1Справа № 335/3279/19 3/335/640/2019
28 травня 2019 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя районного суду м. ЗапоріжжяСоляник А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 11.03.2019 року о 04 год. 29 хв., в м. Запоріжжі, на перехресті вул. Нижньодніпровській та вул. Перемоги водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці ока, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від медичного огляду у лікаря нарколога у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Від керування транспортного засобу відсторонений, шляхом поставки транспортного засобу без порушень ПДР. Про повторність попереджений.
В судові засідання, призначені тричі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом надсилання судових повісток за адресою місця реєстрації та проживання, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, а також шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідно до ст. 268 КУпАП, в разі неявки особи, що притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання без поважних причин, справа про адміністративне правопорушення може розглядатись без її участі.
Оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи, однак не вжив заходів для явки до суду, не подавав письмових заперечень проти протоколу, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи.
Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Однак ОСОБА_1 не виявив бажання прибути до суду і дізнатись про хід розгляду провадження, тобто, рухом справи не цікавиться та не вживає заходів, щоб дізнатись про хід даного судового провадження як відомого йому.
Суд дійшов до висновку, що подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Відтак, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст. 1, 245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ст. 38 КУпАП.
Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з пунктом 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці ока, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.
Зазначені в протоколі обставини підтверджуються направлення на огляд водія транспортного засобу, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , інформацією, зафіксованої на DVD диску, що надана відділом патрульної поліції, а також іншими матеріалами справи у їх сукупності.
У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення „поза розумним сумнівом. Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.
Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом „поза розумним сумнівом, зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. Будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.
Дії ОСОБА_4 судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують Правила дорожнього руху України, несуть відповідальність згідно із законодавством.
У рішенні, ухваленому 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При накладенні стягнення згідно з вимогами ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, його підвищену суспільну небезпеку, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, архів його порушень, вчинених у сфері ПДР. Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.
При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин та відношення до скоєного, та зважаючи на те, що санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення стосовно водіїв, дійшов висновку за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ст.ст. 40-1, 283 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130, 245, 252, 283-285, 294 КУпАП, суд,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в дохід Держаного бюджету України з позбавленням його права керування транспортним засобом строком на один рік.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; витрати на облік зазначених правопорушень.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривень 20 копійок до спеціального фонду Державного бюджету України.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Соляник