Справа№ 753/858/19 Головуючий у 1 інстанції Скуба А.В.
Провадження № 33/824/1590/2019 Головуючий у 2 інстанції Гайдай Р.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Киченока А.С. на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 01 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на н еї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керуватитранспортними засобами строком на 1рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що 20 грудня 2018 року о 02 годині 20 хвилин керувала автомобілем «Опель» д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Харківське шосе у м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння, відмовилася у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Киченок А.С. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 лютого 2019 року, вказану постанову скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити, за відсутністю у діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а також відсутні докази, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1 керувала т/з OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_2 . Співробітниками поліції не взяті до уваги та не спростовані пояснення ОСОБА_1 , що керував т/з її знайомий ОСОБА_2 , а вона знаходилась біля автомобіля у момент під`їзду співробітників поліції. Обставини зазначені в рапорті, котрий склав ОСОБА_3 не відповідають та взагалі суперечать обставинам, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а сам протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 311954 складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки як в ньому не зазначено адреси місця проживання свідків.

Крім того, апелянт вказав, що протокол щодо ОСОБА_1 був складений не уповноваженою на те особою, а саме сержантом поліції ОСОБА_4 , яка прибула на місце події за викликом перших двох патрулів, оскільки з першим патрулем виникла конфліктна ситуація, ОСОБА_4 упереджено, не розбираючись в ситуації що склалася, на прохання своїх колег склала протокол, обставини якого не відповідають дійсності. Апелянт вважає, що ОСОБА_4 не мала права складати протокол так як не була очевидцем зазначених обставин та не бачила, як ОСОБА_1 керувала автомобілем.

Особи, зазначені в протоколі як свідки не були свідками керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 , та, в подальшому, зупинки ОСОБА_1 робітниками поліції, не були свідками відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також, апелянт вказав, що враховуючи те, що ОСОБА_1 не була відсторонена працівниками поліції від керування транспортним засобом та у неї не вилучали посвідчення водія, що є порушенням ст.ст. 265-1 та 266 КУпАП та свідчить про очевидну відсутність для працівників поліції будь-яких ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , а так і підстав для направлення водія на медичний огляд, в порядку передбаченому ст. 266 КУпАП. У зв`язку з чим не проходження медичного огляду на стан сп`яніння за відсутності підстав для такого огляду, передбачених ст. 266 КУпАП, не може утворювати складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Киченока А.С., котрі підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задоволити, поліцейського роти № 1 батальйону № 2 полку № 2 УПП в м. Києві сержанта поліції Бевз Н.В., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДРУкраїни ОСОБА_1 дотримано не було.

Винуватість ОСОБА_1 порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 339481 від 20 грудня 2018 року, згідно якого, 20 грудня 2018 року о 02 годині 20 хвилин водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Опель» д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Харківське шосе у м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння, відмовилася у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 20 грудня 2018 року, котрі підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- відеозаписом із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 де зафіксовано відмову останньої від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, в судовому засіданні була допитана поліцейська роти № 1 батальйону № 2 полку № 2 УПП в м. Києві сержант поліції ОСОБА_4 , котра підтвердила фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер Алкотест» та і в медичному закладі.

При цьому, суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів захисника ОСОБА_1 - адвоката Киченока А.С. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони суперечать об`єктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи.

Що ж стосується доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, керував транспортним засобам її знайомий ОСОБА_2 , то вони є безпідставними, оскільки нічим не підтверджені.

При цьому, на відеозаписі із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників поліції чітко зафіксовано, що саме ОСОБА_1 перебуває за кермом автомобіля та жодних заперечень з приводу того, що вона не була водієм, остання не надала.

Відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення даних про відсторонення водія від керування транспортним засобом та направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, положення ст.ст. 256, 266 КУпАП, не передбачають обов`язок уповноваженої особи долучати до протоколу про адміністративне правопорушення направлення особи для проходження медичного огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання сторона захисту, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та наклав його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Більш того, санкція вказаного закону є безальтернативною.

За таких обставин, постанова Дарницького районного суду м. Києва від 01 лютого 2019 року, щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Щодо доводів апеляційної скарги про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 01 лютого 2019 року, то вони є слушними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвоката Киченоку А.С. строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 01 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Киченока А.С. - залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 01 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Гайдай