Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 3/759/242/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, який здобув середню спеціальну освіту, розлучений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до виконавчого листа № 2/1612/589/2012 від 08.08.2012, виданого Комсомольським м/суд Полтавської області, із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_2, не сплачує аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 31.12.2018 за період з 16.02.2018 по 13.12.2018 в сумі 121 881 грн 50 к. Вказана заборгованість перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1831 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив, що у нього на даний час немає змоги сплачувати аліменти у зв'язку з тим, що він тимчасово не працює. Дот ого ж він позбавлений батьківських праві і не має сплачувати аліментим.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 340882751 від 13.12.2018, складений стосовно ОСОБА_2; довідку про розрахунок заборгованості по аліментах, надану головним державним виконавцем Святошинського РВДВС м. Київ Компанець Р.В.; копію постанови серії ВП № 34088275 про відкриття виконавчого провадження від 03.09.2012; копію виконавчого листа Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.08.2012, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Положеннями ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 1831 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1831 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення в межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 1831 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, наявності обставини, що пом'якшує його відповідальність, та відсутності обставин, що обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді суспільно корисних робіт, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному. Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_2 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 9, 23, 33, 391, 401, ч. 1 ст. 1831, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1831 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 к.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Святошинського:

Районного суду міста Києва В.О. Жмудь