КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/1285/2019 Постанова винесена суддею Луценком О.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та її захисника Навродського О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Навродського О.В. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 12 лютого 2019 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 12 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, 18 листопада 2018 року о 21 год. 50 хв. по вул. Прирічна, 50 в м. Києві ОСОБА_1 керувала автомобілем «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці звужені та не реагують на світло, блідий колір обличчя, поведінка не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася у присутності свідків, чим порушила п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Навродський О.В . , вважаючи постанову суду незаконною, винесеною з порушення норм чинного законодавства, просить її скасувати, а справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови, судом було порушено ст. 278 КУпАП.

Зокрема, з пояснень свідка ОСОБА_4 , який був на місці зупинки транспортного засобу в салоні автомобіля, вбачається, що поліцейський, після того, як наказав йому вийти з автомобіля, дивним чином виявив у салоні коробочку з речовиною рослинного походження. Після цього, перевіривши ОСОБА_1 на наявність ознак наркотичного сп`яніння, освітивши ліхтариком в очі та обличчя, перевірив тремтіння рук, координацію рухів, поведінку, яка відповідала обстановці, прийшов до висновку про відсутність у ОСОБА_1 наявних ознак наркотичного сп`яніння. Однак, після того, як поліцейський погрожуючи кримінальною справою відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із вилученням з автомобіля, який належить батьку ОСОБА_1 , коробочки з речовиною рослинного походження, умовив його ( ОСОБА_4 ) на угоду, яка виражалась в тому, щоб він повідомив про належність йому коробочки з речовиною рослинного походження слідчу групу, яка приїде на виклик, а ОСОБА_1 щоб відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і повідомила, що вживала напередодні наркотичні засоби. Між тим, коли ОСОБА_4 умовив ОСОБА_1 , поліцейський підійшов до нього та запитав, чи згодна вона відмовитись від огляду на відеокамеру, ОСОБА_4 повідомив, що згодна. Тоді поліцейський пішов до патрульного автомобіля за відеокамерою, але коли, повернувшись, підійшов до ОСОБА_1 , вона почала задавати питання про наслідки відмови, але поліцейський неодноразово наголосив ОСОБА_1 , що він не знає про наслідки, та щоб всі питання вирішували у суді. При цьому, коли поліцейський записав відео, він вимкнув камеру та пригрозив, що якщо він буде чути такі запитання при свідках, яких він запросить для іншого відео, то він скасує всі попередні домовленості і автомобіль поїде на невизначений час на штрафмайданчик в рамках кримінального провадження. Тому, внаслідок обману та погроз, ОСОБА_1 мусила підкоритись працівникам поліції.

Також зазначає, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейські не відсторонили її від керування, тимчасово не затримали транспортний засіб, а ОСОБА_1 і надалі керувала транспортним засобом.

Крім того, при винесені постанови, суд неповно з`ясував обставини справи, не допитав свідків, не досліджував відео, не виконав всі дії для встановлення істини у справі, не проаналізував докази, не надав їм належну оцінку й постановив незаконне та необґрунтоване рішення.

Так, мотивуючи своє рішення протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, направленням на огляд, відео з нагрудної камери поліцейського, суд порушив вимоги ст. 283 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 не була направлена поліцейським на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, а також не було забезпечено її доставку до найближчого закладу охорони здоров`я з метою достовірності результатів огляду, чим було порушено вимогиІнструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також ст.ст. 265-2, 266 КУпАП.

Разом з тим, огляд особи на стан алкогольною, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також вказує на те, що, розглядаючи справу і зазначаючи в постанові про наявність достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, яке полягало, зокрема, у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, суд залишив поза увагою, що в матеріалах справи відсутні такі документи, як: направлення ОСОБА_1 на огляд як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; Акт про відмову від медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також рапорт поліцейського, який зупиняв автомобіль, із зазначенням обставин зупинки транспортного засобу, та доказ відсторонення від керування транспортним засобом чи передачу керування іншій особі, рапорт про тимчасове затримання транспортного засобу.

Щодо пояснень свідків, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, то вони єненалежним та недопустимим доказом, оскільки ці пояснення по своїй суті не є поясненнями свідків події, а є поясненнями самого поліцейського наперед складеними у формі бланку, тотожні одне одному. При цьому зміст цих пояснень не відповідає дійсним обставинам справи, які відображені на відео з нагрудної камери поліцейського з місця події, до того ж, дані пояснення свідків незаконно отримано та долучено поліцейським до матеріалів справи.

Таким чином, на думку апелянта, суд не надав значення цим обставинам, чим необ`єктивно розглянув справу та грубо порушив право на захист, і в постанові та матеріалах справи відсутні докази доведення винуватості поза розумним сумнівом, а при складанні адміністративних матеріалів та при винесенні оскаржуваної постанови, такий перелік порушень є недопустимим, як зі сторони працівників поліції, а тим більш зі сторони суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та її захисника Навродського О.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві ОСОБА_8. та свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який, на противагу твердженням апелянта, складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП,підписано відповідною посадовою особою, ОСОБА_1 та свідками, поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , якими засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

При цьому, твердження ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду про те, що, коли було зупинено її автомобіль, вона не відмовлялася від проходження огляду у лікаря-нарколога, але працівники поліції, знайшовши в її автомобілі коробочку з речовиною рослинного походження та незважаючи на її відповідь на їх запитання, що вона не знає, що це за коробочка та звідки вона взялася, але якщо вона лежить в її автомобілі, то значить це її, відізвали кудись її знайомого ОСОБА_7 , який разом з нею знаходився в її автомобілі під час зупинки, та коли він повернувся, то сказав, що цю коробочку з речовиною він візьме на себе, а вона щоб відмовилася від проходження огляду, що їй нічого за це не буде, бо інакше буде кримінальна відповідальність, тому злякавшись, вона погодилася на пропозицію працівників поліції відмовитися від проходження огляду, та у присутності двох свідків підтвердила свою відмову від проходження огляду у лікаря-нарколога, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються поясненнями допитаного під час апеляційного розгляду інспектора поліції ОСОБА_8 , котрий пояснив, що ще у 2018 році, заступивши на нічну зміну, на Оболонському проспекті було зупинено автомобіль за неосвітлений задній державний номерний знак, за кермом якого перебувала ОСОБА_9 , на передньому пасажирському сидінні знаходився її знайомий, у якого в подальшому було вилучено речовину рослинного походження, яка знаходилася в яйці з-під кіндера, та яку було виявлено в даному автомобілі, у зв`язку з чим було викликано слідчо-оперативну групу. При цьому, в ході спілкування ОСОБА_9 помітно нервувала, постійно палила, у неї тремтіли руки та було бліде обличчя, тому виникла підозра, що вона перебуває у стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_10 у присутності свідків було запропоновано пройти огляд у лікаря нарколога, але вона відмовилася, за що відносно неї було складено протокол. Також інспектор вказав, що відносно ОСОБА_11 було складено і протокол за неосвітлений задній державний номерний знак та виносилась постанова, а щодо подій зафіксованих на відеозапису, то вони відповідають дійсності.

Про безпідставність таких тверджень ОСОБА_1 щодо наявності у неї бажання пройти огляд на стан сп`яніння, але внаслідок залякувань працівниками поліції вона відмовилася від проходження такого огляду, вказує і відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, який був переглянутий у судовому засіданні під час апеляційного розгляду за участі ОСОБА_1 та її захисника Навродського О.В., та відповідно до якого, ОСОБА_1 працівниками поліції у присутності двох свідків, пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, та було роз`яснено, що в разі її відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення, але ОСОБА_1 від проходження огляду відмовилася.

Також з відеозапису не вбачається, щоб під час пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога на неї здійснювався будь-який тиск працівниками поліції, при цьому, ніщо не заважало ОСОБА_1 у присутності свідків та у протоколі про адміністративне правопорушення у графі пояснень вказати про свою згоду на проходження огляду на стан сп`яніння та про залякування працівниками поліції, що свідчить про відсутність таких порушень з боку поліцейських при складанні протоколу.

А тому такі твердження ОСОБА_1 розцінюються як спосіб захисту та намагання ухилитися від відповідальності за вчинене.

Щодо наданих під час апеляційного розгляду пояснень свідка ОСОБА_4 , який вказав, що вони з ОСОБА_1 рухалися по вул. Прирічній і їх зупинили працівники поліції та попросили вийти з автомобіля і надати документи, а потім почали обшукувати автомобіль, а їх в цей час відвели в бік, і під час обшуку було виявлено яйце з-під кіндера з речовиною, схожою на якусь траву. Після цього працівник поліції відвів його в бік та почав погрожувати, що ОСОБА_1 світить в`язниця. Він злякався та запитав у поліцейського, що робити, на що поліцейський йому сказав все взяти на себе, а ОСОБА_1 щоб відмовилася від проходження огляду, і що їм за це нічого не буде. Про це він розказав ОСОБА_1 і вона погодилася, тоді поліцейський сказав напарнику оформлювати відмову, але в цей час ОСОБА_1 запитала у поліцейського, що їй за це все ж таки буде, але він сказав, що не знає і щоб вони не задавали при свідках цих питань. Тоді ОСОБА_1 на відеозапис сказала, що вона курила декілька днів назад травку, а потім у присутності свідків відмовилась і від проходження огляду. Після цього поліцейські викликали слідчо-оперативну групу, а йому наказали покласти яйце з-під кіндера собі в карман, щоб прив`язка була лише до нього, а не до автомобіля, та привели якихось свідків, у присутності яких, дістали у нього з карману яйце з травою. В подальшому його відвезли до райвідділу, куди приїхали також їх знайомий та ОСОБА_1, то суд апеляційної інстанції відноситься до них критично, оскільки вказані пояснення спростовуються вищенаведеними доказами, зокрема - даними відеозапису, з якого слідує, що після зупинки працівниками поліції транспортного засобу та виходу ОСОБА_11 і її пасажираОСОБА_4 з автомобіля працівник поліції, навіть не наближаючись до автомобіля, виявив яйце з-під кіндера під переднім пасажирським сидінням та з`ясовував у ОСОБА_1 , що це та кому належить, і вона повідомила, що це травичка, щоб курити і, оскільки знаходиться в її автомобілі, то належить їй, а також, що вона вживає іноді маріхуану, і вживала її шляхом куріння за 3 - 7 днів до цього, що викликало обґрунтовані підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, який і було запропоновано пройти у лікаря-нарколога, але ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не висловлюючи та не виказуючи будь-яких заперечень або незгоди з приводу цих обставин та дій працівників поліції.

Та ж обставина, що на відеозапису наявні дані, що працівник поліції відходив спілкуватись зі свідком ОСОБА_4 , вимкнувши відеокамеру, жодним чином не вказує на невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке полягає саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Тим більше, що будучи незгодною з діями працівників поліції та наявністю у ОСОБА_1 бажання пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, як про те стверджується в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 жодного разу, жодним чином про це не заявила, ні у протоколі, ні на відеозаписі, та самостійно у медичний заклад не зверталась і такий огляд не проходила.

Крім того, з приводу пояснень свідка ОСОБА_4 слід вказати й про те, що він є приятелем ОСОБА_1 , а тому може бути зацікавлений у розгляді справи на її користь.

Та обставина, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які брали участь у фіксуванні обставин зазначеного адміністративного правопорушення, безпосередньо в суді не допитувались, а їх пояснення викладені однаково на заздалегідь надрукованих бланках та є ідентичними між собою за змістом, не може свідчити про неповноту з`ясування всіх обставин справи, оскільки їх письмові пояснення, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, були досліджені суддею та обґрунтовано прийняті до уваги як такі, що узгоджуються з іншими доказами у справі та підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та у відеозаписі з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Що стосується доводів апелянта в апеляційній скарзі про порушення працівниками поліції Інструкції, з огляду на відсутність в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, то вони є безпідставними, оскільки доказами по справі доведено, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а тому у поліцейського не було підстав для оформлення письмового направлення водія на огляд, і долучення його до протоколу.

Щодо посилань апелянта на те, що поліцейським не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, то вони жодним чином не спростовують правильність висновку судді щодо її винуватості у порушенні п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Між тим, не можна не погодитися з твердженнями апеляційної скарги про те, що постанова судді місцевого суду не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній не розкрито змісту доказів і відсутня їх оцінка. Однак вказані недоліки стилю викладення не вплинули на правильність прийнятого по суті рішення і не доводять обґрунтованості апеляційних вимог про скасування постанови судді.

Щодо інших доводів, викладених захисником в апеляційній скарзі, то вони суперечать як фактичним обставинам правопорушення, так і наявним доказам у справі, носять надуманий характер, а тому також не заслуговують на увагу.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки її притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак апеляційна скарга захисника Навродського О.В. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Навродського О.В. залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 12 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.