П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2019 Справа №607/8378/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., за участю захисника Черніцького І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено у судовому засіданні, громадянин ОСОБА_1 31 березня 2019 року о 15 год. 25 хв. в м. Тернополі по вул. Протасевича, 4, керував транспортним засобом марки «Skoda Rapid», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест 6810» та огляду в КУТОР ТОНД Галас В.О. категорично відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився і про причину неявки в суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому Законом порядку. У силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе справу розглядати у відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

Захисник, особи яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Черніцький І.Р., в судовому засіданні вказав, що постановою Тернопільського міськрайонного суду ухваленою у справі №607/19665/18 від 28 грудня 2018 року встановлено вчинення 26.09.2018 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 130 КУпАП, за таких обставин вважає кваліфікацію дій, вчинених ОСОБА_1 не вірну. Крім цього зазначив, що інспектором поліції під час проведення огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння, було порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки інспектор запропонував пройти відповідний огляд при цьому направлення на відповідний огляд не надав. Просить провадження в адміністративній справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Таким чином, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

30 травня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом було винесено постанову, якою матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скеровано до УПП в Тернопільській області для належного дооформлення, підставою повернення матеріалів стало те, що оглядом протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №198366 від 31.03.2019 року, було з`ясовано, що у ньому не міститься відомостей щодо вчинення особою ОСОБА_1 правопорушень протягом року, оскільки в судовому засіданні адвокатом Черніцьким І.Р. подано суду копію постанови Тернопільського міськрайонного суду від 28.12.2018 року, якою визнано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На виконання постанови суду від 30.05.2019 року, начальником відділу адміністративної практики УПП в Тернопільській області ДПП до матеріалів справи долучено відповідь відповідно до якої, вказує: у відповідності до пункту 9 Розділу II «Облік адміністративних правопорушень» Інструкції з автоматизованого обліку адміністративних правопорушень, затвердженої наказом МВС України від 04.07.2016 №595 - «Знімаються з автоматизованого обліку адміністративні правопорушення стосовно осіб, щодо яких було розпочато провадження у справі про адміністративне правопорушення, у разі закриття провадження відповідно до статті 247 КУпАП. Зняття з обліку адміністративних правопорушень, вчинених особами, яких притягнуто до адміністративної відповідальності за їх вчинення, а також яких звільнено від адміністративної відповідальності за іншими підставами, здійснюється у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення або якщо після закінчення строків особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню, згідно зі статтями 38, 39 Кодексу України про адміністративні правопорушення». Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №198366 за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поліцейському ОСОБА_4 під час перевірки по системі Інформаційний портал Національної поліції України - відповідно не показувало інформацію про те, чи притягувався гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Також із змісту постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.12.2018 №607/19665/18 за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно громадянина ОСОБА_1 вказано, що справу стосовно вище вказаного громадянина закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, однак в постанові суду не вказано чи винна особа у скоєні адміністративного правопорушення.

Таким чином з огляду на вищевикладене, доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Черніцького І.М. щодо невірної кваліфікації дій ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження, оскільки ОСОБА_1 протягом року не визнавався винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та поліцейським роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капралом поліції Варварук Андрієм Володимировичем вірно кваліфіковано дії громадянина Галас ОСОБА_5 , під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №198366 від 31.03.2019 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак розгляд матеріалів відносно ОСОБА_1 повинен відбуватися в межах складеного протоколу і лише в межах визначеного у ньому обсягу (обвинувачення) встановлених і зазначених у протоколі обставин та кваліфікації дій особи, в даному випадку за ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Стороною захисту також оспорюється визначена Законом процедура проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, а саме адвокат зазначає, що інспектором було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд, однак не було надано направлення на проходження такого огляду.

Згідно з п.п. 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України №1103 від 17.12.2008, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Оглядом аудіовізуального диску встановлено, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , працівником поліції у цього водія були виявлені зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Тобто виявлені працівником поліції явні ознаки алкогольного сп`яніння у водія співпадають з переліком таких ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п.3 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735. Встановлені у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння давали правові підстави працівнику поліції запросити цього водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу на місці зупинки транспортного засобу, а в разі його відмови чи не згоди з результатами такого огляду запросити водія до найближчого закладу охорони здоров`я, що здійснив інспектор ОСОБА_6 . На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810» на місці зупинки транспортного засобу або проїхати на огляд до закладу охорони здоров`я КУТОР ТОНД Галас В.О. категоричного відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , письмові пояснення яких долучені до матеріалів адміністративної справи. При цьому слід зазначити, що свідки викликалися судом до зали судових засідань для дачі показів, однак такі виклики були проігноровані та до суду не з`явилися, проте об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в наданих суду письмових пояснення свідків, щодо обставин адміністративного правопорушення, не вбачається, як і не вбачається підстав, ставити під сумнів достовірність викладених обставин в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відтак, проаналізувавши вищевказаний відеодоказ, доводи захисника щодо порушення процедури огляду поліцейськими, не беруться судом до уваги, оскільки інспектор поліції діяв у відповідності до вимоги Закону та норм, якими визначений порядок проходження огляду водіїв на виявлення стану сп`яніння, підстав ставити під сумнів дані, викладені співробітником поліції в матеріалах провадження у суду не має, оскільки всі процесуальні документи винесені ним під час виконання службових обов`язків; а також відсутні підстави упередженого ставлення до ОСОБА_1 чи будь-яка зацікавленість співробітників поліції в обмові особи, в той час, як ОСОБА_1 є особою, що зацікавлена в уникненні відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, тому пояснення захисника розцінюється саме, як захисна позиція з метою сприяння у даній справі уникнення його підзахисним адміністративної відповідальності.

Окрему увагу суд звертає на ту обставину, що ОСОБА_1 не підлягавнаправленню на проходження огляду на визначення стану сп`яніння, оскільки відмовився від такого огляду на місці зупинки транспортного засобу, а відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, підстав сумніватися у достовірності та правдивості вищевказаних доказів, які містяться при матеріалах справи не має, оскільки вони послідовні, не суперечливі, узгоджуються між собою та з іншими доказами, більше того суду не було надано доказів на спростування зазначеної в протоколі обставин. Крім того, в обґрунтування своїх доводів ОСОБА_1 не надав жодного належного та допустимого доказу.

Таким чином, сукупність досліджених доказів є переконливими і в повній мірі свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, його майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, і приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також буде достатнім для запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень в майбутньому.

Керуючись ст. ст. 130, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо