Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 511/1159/19

Номер провадження: 3/511/530/19

"03" липня 2019 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Іванова О . В ., за участю секретаря судового засідання Кирилової І.В. прокурора - Пантась О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали протоколу № 520 від 24.06.2019 року про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, які надійшли від управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки України Національної поліції України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, провідного спеціаліста сектору автоматизації та програмного забезпечення управління соціального захисту населення Роздільнянської РДА, одруженої, маючої на утриманні дітей: ОСОБА_2 , 2003р.н., ОСОБА_3 , 2007р.н., ОСОБА_4 2009р.н., ОСОБА_2 2011р.н., ОСОБА_5 2013р.н., ОСОБА_6 2015 р.н., ОСОБА_7 2018 р.н., зареєстрованої та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді провідного спеціаліста сектору автоматизації та програмного забезпечення управління соціального захисту населення Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області, будучи державним службовцем категорії «В» та відповідно п.п. «В» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону «Про запобігання корупції» (далі -Закон) є суб`єктом декларування та відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення ч. 1 ст. 45 Закону несвоєчасно, без поважних причин, подала 02.04.2019 року щорічну електронну декларацію осіб уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визнала повністю та погодилася з обставинами вчинення правопорушення, викладеними у протоколі, просила строго її не карати та врахувати, що на її утриманні знаходиться 7 неповнолітніх дітей та між інвалід 2групи, який є учасником бойових дій.

Прокурор вважав, що протокол складений з дотриманням вимог КУпАП, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з чим вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією у вигляді штрафу в мінімальному розмірі.

Заслухавши пояснення правопорушника, думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації.

Судом встановлено, що 03.02.2018 року, відповідно до наказу Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області № 1-НК, ОСОБА_1 призначено на посаду провідного спеціаліста сектору автоматизації та програмного забезпечення управління соціального захисту населення Роздільнянської РДА, та підтверджено 9 ранг державного службовця.

06.12.2018 року ОСОБА_1 під особистий підпис була ознайомлена з Попередженням про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 6 Закону України «Про державну службу», інші посади державної служби, не віднесені до категорії «А» і «Б» віднесено до посад категорії «В» державної служби. Відповідно до частини 1, пункту 1, підпункту «в» ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, особами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну службу», посадова особа державної служби - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно ст. 1 Закону, державний орган - орган державної влади, в тому числі колегіальний державний орган, інший суб`єкт публічного права, незалежно від наявності статусу юридичної особи, якому згідно із законодавством надані повноваження здійснювати від імені держави владні управлінські функції, юрисдикція якого поширюється на всю територію України або на окрему адміністративно-територіальну одиницю.

Відповідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, організаційно-правова форма Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області (код 04056859, юридична адреса: Одеська обл., м. Роздільна, вул. Незалежності, 9) - орган державної влади.

Таким чином, ОСОБА_1 є державним службовцем категорії «в», суб`єктом декларування та відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закону).

Згідно із частиною першою статті 45 Закону, особи зазначені в п. 1, ч. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному сайті НАЗК.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону.

Так, відповідно до Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення електронної форми.

Також відповідно до пункту 1, підпунктах "а", "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", декларацію заповнюють та подають упродовж періоду, коли такі особи здійснюють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, - щороку у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року декларацію, що охоплює попередній звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно).

Таким чином, провідний спеціаліст сектору автоматизації та програмного забезпечення управління соціального захисту населення Роздільнянської РДА Стаценко ОСОБА_8 ., як суб`єкт декларування має у обов`язковому, визначеному законом порядку і терміну, подавати декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави, передбачені ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та була, зобов`язана подати щорічну декларацію за 2018-й рік у термін до 01.04.2019 року.

Опрацюванням відомостей з Реєстру, встановлено що ОСОБА_1 подала декларацію за 2018 рік лише 02.04.2019 року, а не до першого квітня 2019 року, як того вимагає Закон та Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, та порушила вимоги фінансового контролю, а саме несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію за 2018 рік.

Крім того, згідно матеріалів НАЗК встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подала щорічну декларацію за 2018 рік, а саме 02.04.2019 о 10 годині 21 хвилини.

Згідно відповіді на запит за підписом керівника управління Національного агентства з питань запобігання корупції Ковтуненко А.Г. (вихідний № 71- 03/35730/19 від 06.05.2019 року), зазначено, що дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб`єктом декларування документів до Реєстру.

Згідно листа за підписом Голови Національного агентства з питань запобігання корупції Мангул O.A. на адресу Голови Національної поліції України (вихідний № 44-01/8418/19 від 06.02.2019 року), Закон не передбачаєзатвердження Національним агентством обґрунтованого висновку або повідомленні із встановленим фактом порушення вимог фінансового контролю у разі виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за частинами першою, другою статті 172-6 КУпАП.

Окрім того, вина ОСОБА_1 у вчинені корупційного правопорушення підтверджується:

- копією розпорядження про призначення на посаду спеціаліста управління праці та соціального захисту населення Стаценко С ОСОБА_9 (а.с.30);

- копією наказу від 03.02.2018 року № І-НК про переведення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу грошових виплат і компенсацій управління соціального захисту населення районної державної адміністрації на посаду провідного спеціаліста сектору автоматизації та програмного забезпечення управління соціального захисту населення районної державної адміністрації. (а.с.31);

- копією наказу від 26.08.2018 року за № 30-НК про соціальну відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_1 з 27 серпня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.32);

- повідомленням національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання, функцій держави або місцевого самоврядування з додатком ( а.с.11-14);

- витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно якого ОСОБА_1 подала декларацію 02.04.2019 року об 10.22години. (а.с.18-24).

Закон не передбачає затвердження Національним агентством обґрунтованого висновку або повідомленні із встановленим фактом порушення вимог фінансового контролю у разі виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за частинами першою, другою статті 172-6 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови не своєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Факт несвоєчасності подачі відповідної декларації встановлений. Поважні причини несвоєчасної подачі відповідної декларації не встановлені.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, на яку поширюються вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в їх порушення несвоєчасно, без поважних причин, подала щорічну декларацію за 2018 рік до НАЗК, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 не виконала вимоги ч. 1 ст. 45 Закону, які виникли у неї, як провідного спеціаліста сектору автоматизації та програмного забезпечення управління соціального захисту населення Роздільнянської РДА, тобто місцем вчинення правопорушення є Роздільнянська районна державна адміністрація Одеської області - 67400, м. Роздільна Одеської обл., вул. Незалежності, 9.

Часом вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є 10:21 годин 02.04.2019, коли ОСОБА_1 у порушення строку встановленого ч. 1 ст. 45 Закону несвоєчасно, без поважних причин подала щорічну декларацію за 2018 рік до НАЗК.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Об`єктом правопорушення у даному випадку є суспільні відносини, які визначають зміст та законний порядок діяльності суб`єктів декларування, який встановлюються Законом, КУпАП.

Об`єктивна сторона частини 1 статті 172-6 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення вимог щодо вимог фінансового контролю у вигляді дії, або бездіяльності: а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в даному випадку дія - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визначена тим, що ОСОБА_1 була обізнана про вимоги ч. 1 ст. 45 Закону, зокрема про встановлені терміни подачі декларації за 2018 рік, тому вказане адміністративне правопорушення вчинив умисно.

Вислухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до пункту 13 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Виходячи з положень Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Неповідомлення, або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, як це визначено ч.1 ст.172-6 КУпАП, незалежно від ознак суб`єктивної сторони, є адміністративним правопорушенням з формальним складом, поза як обов`язковою складовою складу даного проступку є існування об`єктивної сторони, тобто протиправного діяння.

Обставин, які об`єктивно могли завадити ОСОБА_1 своєчасно повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, судом не встановлено, а належне виконання суб`єктом декларування в подальшому обов`язку щодо подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, жодним чином не звільняє таку особу від обов`язку виконання вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції».

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до п. 2 роз`яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією" вих. N 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Водночас, вирішуючи питання щодо можливості накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення даного адміністративного правопорушення, суд приймає до уваги положення ст. 22 КУпАП, які вказують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила б судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Вказана думка суду узгоджується з правовими висновками, викладеними в Узагальненні практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та узагальненні судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення про те, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено. Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Виходячи з положень ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, принципів справедливої адміністративної процедури (принципу 6 Рекомендації N R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року), положень ст. 22 КУпАП та з метою досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, що базується на принципі "законності" та "справедливості", даних про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, вину визнала повністю, вона не мала на меті уникнути фінансового моніторингу доходів, а також той факт, що фактично пропущено лише один день і те, що вчинене адміністративне правопорушення у даному випадку не становить великої суспільної небезпеки, також цим правопорушенням не було завдано збитків державним чи суспільним інтересам в даному випадку, а також те, що остання має на утриманні сім неповнолітніх дітей, її чоловік є інвалідом 2 групи та учасником бойових дій, тому вважаю можливим застосування до останньої положення ст. 22 КУпАП, звільнивши її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.22,33-35,40, ч. 2 ст.172-6,278-292 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 176-2 КУпАП, в силу малозначності в порядку ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а справу закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О. В. Іванова

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.