П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Рівненській області департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп- НОМЕР_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, суддя -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №196703 від 16 жовтня 2019 року вбачається, що16 жовтня 2019 року близько 23 год. 40 хв. в м. Рівне по вул. Київська, 6 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 316 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстновці, неприродна блідість обличчя, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та просив суд закрити провадження у справіі та як в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП. При цьому вказав, що не перебував в стані наркотичного сп`яніння, та на місце зупинки відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння не вбачаючи у цьому потреба. Причини зупинки його автомобіля працівники поліції йому пояснити не змоги, що й стало підставою їх конфлікту. Зазначені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння пояснив тим, що в ході конфлікту із працівниками поліції розхвилювався, розмовляв на підвищених тонах, так як вважав його зупинку автомобіля незаконною. Рахує, що працівниками поліції навмисно та систематично здійснюється зупинка його автомобіля без вагомих на те причин. В даній ситуації 16.10.2019 його знову було зупинено, щоб вкотре скласти протокол про адмінправопорушення за ст. 130 КУпАП. При цьому повністю проігнорували норми визначені, як Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735. Додатково вказав, що працівники поліції не пропонували та не доставляли його до медчного закладу для встановлення ознак сп`яніння.

В судове засідання викликались свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,, які зазначені у протоколі про адмінправопорушення, однак не з`явились з невідомих суду причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Диспозиція частини другої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлює адміністративну відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 5, 6 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров"я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану спяніння.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП акт огляду на стан сп`яніння відсутній.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п.4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану наркотичного сп`яніння: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З відеозапису дослідженого в судовому засіданні вбачається, що наявність ознак, які вказували б наркотичне сп`яніння у ОСОБА_1 судді не вбачає.

Так, порушуючи встановлений законом порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і проведення такого огляду працівниками поліції не було забезпечено проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я протягом двох годин з моменту зупинки транспортного засобу, оскільки ОСОБА_1 не направлявся і не доставлявся працівниками Національної поліції до закладу охорони здоров`я. Даний факт підтверджується і тим, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено не у закладі охорони здоров`я, а на місці зупинка транспортного засобу за адресою м. Рівне, вул. Київська, 6.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не можуть підтвердити факту відмови ОСОБА_1 , від проходження медичного огляду у мед закладі так як останні були запрошені поліцейськими на місце зупинки транспортного засобу, що підтверджує відео з нагрудної камери поліцейських.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

За ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КпАП України.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Обов`язковість вищенаведеного рішення і висновків Конституційного Суду України встановлена ст.69 Закону України «Про Конституційний Суд України».

З аналізу положень ч.2 ст.130 КУпАП слідує, що суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності може бути особа за керування транспортним засобом в стані спяніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Виходячи з наведених норм законодавства, оцінивши всебічно, повно і об`єктивно, за своїм внутрішнім переконанням, в їх сукупності з точки зору їх достатності, належності, керуючись законом та правосвідомістю досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 на час описаних у протоколі подій в стані наркотичного сп`яніння не знаходився, достатніх доказів того, що він перебував в стані наркотичного сп`яніння за кермом - в судовому засіданні не встановлено, оскільки відповідних фактичних даних не містить ні протокол, ні додані до нього матеріали.

В зв`язку з вищенаведеним в даному випадку не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, наслідком чого є закриття провадження.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І.