Номер провадження: 33/813/726/19
Номер справи місцевого суду: 520/2920/19
Головуючий у першій інстанції Чванкін С. А. Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретарки судового засідання Гасанової Л.Я.к., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Висоцького Володимира Едуардовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду міста Одеси Чванкіна С.А. від 11.04.2019 року,

установив

Постановою Київського районного суду міста Одеси від 11.04.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 03.02.2019 року о 02 годині 05 хвилин керував автомобілем «Санг Йонг», н/з НОМЕР_1 , по вул. Люстдорфська дорога в м. Одеса, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння на приладі «Драгер» та в медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає її незаконною та необґрунтованою, посилаючись при цьому на те, що про день та час розгляду справи він не був повідомлений належним чином, що позбавило його права надати пояснення з приводу складеного протоколу, а саме те, що він був безпідставно зупинений працівниками поліції. Крім того він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», оскільки працівники поліції використовували не запакований мундштук для нього, однак наполягав на проходженні огляду в медичному закладі, що було проігноровано поліцейськими. ОСОБА_1 звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено за його відсутності, пропозиція його підписати від працівника поліції не надходила, поліцейські не повернули йому водійське посвідчення. Крім того зазначає, що матеріали справи не містять належним чином оформлене направлення його на медичний огляд до закладу охорони здоров`я та відмови його від проходження такого огляду, відсутні докази відсторонення його від керування транспортним засобом, що свідчить про відсутність у інспектора реальних підстав вважати, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Також ОСОБА_1 вважає, що на критичне ставлення заслуговують наявні в матеріалах справи пояснення свідків, оскільки вони не були присутні при спілкуванні його з інспектором поліції, їх пояснення містяться на заздалегідь заготовлених друкованих бланках, є ідентичними, не містять вказівки на час їх складання, відсутні відомості щодо попередження свідків про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. ОСОБА_1 звертає увагу на те, що свідки перебувають у дружніх відносинах з працівниками поліції, які складали протокол відносно нього.

Посилаючись на вищенаведені обставини, апелянт просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду, в якому ОСОБА_1 просив поновити строк як пропущений з поважної причини, оскільки в судове засідання його належним чином не викликали, судові повістки направлялись не за адресою його проживання, копію оскаржуваної постанови отримано 03.05.2019 року та у десятиденний строк подано апеляційну скаргу.

В судовому засіданні захисник Висоцький В.Є. зазначив, докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення відсутні, ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, вважає, що пояснення свідків не можуть бути визнані належними доказами оскільки вони були написані заздалегідь, на друкованих бланках, крім того свідки перебували у дружніх стосунках зі співробітниками поліції, оскільки вони розмовляли як знайомі, крім того ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, що дає підстави вважати, що співробітники поліції розуміли, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, в судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримав доводи свого представника та зазначив, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, апеляційний суд вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Апеляційним судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів, що копія оскаржуваної постанови після розгляду справи, який було проведено за відсутністю ОСОБА_1 , надсилалася останньому. З урахуванням наведеного строк на апеляційне оскарження постанови судді районного суду підлягає поновленню.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про його невинуватість у вчиненому правопорушенні, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, порушення вимог якого інкримінується ОСОБА_1 ,передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №156901 від 03.02.2019 року, ОСОБА_1 , 03.02.2019 року о 02:05 год. в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, 140/1, керував автомобілем «Санг Йонг», н/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння на приладі «Драгер» та в медичному закладі, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4), які підтвердили наявність у ОСОБА_1 під час складання протоколу ознак алкогольного сп`яніння та факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та у медичному закладі.

Крім того, доказом провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є оглянутий за клопотанням апелянта в судовому засіданні апеляційного суду відеозапис з місця події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , на вимоги співробітників поліції, відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та відмовився підписувати складений з цього приводу протокол про адміністративне правопорушення.

Для перевірки тверджень апелянта в судове засідання апеляційного суду викликались інспектори, які складали зазначені матеріали відносно ОСОБА_1 та було витребувано безперервні записи нагрудних відеокамер працівників поліції з фіксацією подій, які стали підставою складання протоколу, однак зазначені особи, будучи належним чином повідомленими про місце та час судового розгляду, в судове засідання не з`явились, надали письмові пояснення, у яких підтвердили викладені у протоколі обставини, та відповідь щодо неможливості надання відеозаписів у зв`язку з їх знищенням за закінченням строку зберігання.

Апеляційний суд не може прийняти до уваги доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд до медичного закладу, оскільки ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці складення протоколу, а також у медичному закладі.

Стосовно посилання в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи відсутні докази відсторонення його від керування транспортним засобом, апеляційний суд також не може прийняти його до уваги, оскільки порушення працівниками поліції вимог щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не свідчить про відсутність у його діях складу інкримінованого правопорушення.

Також суд відхиляє доводи апеляційної скарги що пояснення свідків не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони перебувають у дружніх відносинах з працівниками поліції, які складали протокол, оскільки це не підтверджується матеріалами справи. Крім того ОСОБА_1 та його захисник під час апеляційного розгляду для підтвердження таких тверджень не заявляли клопотання щодо викликання для допиту свідків у судове засідання.

Суд критично ставиться до твердження ОСОБА_1 про те, що він був позбавлений можливості реалізувати своє право на захист, оскільки справа в суді апеляційної інстанції розглядалася у його присутності, правопорушник скористувався своїм правом на правову допомогу. Крім того, про дату розгляду справи зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, який, згідно оглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події, був зачитаний працівником поліції ОСОБА_1 та від підпису якого останній відмовився, ОСОБА_1 направлялись судова повістка, яку він не отримав у поштовому відділенні.

Апеляційний суд відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що судовий виклик направлявся йому не за адресою його місця проживання, оскільки районним судом судова повістка була направлена за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення та КУпАП не передбачено здійснення перевірки місця проживання правопорушника.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на місці або в умовах медичного закладу, що було встановлене в передбаченому законом порядку.

Наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому підстави для скасування або зміни постанови суду відсутні.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП на накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду міста Одеси від 11.04.2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду міста Одеси від 11.04.2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець