Справа № 461/8221/18
Провадження № 3/444/11/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Мікула В. Є., за участю ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, прокурора Ненчин Р.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, які надійшли від УЗЕ у Львівській області ДЗЕ Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, місце народження: Львівська область Жовківський район с. Зашків, місце проживання та реєстрації: Львівська область, Жовківський район, с. Малі Підліски, вул. Симоненка 30, за ст. 172-6 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, клопотання прокурора про зупинення строку розгляду справи,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Жовківського районного суду Львівської області знаходяться матеріали щодо вчинення адміністративного правопорушення, пов»язаного з корупцією, який надійшов від Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор вважає, що протокол складений підставно з дотриманням вимог КУпАП. В діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з чим остання підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією. Просить визнати останню винною за вказаною статею та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неподаткованих мінімумів доходів громадян.

Захисник в судовому засіданні вважає, що провадження по даній справі слід закрити у зв»язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_3 в судовому засіданні подала до суду письмову заяву в якій просить закрити справу у зв»язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП з підстав викладених у письмовій заяві.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_3 стверджується зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 678 від 30.10.2018 року, скріншотом з офіційного сайту НАЗК, декларацією особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_3 за 2017 рік, іншими матеріалами справи.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП України, оскільки вона не повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Положеннями статей 251-253 ЦК України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Він може визначатися роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Його перебіг починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Тобто, упродовж періоду з 00:00 год. 29.09.2017 року по 00:00 год. 08.10.2017 року у ОСОБА_3 був обовязок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, в тому числі це слідує з копії повідомлення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 13.09.2018 року на адресу Управління захисту економіки у Львівській області на запит від 05.09.2018 р. було надано інформацію про вчинення правочину щодо купівлі-продажу ОСОБА_3 земельної ділянки та надано копію відповідного договору.

А тому, на думку суду, датою виявлення правопорушення є не дата складання протоколу 30 жовтня 2018 року, як про це зазначено в протоколі № 678 про адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією, а дата виявлення правопорушення - 13.09.2018 року коли уповноваженому органу стало офіційно відомо про факт укладення договору купівлі-продажу і не внесення таких відомостей до відповідної декларації. Таким чином, суд не може погодитись з тим фактом, що орган уповноважений на складання протоколу, виявлення правопорушення чи прокурор трактують положення закону, в частині встановлення дати виявлення правопорушення на власний розсуд.

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобов"язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи. Вказані положення можна віднести і до повноважень та обов"язків органів, на які покладене виявлення адміністративних правопорушень. Таким чином, неоднозначне тлумачення закону в частині визначення дати виявлення правопорушення не може ставити особу в залежність від певних обставин будь це погодження, дата складання протоколу, тощо.

Частиною 3 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення цей строк закінчився, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд прийшов до переконання, що днем дати виявлення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, слід вважати день коли уповноваженому органу стало офіційно відомо про факт укладення договору купівлі-продажу і не внесення таких відомостей до відповідної декларації, а саме 13.09.2018 р.

Днем закінчення передбаченого ч. 3 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення, в такому разі, слід вважати 13.12.2018 року.

Оскільки на момент розгляду справи судом строк, передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП, закінчився, провадження в ній підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 172-6 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у звязку з закінченням строків для накладення стягнення, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення- закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст.ст. 287, 294 КУпАП.

Суддя Мікула В. Є.