Справа № 455/1044/19 Головуючий у 1 інстанції: Ніточко Л.Й.
Провадження № 33/811/1200/19 Доповідач в 2-й інстанції: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року суддя Львівський апеляційний суд Белена А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові подання Старосамбірського районного суду Львівської області про зміну підсудності та направлення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч.2 ст. 204-1 КУпАП на розгляд до іншого суду,

встановив :

До Львівського апеляційного суду надійшло подання Старосамбірського районного суду Львівської області про зміну підсудності та направлення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч.2 ст. 204-1 КУпАП на розгляд до іншого суду.

Із подання вбачається, що згідно штатного розпису в Старосамбірському районному суді Львівської області є чотири посади судді, три з яких вакантні. На даний час працює тільки суддя Ніточко Л.Й.

05 серпня 2019 року суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Ніточко Л.Й. по даній справі виносила постанову, яку Львівським апеляційним судом було скасовано.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи подання, вважаю, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею першою КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Частиною першою ст. 55 Конституції України передбачено право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце ущемлення прав та свобод.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, який введений в дію Постановою Верховної Ради Української РСР 07.12.1984 № 8073-Х, не передбачений порядок направлення справ про адміністративні правопорушення, які розглядаються місцевими загальними судами (суддями), з одного суду до іншого, зокрема, у випадку неможливості розгляду такої справи у відповідному суді.

Єдиною нормою, яка вказує на можливість вирішення питання направлення справ про адміністративні правопорушення, з одного суду до іншого є ч.3 ст. 257 КУпАП, яка передбачає, що у разі вчинення корупційного правопорушення службовою особою, яка працює в апараті суду, протокол разом з іншими матеріалами надсилаються до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Отже, на даний час у КУпАП існує прогалина щодо процедури розгляду судом вищої інстанції (апеляційним судом) питання направлення справ про адміністративні правопорушення, з одного суду до іншого, для усунення якої потрібно законодавче врегулювання.

Способом ж подолання даної прогалини є можливість застосування правових інструментів, які дозволять в процесі правозастосування вирішити це питання за допомогою аналогії закону.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у Старосамбірському районному суді Львівської області немає судді, який міг би розглянути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, оскільки суддя Ніточко Л.Й. виносила по даній справу постанову, яка була скасовано Львівським апеляційним судом.

Інших суддів у Старосамбірському районному суді Львівської області немає, а тому визначити суддю для розгляду справи про адміністративне правопорушеня щодо ОСОБА_1 у Старосамбірському районному суді Львівської області неможливо.

Ураховуючи зазначене вище, з метою усунення перешкод для реалізації права особи на справедливий суд та доступ до правосуддя, керуючись принципом верховенства права, вважаю за необхідне застосувати аналогію закону, задовольнити подання Старосамбірського районного суду Львівської області та направити матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, для розгляду до найбільш територіально наближеного суду, а саме до Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Керуючись ст. 257 КУпАП, ст. 55 Конституції України, суддя апеляційного суду

постановив:

Подання Старосамбірського районного суду Львівської області задовольнити.

ОСОБА_3 аву про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч.2 ст. 204-1 КУпАП направити на розгляд Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Суддя

Львівського апеляційного суду ОСОБА_4 ОСОБА_5