ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №33/807/55/19Головуючий у 1-й інстанції Ковальова Ю.В.
Єдиний унікальний № 320/9028/18Доповідач в 2-й інстанції Білоконев В.М.
Категорія ст. 172-6 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2018 року, в якій останній також порушує питання щодо поновлення йому строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, одруженого, який займає посаду начальника автомобільної та електрогазової служби озброєння в/ч НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, начальник автомобільної та електрогазової служби озброєння в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_1 , будучи, згідно п.п. «г» п.1 ч.1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а також згідно абз. 14 ч.1 ст. 1 цього Закону, суб`єктом декларування, у порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», достовірно знаючи про необхідність подати у період часу з 01.01.2018 по 01.04.2018 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 подав її несвоєчасно, лише 02.04.2018, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

21.12.2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання, в якому просить поновити йому строк на апеляційне оскарження наведеної вище постанови посилаючись на те, що він в судовому засіданні був присутнім, йому особисто повідомлено про результат справи та сума накладеного адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 гривень, але йому не була вручена копія постанови, він отримав її лише 11.12.2018 року, тому не зміг оскаржити постанову у визначений строк, вважає причину пропуску строку поважною.

По суті скарги просить постанову судді суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи наведені у скарзі, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді від 14.11.2018 року з огляду на наступне.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову судді від 14.11.2018 року подав лише 21.12.2018 року (згідно відбитку поштового штемпелю), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження більш ніж місяць.

Своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 мотивує тим, що він хоча і був присутнім в судовому засідання при винесенні постанови, знав про її результати, але отримав постанову лише 11.12.2018 року, вважає це поважною причиною пропуску строку на оскарження.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута 14.11.2018 року за участю ОСОБА_1 , де він надав свої свідчення щодо вчиненого адміністративного правопорушення, та в цей же день було оголошено постанову суду. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, судом належним чином у встановлений законом строк, 15.11.2018 року на його адресу (адреса вказана вірно і збігається з адресою, вказаною ним особисто в апеляційній скарзі) була направлена копія постанови до відома.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Посилання ОСОБА_1 на той факт, що він отримав копію постанови лише 11.12.2018 року, на строки апеляційного оскарження не впливає і саме по собі не свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 був присутнім і в судовому засіданні і при оголошенні судового рішення про його притягнення до адміністративної відповідальності і мав всі можливості оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин.

Під поважними підставами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з обставинами, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язаними з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Проте, ОСОБА_1 не навів в апеляційній скарзі інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення та достатніх підстав для його поновлення, а його доводи щодо поважності пропуску з вищевказаних підстав не заслуговують на увагу.

З огляду на зазначені обставини підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, а тому апеляційна скарга, відповідно до вимог ст.294 КУпАП, підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Запорізького апеляційного суду В.М. Білоконев
Дата документу Справа № 320/9028/18