. Оскільки відповідні зміни у протокол не внесені і в провину порушниці не ставились, підстави для збільшення обсягу її відповідальності при розгляді протоколу не встановлені, через що за основу береться вартість товарів відповідно до змісту протоколу.

Під час вирішення питання про обсяг відповідальності ОСОБА_1 встановлено таке.

Санкція ч.1 ст.483 МК України передбачає накладення стягнення у вигляді штрафу в роз-мірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховища-ми (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно з абзацом 3 п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005 суди при притягненні осіб до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, визначених у статті 352 МК (ч.1 ст.483 МК України), за які передбачено обов`язкову конфіскацію предметів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками) та транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів через митний кордон України, також мають враховувати: обсяги конструктивних змін, внесених у ці предмети або транспортні засоби з метою приховування товарів; співвідношення вартості й кількості товару, який був предметом порушення митних правил з вартістю транспортного засобу, в якому цей товар переміщувався; інші обставини, - та за наявності підстав обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі статті, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 06.11.2008 року у справі "Ісмаїлов проти Російської Федерації" зазначено, що при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звернув увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

ОСОБА_1 вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил і щиро кається у вчиненому, про що свідчать визнавальні показання з початку провадження в справі. На її утриманні перебуває двоє малолітніх дітей. За поясненнями ОСОБА_1 мотивом вчинення правопорушення стало бажання зекономити на різниці в ціні на тютюнові вироби, які вживає чоловік. Для їх приховування використали порожнину, пристосовану попереднім власником транспортного засобу, сама чи чоловік не вносили ніяких змін в конструкцію автомобіля.

Згідно з висновком експерта № 021/11 вартість належного сім`ї порушниці автомобіля становить 196 563 гривень і перевищує вартість тютюнових виробів у 58 разів.

Таким чином, обставини і мотиви вчиненого правопорушення; сукупність пом`якшуючих відповідальність обставин свідчать про те, що від дій ОСОБА_1 негативні наслідки для державних і суспільних інтересів не настали.

З огляду на зазначені обставини та практику Європейського Суду з прав людини, вбачаються підстави для висновку, що застосування конфіскації транспортного засобу, яка передбачена санкцією ч.1 ст.483 МК України як додаткове стягнення, в даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки таке додаткове стягнення є не пропорційним та не відповідає характеру вчиненого правопорушення, а також особі правопорушника, оскільки очевидно покладатиме на ОСОБА_2 "індивідуальний надмірний тягар" в сукупності з витратами по справі в порядку ст.519 МК України буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".

З врахуванням вищенаведеного, на порушницю слід накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваних ним цигарок з їх конфіскацією і без конфіскації транспортного засобу, що буде достатнім і справедливим, матиме відповідний профілактичний вплив та відповідатиме принципу невідворотності відповідальності.

З порушниці відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі, а з врахуванням приєднаної до протоколу довідки митниці витрати митниці на залучення експерта та зберігання товарів протягом 40 діб за курсом НБУ на дату розгляду справи в порядку ст.ст.519, 520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року №731.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, і накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3393 (три тисячі триста дев`яносто три) гривні з конфіскацією в дохід держави 130 пачок сигарет загальною вартістю 3393 гривні.

Штраф в розмірі 3393 (три тисячі триста дев`яносто три) гривні підлягає стягненню на рахунок UA6503262 в Казначействі України (ЕАП) (одержувач УДКСУ у Любомльському районі, , код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил №").

Вилучений за цим протоколом автомобіль "Додж" 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , що зберігається Волинською митницею, та свідоцтво про його реєстрацію, що зберігається в матеріалах справи, повернути володільцю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Волинської митниці ДФС України 3150 (три тисячі сто п`ятдесят) гривень витрат по справі на залучення експерта а розрахунковий рахунок 9069 в ГУДКСУ у місті Києві (МФО 820172, , призначення платежу "відшкодування витрат за проведення експертизи").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Волинської митниці ДФС України 10 765 (десять тисяч сімсот шістдесят п`ять) гривень витрат по справі на зберігання товарів на рахунок 9069 в ГУДКСУ у місті Києві (МФО 820172, , призначення платежу "відшкодування витрат за зберігання товарів на складах митного органу").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору на рахунок UA6003262 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач УДКСУ в Любомльському районі, , код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу "судовий збір у справах про адміністративні правопорушення").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.С.Чишій