КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання Бендюжик Ю.А.

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1

захисника Марченка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника Марченка Василя Михайловича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.09.2019, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.09.2019 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави суму судового збору у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду захисник особа, яка притягається до відповідальності ? адвокат Марченко В.М. подав апеляційну скаргу, в якій він просить апеляційний суд скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.09.2019 та прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити та визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, призначивши йому покарання у виді штрафу.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник посилається на те, що працівники поліції не зупиняли ОСОБА_1 і час вказаний в протоколі серії ДПР18 №510650 вчинення правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП насправді є часом коли працівники поліції прибули на місце ДТП, що суперечить самому змісту правопорушення, що ставиться в вину ОСОБА_1 Також адвокат зауважує, що працівники поліції відмовились направляти ОСОБА_1 до медичного закладу, у зв?язку з чим останній звернувся самостійно до ЦРЛ Києво-Святошинського району, де пройшов огляд з використанням приладу "Драгер 6820" та здав біологічне середовище для проведення лабораторного дослідження, за результатом чого лікарем було зроблено висновок про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного та алкогольного сп?яніння. Натомість ані вказаний висновок, ані акт огляду, проведений лікарем, судом першої інстанції до уваги взятий не був, що призвело до невірних висновків суду про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.08.2019 близько 19 год. 30 хв. в Київській області, Києво-Святошинського району, в с.Віта Поштова, а/д Київ-Одеса, 21 км, буд.1, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом "Ford", д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на каскад декоративних будівель. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.12.1. ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність ст.124 КУпАП.

Крім того, 18.08.2019 близько 19 год. 30 хв. в Київській області, Києво-Святошинського району, в с.Віта Поштова, а/д Київ-Одеса, 21 км, буд.1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Ford", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп?яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп?яніння в установленому законом порядку водій відмовився в присутності двох понятих. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5. ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, вирішивши заявлені клопотання, заслухавши доводи захисника Марченка В.М. та самого ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши питання, які виникли під час дослідження, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що подана адвокатом апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, захисник Марченко В.М. оскаржує постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.09.2019 лише в частині визнання ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що даних вимог закону судом першої інстанції дотримано не було, що підтверджується слідуючим.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №510650 від 18.08.2019 ОСОБА_1 ставиться в вину відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння.

Однією з головних умов висунення поліцейським вимоги пройти огляд водію транспортного засобу на стан сп?янніня (чи алкогольного, чи то наркотичного) є наявність достатніх підстав вважати, що водій перебуває у стані сп?яніння згідно з ознаками такого стану.

Так, стороною захисту долучено до матеріалів справи Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №306 від 18.08.2019 та Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.08.2019.

Згідно Акту медичного огляду слідує, що огляд проведено лікарем ЦРЛ Києво-Святошинського району ОСОБА_2 18.08.2019 о 23:10 год. у зв?язку зі самозверненням ОСОБА_1 . Поведінка оглянутої особи адекватна, стан свідомий, орієнтований, мовна здатність не порушена, вегетативно-судинні реакції в нормі, зіниці реагують на світло, рухова сфера в нормі, міміка звичайна, хода, в тому числі зі швидкими поворотами, поза Ромберга в нормі, рухи чіткі, запах алкоголю з рота не виявлено. 18.08.2019 о 23:10 здійснено обстеження з використанням газоаналізатора "Драгер 6820", результат 0,09 %о. Результат контрольного обстеження через 20 хв. з використанням газоаналізатора "Драгер 6820" аналогічний ? 0,09 %о. Діагноз встановлений за результатом огляду ? наркотичного та алкогольного сп?яніння не виявлено (а.с. 26).

Відповідно до Висновку за результатом медичного огляду №306 від 18.08.2019, виданого лікарем ЦРЛ Києво-Святошинського району ОСОБА_2, у ОСОБА_1 ознак наркотичного та алкогольного сп?яніння не виявлено (а.с. 27).

Отже, вказаним Актом медичного огляду, який проведений в межах двохгодинного строку після складання поліцейськими протоколу про порушення водієм п.2.9. ПДР України, та Висновком за результатом медичного огляду ОСОБА_1 спростовуються вказані поліцейським в протоколі ознаки алкогольного сп?яніння, які на думку поліцейського були виявлені у ОСОБА_1 і які стали приводом для висунення вимоги поліцейським пройти водію огляд на стан алкогольного сп?яніння.

Відтак, із врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що вимога поліцейського, адресована ОСОБА_1 , пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння була безпідставною.

Крім того, суд також звертає увагу, що п.6 Розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09.11.2015 № 1452/735 визначено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №510650 від 18.08.2019, свідками відмови ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп?яніння були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Натомість, згідно наявних в матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_5 від 18.08.2019, він був свідком того, як автомобіль "Ford", д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на каскад декоративних споруд і як з автомобіля вийшло троє чоловіків, які на думку ОСОБА_5 перебували а стані алкогольного сп?яніння.

Отже, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 від 18.08.2019 спростовуються відомості протоколу про те, що ОСОБА_5 був свідком відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння. Вказане, на думку суду, свідчить про недотримання поліцейським порядку проведення огляду ОСОБА_1 на виявлення у нього стану алкогольного сп?яніння.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Між тим, згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначений конституційний припис, а також зважаючи, що судом першої інстанції не взято до уваги докази, які істотно впливають на його висновку, тоді як вина ОСОБА_1 не доведена у поза розумний сумнів, то апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.09.2019 підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також апеляційний суд враховує, що виходячи зі змісту постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.09.2019, судом першої інстанції не накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП, а міститься лише посилання в мотивувальній частині на ч.2 ст.36 КУпАП, яка визначає правила накладення адміністративного стягнення при вчиненні кількох адміністративних правопорушень. У зв?язку з цим, враховуючи характер правопорушення, особу винного та інші обставини справи апеляційний суд вважає за необхідне також накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у виді штрафу.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Марченка Василя Михайловича задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.09.2019, якою ОСОБА_1 визнано винним за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 01 (один) рік ? скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв?язку з відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 винним за ст.124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення за цією статтею у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави суму судового збору у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 369/11210/19

Апеляційне провадження № 33/824/3762/2019

Суддя у першій інстанції - Лисенко В.В.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.