КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №33/824/2158/2019 Суддя 1 інстанції - Кабанячий Ю.В.
Категорія: ст. 483 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Київської митниці ДФС Павленка С.А. на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2019 року щодо -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Білоцерківським МВМ № 1 ГУ МВС України в Київській області 07.10.2009, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за ст. 473 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И Л А:

22 червня 2018 року державним інспектором першого відділу оперативного реагування Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Київської митниці ДФС Пилипишиним І.М. складено протокол №0501/12500/18 про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Згідно вказаного протоколу, 09.11.2017 на підставі контракту від 07.11.2017 № МDІ_1107МD та додатку до нього № 1, відповідно до якого, продавцем товару виступає компанія «MOLLER AUTO» (Vaduvos g. 3, Vilnius, Lithuania) зареестрована у Республіці Литви, а покупцем фізична особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на митну територію України через п/п «Ягодин-Дорогуск» м/п «Ягодин» у зоні діяльності Волинської митниці ДФС на адресу отримувача товару, а саме фізичну особу ОСОБА_1 , ввезено товар «автомобіль легковий, марки VW, модель GOLF, номер кузова/VIN - НОМЕР_3 , транзитний номер НОМЕР_4 » за попередньою митною декларацією типу «ЕЕ» № UA125010/2017/033783 від 08.11.2017, про що засвідчено актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 09.11.2017 № UA 205010/2017/213425.

Відповідно до бази даних АСМО «Інспектор» розділу «Перетин кордону транспортним засобом» транспортний засіб марки «VW, модель GOLF, номер кузова/VIN - НОМЕР_3 , транзитний номер НОМЕР_4 » було ввезено та переміщено 09.11.2017 громадянином України ОСОБА_1 закордонний паспорт НОМЕР_5 , в зоні діяльності Волинської митниці ДФС, пункт пропуску «Ягодин Дорогуск» через окрему смугу руху «червоний коридор» у митному режимі «транзит» з метою імпорту.

Під час пропуску зазначеного товару на митну територію України у якості підстави для переміщення Волинській митниці ДФС надано товаросупровідні документи, зокрема: контракт від 07.11.2017 № МDІ 1107МD та додатку до нього № 1 на загальну суму 4100,00 Євро, згідно з яким відправником товару виступала компанія «MOLLER AUTO» (Vaduvos g. 3, Vilnius, Lithuania) зареєстрована у Республіці Литви.

13.11.2017 до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Східний термінал» Київської митниці ДФС з метою оформлення у митному режимі «ІМ 40 ДЕ» товару «автомобіль легковий, марки VW, модель GOLF, номер кузова/VIN - НОМЕР_3 »,представником ТОВ «ЕМБАРГО КОМПАНІ» (09100, київська область, м. Біла Церква, вул. Перша Південна, 9, кв. 2) ОСОБА_3 , було подано в електронному вигляді митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ (далі ЕМД), якій було присвоєно реєстраційний номер UA125010/2017/009509.

На підставі поданих товаросупровідних документів, а саме контракту від 07.11.2017 № МDІ_1107МD та додатку до нього № 1, Київською митницею ДФС було здійснено митне оформлення та випущено у вільний обіг за ЕМД № UA125010/2017/009509 від 13.11.2017 товар «автомобіль легковий, марки VW, модель GOLF, номер кузова/VIN - НОМЕР_3 ».

Разом з тим, 04.06.2018 Київською митницею ДФС отримано та опрацьовано лист Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС від 04.06.2018 № 16615/7/99-99-19-02-02-17 щодо відповіді митної адміністрації Республіки Литви від 23.03.2018 № (20.4/15)3В-2880 (вх. номер 15323/5 від 05.04.2018), про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства при експорті до України транспортного засобу VW GOLF (VIN НОМЕР_3 ), в рамках Протоколу ІІ про взаємну адміністративну допомогу в митних справах до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, від 21.03.2014 року, надіслану листом Державної фіскальної Служби від 25.04.2018 № 12513/7/99-99-19-02-02-17.

За результатами опрацювання відповіді було встановлено наступне:

Від митних органів Республіки Литви отримано копію рахунка-фактури від 07.11.2017 № MOL 9353764 на товар «автомобіль легковий, марки VW, модель GOLF, номер кузова/VIN - НОМЕР_3 ) виставлений компанією MOLLER AUTO» (Vaduvos g. 3, Vilnius, Lithuania), в адресу покупця фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , де заявлена вартість товару становить - 5800,00 Євро (згідно курсу НБУ станом на 09.11.2017 179054, 12 грн.), а також отримано копію експортної декларації від 07.11.2017 № 17LTVG2000EK104045.

Виходячи з викладеного, проаналізувавши та порівнявши документи, а саме копію контракту від 07.11.2017 № МDІ_1107МD та додатку до нього № 1, який було надано митним органам під час переміщення через митний кордон України та подальшого митного оформлення товарів за митною декларацією від 13.11.2017 №UA125010 /2017/009509, копію рахунка-фактури від 07.11.2017 № MOL 9353764, що надано митною адміністрацією ОСОБА_3, вбачаються суттєві розбіжності щодо ціни товару.

Таким чином, інформація, отримана від митної адміністрації Республіки Литва в рамках проведеної перевірки свідчить про те, що переміщення товару «автомобіль легковий, марки VW, модель GOLF, номер кузова/VIN - НОМЕР_3 ) через митний кордон України здійснено на підставі контракту від 07.11.2017 № МDІ_1107МD та додатку до нього № 1, який містить неправдиві відомості щодо ціни товару, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості стосовно ціни товару.

Викладене вище свідчить про те, що 09.11.2017 переміщення товару «автомобіль легковий, марки VW, модель GOLF, номер кузова/VIN - НОМЕР_3 ) через митний кордон України здійснено з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів. Відповідно догр.22ЕМД №UA125010/2017/009509від 13.11.2017загальна вартість товарів становить4100,00ЄВРО,що, згідно з курсом валюти НБУ,зазначеним угр.23,становило 126710,5грн.

Таким чином, громадянином України ОСОБА_1 , 09.11.2017 переміщено товар «автомобіль легковий, марки VW, модель GOLF, номер кузова/VIN - НОМЕР_3 ) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару підробного документу, а саме контракту від 07.11.2017 № МDІ_1107МD та додатку до нього № 1 який містить неправдиві відомості щодо ціни товару.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

У зв`язку з чим працівниками митниці 22.06.2018 складено протокол про порушення митних правил № 0501/12500/18.

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2019 року, провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таке рішення суддя мотивував тим, що єдиним доказом, на який спирається Київська митниця ДФС на підтвердження наявності в діянні ОСОБА_1 об`єктивної сторони складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є отримані Київською митницею ДФС на їх запит з митних органів Республіки Литви документи митного оформлення експорту товару, дані в яких щодо вартості цього товару не збігаються із даними документів, наданих для митного оформлення товару при його імпорті та розмитненні на митній території. В той же час, зміст таких документів, отриманих на запит, сам по собі, без належного з`ясування та перевірки дійсного найменування і вартості фактично ввезеного на митну територію України товару (а така перевірка митним органом проведена не була, бо товар не вилучався і випущений у вільний обіг), може свідчити лише про наявність суттєвих розбіжностей в митному оформленні (декларуванні) товару при його експортуванні з республіки Литви та імпортуванні до України і не більше, через те, що такі документи не містять належних та допустимих доказів, які б дозволяли суду беззаперечно стверджувати, що саме при декларуванні товару на митний території України, а не Республіки Литви, мало місце подання документів, які містять неправдиві відомості щодо вартості товару.

Суд першої інстанції звертає увагу, на те, що документи, які були надіслані разом з відповіддю митної адміністрації Республіки Литви №(20.4/15)3В-2880від 23.03.2018р. на відповідний запит митниці, є копіями, і оригіналами не підтверджуються. При цьому дані копії не засвідчені належним чином, а саме особами, якими вони були надані, що позбавляє суддю можливості пересвідчитися в ідентичності цих документів.

На переконання суду, ці обставини в сукупності свідчать про те, що висновки митного органу про переміщення вказаних товарів через митний кордон України громадянином ОСОБА_1 з приховуванням від митного контролю базуються лише на співставленні органом доходів і зборів інформації, зазначеної в МД № UA125010/2017/009509 від 13.11.2017 р. та у відповіді митної адміністрації Республіки Литви № (20.4/15) 3В-2880 від 23.03.2018 р. та в додатках до неї, а саме в копії експортної декларації № 17LTVG2000EK104045 від 07.11.2017 р. та в копії рахунка-фактури від 07.11.2017 № MOL 9353764, без належного з`ясування дійсної вартості фактично ввезеного на митну територію України товару.

Крім того, суд першої інстанції зазначає, що рахунок-фактура це документ, що надається продавцем покупцеві і вміщує перелік товарів, послуг робіт, їх кількість і пропоновану ціну, по якій вони можуть бути поставлені покупцеві у разі його згоди, формальні особливості товару (колір, вага і т. д.). Рахунок-фактура (інвойс) не є рахунком за фактично проданий товар. Документами, що підтверджують оплату, можуть бути платіжне доручення, розрахунковий чек, касовий чек, розрахункова квитанція, виписка з карткового рахунку, квитанція до прибуткового касового ордера тощо, а відтак, надані митною адміністрацією республіки Литви № (20.4/15) 3В-2880 від 23.03.2018 р. та в додатках до неї, а саме в копії експортної декларації № 17LTVG2000EK104045 від 07.11.2017 р. та в копії рахунка-фактури від 07.11.2017 № MOL 9353764, не можуть підтвердити той факт, що ОСОБА_1 сплатив за транспортний засіб саме таку суму, яка в них зазначена.

Суд вказує на те, що митним органом не проводилась перевірка дійсності проведення розрахунків, згідно зазначених вище інвойсів, які були направлені митними органами Республіки Литви, на суму 5800 євро, для встановлення справжності проведеної операції з поставки товару на зазначену суму, а лише розбіжність чи відповідність відомостей у вище перелічених документах жодним чином не може свідчити про недостовірність чи неправдивість відомостей, що внесені декларантом до митної декларації, пред`явленої до митного оформлення. Тому експортна декларація № 17LTVG2000EK104045 від 07.11.2017 р. та рахунок-фактура від 07.11.2017 № MOL 9353764, які були надіслані митною адміністрацією Республіки Литви разом із відповіддю не є належним доказом вчинення дій з метою переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю.

Суд першої інстанції зазначає, що приймаючи до уваги те, що митним органом не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, та подання ним органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, які містять неправдиві відомості щодо вартості товарів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник Київської митниці ДФС Павленко С.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2019 року відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - скасувати в повному обсязі та постановити нову постанову відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою визнати його винним у вчиненні порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, яка становить 5800,00 Євро (згідно курсу НБУ станом на 09.11.2017 - 179 054, 12 грн.) та стягнення вартості предметів правопорушення на підставі ч. 2 ст. 541 МК України у зв`язку з неможливістю їх конфіскації.

За доводами апелянта постанова суду від 19.04.2019 винесена без врахування дійсних обставин справи, норм чинного законодавства та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що приймаючи рішення по справі суддею неповно досліджено матеріали справи, зокрема проігноровано той факт, що лист митних органів Литви отриманий за офіційними каналами, відповідно до міжнародних договорів про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства при експорті, та фактична вартість товару «автомобіль легковий, марки - VW, модель - GOLF, номер кузова/VIN - НОМЕР_3 ) була встановлена в сумі 5 800 Євро.

На апеляційну скаргу ОСОБА_1 подані заперечення, в яких останній вказує на законність та обґрунтованість постанови суду, та на безпідставність апеляційної скарги, в зв`язку з чим просив відмовити в її задоволенні, а постанову суду залишити без змін.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, надіславши суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи у його відсутність та за участі його захисника. Враховуючи наведене клопотання та вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний розгляд проведено у відсутність ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника митниці Захарова А.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Слинько Л.Ю., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та ін.

У відповідності з вимогами ст.280 КУпАП, ст. 489 МК України суддя (посадова особа) зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, цих вимог закону, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Так, стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за який законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ст. 483 МК України, відповідальність за даною нормою закону настає у разі переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД, та його митної вартості.

Таким чином, основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даним законом є встановлений порядок переміщення товарів та ТЗ через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто активна поведінка (вчинок) особи. Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення повинен чітко розуміти та усвідомлювати обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагнути їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України, в тому числі і шляхом надання неправдивих відомостей, які необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. З наведеного випливає, що кінцевою метою порушника має бути визначення коду товару чи його митної вартості такими, що не відповідають дійсності.

Згідно з ч. 2 ст. 198 МК України, органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України відповідно до ст. 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про попуск їх через митний кордон України. При перевезенні автомобільним транспортом документами, що містять відомості про товари, є: документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність); транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні); визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності); комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів; відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки; найменування товарів; вага брутто товарів (у кілограмах) або об`єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів. За приписами ч. 7 ст. 257 МК України, перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування.

Окрім того, в протоколі зазначається про подання документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару та щодо отримувача товарів.

З матеріалів справи вбачається, що 13.11.2017р. до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Східний термінал» Київської митниці ДФС з метою оформлення у митному режимі «ІМ 40 ДЕ» товару «автомобіль легковий, марки - VW, модель - GOLF, номер кузова/VIN НОМЕР_3 », - представником ТОВ «ЕМБАРГО КОМПАНІ» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Перша Південна, 9, кв. 2) ОСОБА_3 , було подано в електронному вигляді митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ (далі ЕМД), якій було присвоєно реєстраційний номер UA125010/2017/009509.

На підставі поданих товаросупровідних документів, а саме, контракту від 07.11.2017 № MDI_1107MD та додатку до нього № 1, де вартість авто зазначена 4100 Євро, Київською митницею ДФС було здійснено митне оформлення та випущено у вільний обіг за ЕМД № UA125010 /2017/009509 від 13.11.2017 товар «автомобіль легковий, марки - VW, модель - GOLF, номер кузова/VIN - НОМЕР_3 ».

Наведене свідчить про те, що при митному оформленні товару декларантом подано усі документи, передбачені як обов`язкові, які оформлено у встановленому чинним законодавством порядку та містили всі реквізити, необхідні для ідентифікації товару.

Відповідно до ст.ст. 49,58 МК України митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну.

Як передбачено ст. 51 МК України, митна вартість товарів визначається декларантом відповідно до гл. 9 МК України, якою встановлені основні та другорядні методи визначення митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; випускати у вільний обіг товари, що декларуються.

Виходячи зі змісту положень ч. 5 ст. 54 МК України, в ході виконання вказаних обов`язків, орган доходів і зборів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених МК України, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Таким чином, в ході виконання своїх обов`язків при митному оформленні товарів в даній операції з поставки, органом доходів і зборів у відповідності до вимог наведених вище норм законодавства, після здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, на підставі поданих товаросупровідних документів було здійснено митне оформлення та випущено у вільний обіг товари за МД № UA125010/2017/009509. При цьому жодних рішень про коригування митної вартості товарів органом доходів і зборів не приймалось.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ці обставини вказують на те, що митний орган при здійсненні своїх повноважень щодо контролю правильності визначення митної вартості товарів в рамках ст. 54 МК України, при здійсненні митного оформлення товарів за МД № UA125010/2017/009509 дійшов висновку, в тому числі про вірність визначення митної вартості та випустив товари у вільний обіг. Такий факт в свою чергу підтверджує, що декларант належним чином виконав всі обов`язки в процедурі митного оформлення товарів, включаючи правильність визначення митної вартості товару.

Єдиним доказом, на який спирається представник митниці на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України, є копія рахунка-фактури від 07.11.2017 №МОL 9353764. При цьому, в доводах апеляційної скарги представник вказує, що 04.06.2018р. Київською митницею ДФС отримано та опрацьовано лист Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС від 04.06.2018р. №16615/7/99-99-20-02-01- 17 щодо відповіді митної адміністрації Республіка Литва від 23.03.2018 №(20.4/15)ЗВ-2880 (вх.номер 15323/5 від 05.04.2018).

З приводу таких доводів слід вказати, що згідно тексту Протоколу про порушення митних правил №0501/12500/18 від 22 червня 2018 року вбачається, що Київською митницею ДФС було отримано та опрацьовано лист Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС від 04.06.2018р. №16615/7/99-99-19-02- 02-17. Таким чином, в Протоколі про порушення митних правил та в апеляційній скарзі представник митниці посилається на різні листи Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС, про що вже вказувалось в ухвалі Київського апеляційного суду від 18 січня 2019 року при скасуванні попередньої постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2018 року щодо ОСОБА_1 при поверненні матеріалів для додаткової перевірки.

Лист Митного департаменту Міністерства фінансів Республіки Литва від №(20.4/15)ЗВ-2880 (вх.номер 15323/5 від 05.04.2018) даних про надсилання копії рахунка-фактури від 07.11.2017 №MOL 9353764 та копії експортної декларації від 07.11.2017 р. №17LTVCi2000EK 104045, на які посилається в Протоколі про порушення митних правил представник Київської митниці ДФС, не містить.

Крім того, як вбачається з тексту Протоколу про порушення митних правил (а.с.4) від митних органів Республіки Литва отримано копію рахунка-фактури від 07.11.2017р. №MOL 9353764 та копію експортної декларації від 07.11.2017р. №17LTVG2000EK104045. Водночас, в матеріалах справи знаходиться копія експортної декларації від 07.11.2017р. №17LTVG2000EK 104045 (а.с.15) та копія рахунка-фактури від 07.11.2017р. №MOL 9353764 (а.с.16). Обидві копії не завірені належним чином митними органами Республіки Литва. До того ж, відповідно до тексту листа Митного департаменту Міністерства фінансів Республіки Литва (а.с.17, 90, 92), додатком до вказаного листа є копії документів на 17 аркушах, відомості щодо направлення копії рахунка-фактури від 07.11.2017р. №MOL 9353764 в листі відсутні.

Крім того, згідно тексту листа Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС №16615/7/99-99-20-02-01-17 від 04.06.2018р. (а.с.14) до Київської митниці ДФС направлялися копії (не оригінали) звернення митних органів Литовської Республіки та доданих до нього документів.

Жодних доказів отримання Київською митницею ДФС оригіналів документів від Митного департаменту Міністерства фінансів Республіки Литва матеріали справи не містять.

Висновки митного органу про переміщення вказаних товарів через митний кордон України громадянином ОСОБА_1 з приховуванням від митного контролю базуються лише на співставленні органом доходів і зборів інформації, зазначеної в МД № UA125010/2017/009509 від 13.11.2017 р. та у відповіді митної адміністрації Республіки Литва № (20.4/15) ЗВ-2880 від 23.03.2018 р. та в додатках до неї, а саме в копії експортної декларації № 17LTVG2000EK104045 від 07.11.2017 р. та в копії рахунка-фактури від 07.11.2017 № MOL 9353764, без належного з`ясування дійсної вартості фактично ввезеного на митну територію України товару.

Надані митною адміністрацією Республіки Литва № (20.4/15) ЗВ-2880 від 23.03.2018 р. та в додатках до неї, а саме в копії експортної декларації № 17LTVG2000EK104045 від 07/11/2017 р. та в копії рахунка-фактури від 07.11.2017 № MOL 9353764, не можуть підтвердити той факт, що ОСОБА_1 сплатив за транспортний засіб саме таку суму, яка в них зазначена.

Митним органом не проводилась перевірка дійсності проведення розрахунків, згідно зазначених вище інвойсів, які були направлені митними органами Литви, на суму 5800 євро, для встановлення справжності проведеної операції з поставки товару на зазначену суму.

А сама розбіжність чи відповідність відомостей у вище перелічених документах жодним чином не може свідчити про недостовірність чи неправдивість відомостей, що внесені декларантом до митної декларації, пред`явленої до митного оформлення. Тому експортна декларація № 17LTVG2000EK104045 від 07.11.2017 р. та рахунок-фактура від 07.11.2017 № MOL 9353764, які надіслані митною адміністрацією Республіки не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 , дій з метою переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, приймаючи до уваги те, що митним органом не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, та подання ним органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, які містять неправдиві відомості щодо вартості товарів, виходячи з норми ч. З ст. 62 Конституції України, витлумачив усі сумніви щодо доведеності вини особи на користь останнього, і з таким висновком погоджується й апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги, про те, що рішення суду прийнято без об`єктивного дослідження всіх обставин справи, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки місцевий суд дослідив всі матеріали адміністративної справи, дав їм належну оцінку в установленому законом порядку, на підставі чого прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, в зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294, Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.527 Митного кодексу України,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2019 року, якою провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, відносно ОСОБА_1 , закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС Павленка С.А. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал