Категорія: ч. 5 ст. 173-4 КУпАП
Головуючий 1 інстанції: Шатілова Л.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря: Костоманової А.Є.,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі апеляційну скаргу законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.10.2019 року, якою провадження у адміністративній справі стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої вчителем математики ЗОШ № 9, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 173-4 КУпАП, закрито, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 07.03.2019 року близько 09.45год. (з жовтня 2018 року по теперішній час) не повідомила за фактом травлі неповнолітньої ОСОБА_4 з боку ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , внаслідок чого могла бути спричинена шкода психічному і фізичному здоров`ю потерпілої.

07.03.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження, а саме, забій грудного відділу хребта, цей факт мав місце у ЗОШ № 9 за адресою бульвар Хмельницького, 22, м. Маріуполь.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.10.2019 року провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 просить змінити оскаржуване судове рішення, визнати винною ОСОБА_3 за ч.5 ст. 173-4 КУпАП і закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції судовий розгляд проведений без її участі, незважаючи на її клопотання від 24.09.2019 року про бажання приймати участь у цій справі, у зв`язку з чим вона не змогла надати пояснення і зауваження по справі, що у подальшому потягло постановлення судом рішення, яке ґрунтується тільки на поясненнях захисника ОСОБА_3 адвоката Веденєєвої Н.С. і не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 штовхнула її дочку ОСОБА_4 , внаслідок чого остання отримала тілесне ушкодження, вона негайно повідомила по телефону класного керівника ОСОБА_3 , що не заперечує в письмових поясненнях до поліції і сама ОСОБА_3

В ЗОШ № 9 її дитині не була надана первинна медична допомога.

Вважає, що висновок про те, що ОСОБА_3 не було відомо про спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, не відповідає дійсності.

Зазначає, що з боку класного керівника і інших вчителів ніколи не надходили скарги на недостойну поведінку доньки, негативний психологічний вплив з боку на її дитину, який тривав вже близько місяця, спричинив нехарактерну поведінку Лізи.

Висновки суду стосовно того, що ОСОБА_3 викликала її до кабінету директора школи і повідомила про конфлікт, не відповідають дійсності, оскільки саме вона 06.03.2019 року зателефонувала ОСОБА_3 і повідомила про намір прийти вранці 07.03.2019 року до директора школи, але останній не побажав з нею спілкуватися, посилаючись на те, що про цей конфлікт він вперше чує і вимагав від неї письмової заяви.

Після того, як вона пішла зі школи, директор школи викликав до себе лише її доньку і у присутності класного керівника її дитину довели до нервового зриву і сліз.

Вважає, що класним керівником ОСОБА_3 не було прийнято заходів щодо вчасного врегулювання конфлікту у 6-А класі, де навчалась її донька, в результаті її дитина, як наслідок постійних принижень і глузувань, отримала тілесне ушкодження і неврозоподібний стан в школі під час навчального процесу.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_3 і її захисник адвокат Веденєєва Н.С. не з`явилися у судове засідання, про місце, день і час апеляційного розгляду були повідомлені належним чином (а/с 66-67), направили до апеляційного суду заяви про проведення судового розгляду у їх відсутність. Просили залишити без задоволення вимоги апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просила змінити оскаржувану постанову, визнати винною ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 173-4 КУпАП і закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Зазначила, що вона неодноразово зверталась до класного керівника ОСОБА_3 з проханням провести класний час, обсудити з учнями всього класу ситуацію, яка виникла, але замість цього до директора школи викликали тільки її дочку, саме її звинуватили у виникненні цього конфлікту.

Вважає, що класний керівник ОСОБА_3 не вжила всіх заходів для врегулювання конфлікту у класі, де навчалась її дочка.

Заслухавши законного представника неповнолітньої потерпілої, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви Суду

Згідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дана справа судом першої інстанції розглянута у відсутність законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка була обізнана про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 і направила до суду першої інстанції заяву про відкладення судового розгляду цієї справи 07.10.2019 року на іншу дату у зв`язку з її відсутністю у м. Маріуполі (а/с 50).

Судовий розгляд був перенесений на 23.10.2019 року о 09.30год, про що ОСОБА_2 своєчасно сповіщалась телефонограмою за номером мобільного телефона НОМЕР_1 (а/с 52), який остання зазначила у попередній заяві про перенесення судового розгляду.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 відсутні будь-які заяви, клопотання ОСОБА_2 про перенесення розгляду цієї справи з 23.10.2019 року на іншу дату.

23.10.2019 року о 09.30год. справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 була розглянута судом першої інстанції без участі законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (а/с 53-54).

Окрім того, 24.09.2019 року до суду першої інстанції ОСОБА_2 направляла пояснення по суті цієї справи з копіями медичних документів (а/с 44-49).

З огляду на наведене, у суду першої інстанції 23.10.2019 року при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 були законні підстави для розгляду цієї справи по суті.

Суддя місцевого суду дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 173-4 КУпАП, посилаючись на матеріали адміністративної справи, пояснення ОСОБА_3 , законного представника потерпілої - ОСОБА_2 , з огляду на те, що ОСОБА_3 не є керівником освітнього закладу, до її повноважень не входить повідомляти уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України та службі у справах дітей про випадки булінгу (цькування) в закладі освіти.

З вказаним висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 є педагогом ЗОШ № 9, а саме, вчителем математики, класним керівником 6-А класу цього навчального закладу, у якому навчалась неповнолітня ОСОБА_1 з першої по третю четверть навчального 2018р.-2019р., однак не є керівником закладу освіти, який здійснює безпосереднє управління закладом та несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти (а/с 9, 41-42).

18.12.2018 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії булінгу (цькуванню) № 2657-VIII.

Диспозиція частини 5 статті 173-4 КУпАП передбачає відповідальність за неповідомлення керівником закладу освіти уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про випадки булінгу (цькування) учасника освітнього процесу.

Законом України «Про освіту» визначено, що булінг (цькування) - це діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого (п. 3-1 ч. 1 ст. 3 цього закону), а також зазначені типові ознаки булінгу, а саме, систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності), а також дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

З аналізу ст. 26 Закону України «Про освіту» вбачається, що саме до повноважень керівника закладу освіти в межах наданих йому повноважень належить створення у закладі освіти безпечного освітнього середовища, вільного від насильства та булінгу (цькування), у тому числі: розглядає заяви про випадки булінгу (цькування) здобувачів освіти, їхніх батьків, законних представників, інших осіб та видає рішення про проведення розслідування; скликає засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) для прийняття рішення за результатами проведеного розслідування та вживає відповідних заходів реагування, повідомляє уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України та службі у справах дітей про випадки булінгу (цькування) в закладі освіти.

Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 , яка не є керівником закладу освіти, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.173-4 Кодексу про адміністративні правопорушення України, і закрив провадження у цій справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, оскільки вона не є суб`єктом даного правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , оскільки відсутні підстави для зміни постанови суду, визнання винною ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 173-4 КУпАП і закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.10.2019 року, якою провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: