Справа №647/2903/19
Провадження № 3/647/1620/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року місто Берислав

Суддя Бериславського районного суду Херсонської області Миргород В. С., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 212-3 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Олександрівка, Херсонської області, громадянки України проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої секретарем Львівської сільської ради Бериславського району, Херсонської області, тимчасово виконуюча обов`язки сільського голови, якій роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Бериславського районного суду Херсонської області надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з якої вбачається, що до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло звернення ОСОБА_2 щодо порушення права на доступ до публічної інформації з боку Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Заявник зазначає, що 17.07.2019 року, повторно 22.08.2019 року звернулася із запитом до ради з метою отримання копії рішення 47 сесії, але отримала відповідь 21.07.2019 року та 04.09.2019 року відповідь за підписом секретаря ради про відмову у наданні інформації через неправильність написання запиту заявником, та через те що на сесії не вирішувалося питання, які стосувалися заявника. 25.10.2019 року відносно ОСОБА_1 , яка займає посаду секретаря Львівської сільської ради Бериславського району, Херсонської області, та тимчасово виконує обов`язки сільського голови, було складено протокол про адміністративне правопорушення з підстав неправомірної відмови у наданні інформації, а саме несвоєчасно надала відповідь на запит, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнала, вважає, що не порушила права ОСОБА_2 та взагалі перебуваючи на посаді не порушує закон, надала суду також письмові пояснення, які зводяться до наступного, ОСОБА_2 копію рішення 47 сесії не надала, за браком паперу, так як рішення 47 сесії складає 102 аркуша паперу, крім того заявниця була присутня на даній сесії і все разом з ініціативною групою, записувала.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд приходить до наступного висновку.

Відповідно рішення Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області №147 від 28.11.2016 року ОСОБА_1 обрано секретарем Львівської сільської ради.

На підставі рішення Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області №165 від 26.01.2017 року повноваження Львівського сільського голови, відповідно до ч.2 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» з 27.01.2017 року тимчасово здійснює секретар сільської ради ОСОБА_1 .

Відповідно до абзацу першого частини 11 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Секретар сільської, селищної, міської ради, зокрема, організує підготовку сесій ради, питань, що вносяться на розгляд ради, забезпечує оприлюднення проектів рішень ради відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» та інших законів та забезпечує оприлюднення рішень ради відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації", забезпечує офіційне оприлюднення рішень ради, які відповідно до закону є регуляторними актами, а також документів, підготовлених у процесі здійснення радою регуляторної діяльності (пункт 4, 5 частини третьої статті 50 «Про місцеве самоврядування в Україні»).

З матеріалів справи вбачається, що 17.07.2019 року та 22.08.2019 року від ОСОБА_2 на ім`я секретаря Львівської сільської ради Копитченко В.А. надходили заяви, про надання копії рішення Львівської сільської ради 47 сесії від 12.06.2019 року.

Секретарем сільської ради Копитченко В.А. в задоволені заяви ОСОБА_2 було відмовлено, з підстав того, що нею невірно написані заяви, що підтверджується листами від 21.07.2019 року та 04.09.2019 року.

Частина 1 ст. 24 Закон України «Про доступ до публічної інформації» передбачає, що відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких, зокрема, порушень: 1) ненадання відповіді на запит; 2) ненадання інформації на запит; 3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" №2939-VI від 13.01.2018 року (надалі Закон) розпорядник інформації зобов`язаний оприлюднювати інформацію передбачену цим та іншими Законам.

Статтею 15 Закону визначено перелік обов`язкової для оприлюднення інформації. Зокрема, відповідно до пункту 2 частини першої статті 15 Закону розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Згідно копії письмового звернення про порушення права на доступ до публічної інформації вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності саме з підстав порушення останньою Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до листів від 16.10.2019 року та 21.10.2019 року, начальника Відділу регіонального представництва в південних областях, які були направлені Львівській сільській раді Бериславського району Херсонської області, було зобов`язано ОСОБА_1 надати пояснення за встановленою формою по суті справи, прибути до громадської приймальні начальника відділу для надання пояснень та/або складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП, надати відповідь на запит заявника протягом 5 робочих днів з моменту отримання листа.

По суті справи ОСОБА_1 надала Секретаріату уповноваженого Верховної Ради України з прав людини письмові пояснення від 22.10.2019 року, у яких зазначила, що прибути на засідання до громадської приймальні о 15-00 год. до м. Одеси немає можливості через велику територіальну відстань. Підтвердила факт ненадання заявниці копії рішення 47 сесії Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області від 12.06.2019 року.

Начальником Відділу регіонального представництва в південних областях, 28.10.2019 року ОСОБА_1 , секретарю Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області був направлений протокол з додатками для ознайомлення.

Вимогами ч.2 ст. 212-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації, та тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п`яти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд поза розумним сумнівом переконався, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, та її вина підтверджена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 25.10.2019 року, листами від 21.07.2019 року та 04.09.2019 року, якими ОСОБА_1 в задоволені заяви ОСОБА_2 відмовила, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22.10.2019 року та від 27.11.2019 року та поясненнями останньої у судовому засіданні.

Докази її вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, були повно та всебічно досліджені в судовому засіданні..

Відповідно до вимог ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, та при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд вважає, що стягнення за адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 повинне бути накладено у межах встановлених санкцією ч.2 ст.212-3 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, відсутності відомостей, про те, що особа раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за аналогічне адміністративне правопорушення, а тому на правопорушника суд вважає може бути накладено мінімально можливе стягнення, яке передбачено санкцією ч.2 ст.212-3 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір, розмір якого встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч.2 ст. 212-3, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 гривень 00 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу 850-00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384 гривні 20 копійок. Судовий збір перераховувати на Номер рахунку (IBAN) UA6026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ /22030106, код за , банк отримувач Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, пункт 5..

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова набрала законної сили __________ 2019 року.

Суддя В. С. Миргород