Справа № 751/2384/19 Головуючий у 1 інстанції Цибенко І. В.
Провадження № 33/4823/221/19
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 травня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Оскаржуваною постановою суду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 29 березня 2019 року, о 17 год. 55 хв., у м. Чернігові по вул. Текстильників, 22, керував транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком № 168 від 29.03.2019 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, прийняти нову, якою справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Виражає незгоду з постановою суду через невідповідність висновків суду обставинам справи, через порушення норм матеріального і процесуального права. Вважає, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, тому він є недійсним, а протокол недопустимим доказом його вини. Зазначає, що у протоколі суть порушення є незрозумілою, не вказано чи водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду і від проходження огляду у закладі охорони здоров`я. Вказує, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що, на думку апелянта, свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Стверджує, що його не було відсторонено від керування, що свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП. Вказує на суперечливість у показаннях свідків, а тому їх письмові пояснення вважає неналежними доказами.

В апеляційний суд ОСОБА_1 викликався двічі, і тому числі в телефонному режимі, проте жодного разу в судове засідання не з`явився, що свідчить про ухилення його від правосуддя. Розгляд справи по суті можливий у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суду приходить до наступного висновку та обґрунтовує його таким чином.

Згідно вимог ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі, що не буде суперечити вимогам Закону.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винувата особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, перевірених в судовому засіданні.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 337709 від 29.03.2019 року (а.с.3) ОСОБА_1 , 1978 року народження, 29 березня 2019 року, о 17 год. 55 хв., у м. Чернігові по вул. Текстильників, 22, керував транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком № 168 від 29.03.2019 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом, при його складанні, про що свідчить його особистий підпис. Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій, і є одним із джерел доказів у силу положень ст.251 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність, окрім іншого, настає у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно пунктів 16, 20, 22 розділу третього Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ від 09.11.2015 р. № 1452/735, єдиним документом, який складається за результатами огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я і таким, що підтверджує перебування водія транспортного засобу в тверезому стані або в стані алкогольного сп`яніння є висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до наявного у матеріалах справи висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 березня 2019 року за № 168, виданого лікарем-наркологом КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер», ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 4). Твердження апелянта про те, що йому не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці з використанням технічних засобів, не спростовує фактичних висновків суду і не являється порушенням процедури такого проведення огляду та не може бути підставою для скасування судового рішення.

В засіданні місцевого суду ОСОБА_1 не ставив питання про відсутність направлення його для проходження медичного огляду, а сам медичний огляд без направлення на нього поліцейськими не проводиться. Апеляційним судом було витребувано в КЛЗ «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» вказане направлення, з якого слідує, що ОСОБА_1 на медичний огляд поліцейськими направлявся.

За таких підстав, доводи апелянта про проведення його огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння з порушеннями, є безпідставними.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 (а.с.5) та ОСОБА_3 (а.с. 6), згідно яких на водія ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за знаходження останнього з явними ознаками сп`яніння згідно висновку лікаря за № 168 від 29.03.2019 року.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 4 БУПП у Чернігівській області ДПП Рябого О.С., який зазначив, що у складі екіпажу з лейтенантом поліції Ніколайцем О.В., близько 17 год. 28 хв., надійшло повідомлення, що по вул.. Д. Самоквасова,10 в м. Чернігові знаходиться транспортний засіб Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Прибувши за вказаною адресою, помітили як з придворової території по АДРЕСА_2 рухався автомобіль, за кермом якого знаходився водій ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога, та згідно висновку лікаря у присутності двох свідків на водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення вимог п. 2.4 ПДР. Автомобіль передано під розписку іншому водієві.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, а також матеріалів справи.

Твердження апелянта про те, що водій не був відсторонений від керування транспортним засобом також є хибними, адже автомобіль було передано громадянину ОСОБА_4 для доставки до місця стоянки, як той сам вказав в своїй розписці (а.с.8).

Місцевим судом також досліджувалось питання про перебування ОСОБА_1 в стані крайньої необхідності унаслідок нападу на нього невідомих осіб.

Зокрема, твердження ОСОБА_1 про те, що він знаходився у стані крайньої необхідності, оскільки отримав тілесні ушкодження з пошкодженням обличчя, а саме, нижньої щелепи, до скоєння правопорушення, не знайшли свого підтвердження.

Згідно відеозапису, який був пред`явлений працівниками поліції, зафіксований момент керування ОСОБА_1 автомобілем, а також його розмови з поліцейськими, але ніяких видимих зовнішніх ознак тілесних ушкоджень ОСОБА_1 на відеозаписах не зафіксовано. Під час тривалого спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 на будь-які тілесні ушкодження не скаржився.

Таким чином, місцевий суд прийшов до вірного висновку, з яким погоджується апеляційний суд, що тілесні ушкодження, на які посилається апелянт, не мають відношення до досліджуваних судом подій, і були заподіяні йому в інший час, ніж він на це вказує. З висновками суду в цій частині також погоджується апеляційний суд.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко