Провадження № 33/4820/292/19
Справа № 677/685/19 Головуючий в 1-й інстанції Вознюк Р. В.
Категорія: ч.1 ст.130КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судових засідань Плюти В.О., Філіпчук О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Шкроби Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

За постановою суду, 04.04.2019 о 00 год. 20 хв. ОСОБА_1 в с. Корчівка, по вул. Центральній, керував автомобілем «ВАЗ 111830», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, і від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, на місці зупинки та в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , в поданій апеляційній скарзі, просить постанову місцевого суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність обставин, які суд вважав встановленими. Вказує, що на місці зупинки транспортного засобу від огляду на стан алкогольного сп`яніння, у присутності двох свідків, він не відмовлявся. На момент пропозиції пройти огляд, зазначених у протоколі, свідків не було. Працівники поліції на його вимогу не показали спеціальний технічний засіб з допомогою якого пропонували пройти огляд, не розповіли порядок його застосування та не пред`явили документи (сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку) на нього. Вказане підтверджується показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , будь-яких підстав критично оцінювати їх свідчення у суду не було. Натомість вважає, що покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є суперечливими, оскільки ОСОБА_2 пояснив, що розмова з ним та працівником поліції відбувалась на вулиці, а він з ОСОБА_4 знаходились на задньому сидінні патрульного автомобіля, не вулицю не виходив та поруч з ним не був. ОСОБА_4 пояснив, що знаходився на задньому сидінні патрульного автомобіля, а розмова з ним ( ОСОБА_5 ) відбувалась безпосередньо біля водійської дверки цього автомобіля.

Крім того, вважає, що наявний в матеріалах справи відеозапис в судовому засіданні не досліджувався, тому суд не міг посилатись на нього, як на доказ вини.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, допитавши свідків, дослідивши матеріали адміністративного справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №027251 від 04.04.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 111830 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків (а.с.1).

З поясненнь свідків ОСОБА_4 (а.с.3) та ОСОБА_6 (а.с.4) слідує, що вони були очевидцями того, як ОСОБА_1 відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер, та в медичному закладі і були присутніми при складанні протоколу.

Вказані обставини свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, підтвердили і в суді першої інстанції. Крім того, показали, що були присутніми при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 .

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, ОСОБА_1 чи його захисником Шкробою В.П. не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Так, у судовому засіданні апеляційної інстанції свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожен окремо, показали, що у вказаний день та час ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 111830», державний номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений ними у зв`язку з технічною несправністю одного з технічних приладів транспортного засобу. Від ОСОБА_1 було чути запах спиртного, а тому, в присутності 2 свідків, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, від чого він відмовився. Свідки були присутні і при складанні щодо нього адміністративного протоколу.

Зазначені цими свідками обставини частково підтверджується і відеозйомкою, переглянутою апеляційним судом, на якій вбачається, що поліцейські патрульні зупинили автомобіль ВАЗ 111830 д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_1 і який відмовлявся надавати їм документи на право керування автомобілем, інша частина відео пошкоджена,

Місцевий суд обґрунтовано відхилив показання свідка ОСОБА_2 , в частині того, що свідки, на місці зупинки автомобіля ОСОБА_1 , працівниками поліції не запрошувались, оскільки цей свідок перебуває у дружніх стосунках з ОСОБА_1 і його покази розцінюються як намагання сприяти, останньому, уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 не була безпосереднім очевидцем правопорушення, відлучалася з двору до будинку, тому її показання не підтверджують відсутність свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , на що обґрунтовано посилається суд у свої висновках.

Твердження в процесі апеляційного розгляду та в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейські свідків не запрошували і їх не було при складанні протоколу, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються доказами, дослідженими судом першої та апеляційної інстанції, а саме показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , не вірити яким підстав немає, так як вони узгоджуються між собою і підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 цього правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 не заперечував вживання, у вечірній час, алкогольних напоїв, що також, на думку суду, було підставою для відмови його від огляду на стан сп`яніння.

Як слідує з досліджених доказів, ОСОБА_1 не просив поліцейських показати прилад, яким буде проводитись огляд на стан сп`яніння, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку, на що є посилання в апеляційній скарзі, а тому зазначена обставина не впливає на доведеність його вини у вчиненні цього правопорушення.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Накладене на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є статочною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша