Справа №263/5095/19
Провадження №3/263/1523/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Музика Олександр Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 173-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 173-4 КУпАП.

З протоколу від 19 березня 2019 року серії ГП № 237791 вбачається, що 07 березня 2019 року близько 09:45 год. ОСОБА_1 (з жовтня 2018 року по теперішній час) не повідомила за фактом травми неповнолітньої ОСОБА_2 з боку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , внаслідок чого могла бути спричинена шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинені тілесні ушкодження,а саме: забій грудного відділу хребта. Даний факт мав місце у ЗОШ № 9 за адресою: бул. Хмельницького, 22, м. Маріуполь. Указаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 173-4 КУпАП.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Веденєєвої Н.С. надійшли письмові заперечення, в яких вона просила суд закрити провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 173-4 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що правопорушення, передбачене ст. 173-4 КУпАП передбачає собою наявність вини особи у формі умислу. Адміністративна відповідальність за булінг (цькування) запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії боулінгу (цькуванню)» від 18 грудня 2018 року, шляхом доповнення статтею 173-4 КУпАП. Зазначена стаття набрала чинності 19 січня 2019 року. Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення від 19 березня 2019 року зазначено, що відносно ОСОБА_6 цькування тривало з жовтня 2018 року, тобто в проміжок часу, коли зазначене діяння ще не було віднесено до складу адміністративного порушення та не передбачало відповідальності за його вчинення. Конфлікт, який виник між двома учасниками освітнього процесу, а саме: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , полягав у завданні взаємних образ один одному, і визначити, хто в даному випадку є потерпілим неможливо, оскільки обидві сторони можуть підпадати під дані визначення. Крім того, матеріалами, доданими до протоколу від 19 березня 2019 року не доведено систематичність в діях учнів школи, між якими виник конфлікт в межах часу за який введено відповідальність у законі. Відповідальність щодо протидії булінгу (цькуванню) введено лише з 19 січня 2019 року, коли відповідний закон вступив силу, а тому період вказаний в протоколі - 2018-2019 роки не може входити до складу адміністративного правопорушення, скоєного ОСОБА_1 Про факт спричинення тілесних ушкоджень у вигляді забоїв грудного відділу хребта, спричинених внаслідок того, що ОСОБА_6 штовхнула зі сходин ОСОБА_9 ОСОБА_1 відомо не було, тому вона не може нести відповідальність за неповідомлення про цей факт національній поліції. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено стосовно іншого факту за участю ОСОБА_10 як вчитель, не є суб`єктом даного правопорушення, оскільки статтею передбачена відповідальність директора ЗОШ за вчинення такого правопорушення. Так, ч. 5 ст. 173-4 КУпАП передбачає відповідальність керівника закладу освіти за неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про випадки булінгу (цькування) учасника освітнього процесу. Крім того, сам факт цькування ОСОБА_6 (боулінгу) не мав місця. Між учнями протягом навчального процесу завжди виникають суперечки і вони не виходять за рамки дрібних сварок та непорозумінь. Крім того, особа, відносно якої вчинене цькування у протоколі зазначена « ОСОБА_11 », але учениця з таким прізвищем у 6-а класі ЗОШ № 9 не навчається.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 цього Кодексу).

Питання складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 254 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП серед іншого, при розгляді справи про адміністративне правопорушення слід з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

У вказаному протоколі зазначено, що цькування здійснювалося відносно « ОСОБА_2 », у графі «потерпілий» зазначена « ОСОБА_12 », а до протоколу додані письмові пояснення потерпілої, в яких зазначене прізвище « ОСОБА_13 ».

У той же час зазначений у протоколі період не охоплюється нормою ст. 173-4 КУпАП, оскільки таке введене лише 29 січня 2019 року.

На підставі викладеного, враховуючи, що зміст протоколу серії ГП № 237791 не відповідає іншим матеріалам, доданим до такого, зокрема письмовим поясненням потерпілої, суд позбавлений можливості встановити усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та вирішити питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 173-4 КУпАП.

При цьому, суд не вирішує клопотання захисника про закриття провадження відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки таке питання підлягає вирішенню лише після виправлення зазначених недоліків протоколу органом, який склав такий протокол.

Верховний Суд України роз`яснив, що правомірним є вмотивоване повернення постановою суду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного без додержання вимог ст. 256 КпАП України, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14).

За таких обставин, справа не може бути розглянута судом, а матеріали підлягають поверненню для належного оформлення.

Керуючись ст. ст. 221, 254, 256, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Повернути матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 173-4 КУпАП до Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Музика