Справа № 211/5461/18
Провадження № 3/211/21/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління держпраці у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, працюючої директором ТОВ «Дружба Люкс», проживаючої за адресою: Січеславська, 11/45,-

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № ДН1790/263/АВ/П/ПТ від 31.10.2018 року, 26.10.2018 року ОСОБА_2, будучи посадовою особою ТОВ «Дружба Люкс», відповідальною за дотримання законодавства про правцю, допустила невиконання вимог чинного законодавства про працю, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме: звільнення працівників за власним бажанням згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП проводиться без дотримання двотижневого терміну попередження, в день подання заяви працівником. Наприклад, ОСОБА_3 звільнена 06.07.2018 року наказом № 99-к на підставі заяви від 06.07.2018 року; ОСОБА_4 звільнена 03.09.2018 року, наказом № 125-к на підставі заяви від 03.09.2018 року, ОСОБА_5 звільнена 24.09.2018 року наказом № 136-к на підставі заяви від 24.09.2018 року.

У Товаристві діють Правила внутрішнього трудового розпорядку, затверджені наказом від 23.03.2012 року № 21-ОБ. Главою 5 визначено «Робочий час та його використання». Умови п. 12, 13ПВТР передбачено, що час початку та закінчення щоденної роботи та перерви «визначається графіками змінності». В наданих графіком роботи, з якими знайомляться працівники при прийомі на роботу, зазначено тільки час фактичної роботи. Ні у ПВТР, ні у графіках роботи не встановлено час початку та закінчення робочого часу та час перерви для відпочинку. Не зазначено порядок чергування змінами.

Чинні на момент інспекційного відвідування «Правила внутрішнього тривого розпорядку» і «Положення про систему та умови оплати праці працівників» прийняті без погодження з представником трудового колективу.

У Товаристві укладаються письмові договори про повну матеріальну відповідальність без урахування вимог Переліку посад і робіт, який визначається КМУ ( наприклад, з адміністраторами черговими).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не зявилась, до суду надала пояснення, в яких вину в інкримінованому їй правопорушенні не визнала, просила суд провадження закрити у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та надані докази в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України обєкт правопорушення, обєктивна сторона, субєкт та субєктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Вина це обовязкова ознака субєктивної сторони будь-якого адміністративного правопорушення.

Отже, суд прийшов до висновку, що фактично в діях ОСОБА_2 відсутня обєктивна та субєктивна сторони, оскільки в ході судового засідання її винуватість у вчиненні вказаного правопорушення не знайшла свого підтвердження.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 41 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці, а саме за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Обєктивна сторона даного правопорушення виражається у вчиненні таких дій, як порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати; виплата заробітної плати не в повному обсязі; інші порушення вимог законодавства про працю; порушення вимог законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці.

Частиною 1 статті 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі,коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю І групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Чинне законодавство не містить імперативної вимоги, щодо строків звільнення особи, яка написала заяву про звільнення за власним бажанням, а лише надає можливість роботодавцю скористатися двотижневим строком для пошуку заміни на місце особи, що звільняється за власним бажанням. Графіки виходу на роботу повинні затверджуватися власником або уповноваженим ним органом разом з виборним органом первинної профспілкової організації і доводитися до працівників на пізніше ніж за два тижні до початку їх дії ( п. 1 Розяснення Держкомпраці СРСР і Президіуму ВЦРПС «Про деякі питання, повязані з переведенням робітників і службовців підприємств, установ, організацій на пятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями» від 08.04.1967 року № 4/П-10), але ж роботодавець не має установленого законом права на створення первинної профспілкової організації на підприємстві, а за відсутності ініціативи з боку найманих працівників погодження графіку з неіснуючим органом не можливо. Разом з тим, під час перевірки було надано для огляду докази ознайомлення працівників з графіками змінності та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Теж саме і стосується Правил внутрішнього трудового розпорядку, оскільки за відсутності представника, обраного трудовим колективом для погодження ПВТР для роботодавця не скасовується обовязок щодо затвердження ПВТР, адміністрація ТОВ «ДРУЖБА ЛЮКС» не може відмовитися від затвердження ПВТР.

Стосовно, питання укладання договору про повну матеріальну відповідальність, то єдиним наслідком неправомірності укладання такого договору є визнання його недійсним, або звільнення особи від матеріальної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено встановлення судом інших обставин адміністративного правопорушення, ніж ті, що зазначені в протоколі, оскільки це б погіршувало становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо, зокрема відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 41, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: ОСОБА_1