П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за порушенням митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України, -

за участю особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представни Козлюка П.Г.,

представника митниці Захарова А.О.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 % вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, що становить 139299 грн. 96 коп. з конфіскації такого товару.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 1 ст. 483 МК України, здійснив переміщення автомобілю «Рено», бувший у використанні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу документів, що містять неправдиві відомості про його митну вартість та продавця.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та направити справу до Київської митниці ДФС для проведення додаткової перевірки.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом неповно досліджені необхідні для вирішення справи обставини та порушено норми матеріального і процесуального законодавства.

Апелянт звертає увагу на те, що на листі митних органів Литовської Республіки від 05 листопада 2018 року до Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України проставлено вхідну дату в ДФС 13 листопада 2018 року. ОСОБА_1 зазначає, що це дає підстав вважати, що правопорушення органами ДФС України було виявлено 13 листопада 2018 року і на момент розгляду справи 17 травня 2019 року судом закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.

Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що підставою для складання протоколу та єдиним доказом притягнення його до відповідальності стали одержані від митних органів Литовської Республіки експортна митна декларація та інвойс, згідно з якими продавцем автомобіля є компанія «UAB «T&S MOBILE», а ціна становить 4350 Євро . При цьому експорт автомобіля за цими документами з 15 квітня 2018 року до 05 листопада 2018 року є не завершений. Відповідно до листа від 05 листопада 2019 року, митні органи Литовської Республіки просять допомоги в проведенні перевірки фактів незакінчених митних процедур експорту товарів, зокрема просять підтвердити, що товари ввезені в Україну, задекларовані та зареєстровані в органах реєстрації.

Апелянт зазначає, що автомобіль вартістю 3500 Євро, ввезений в Україну на підставі інвойсу від 05 квітня 2018 року, згідно з яким продавцем товару виступала компанія «ToyotaService». Па підставі цього інвойсу було здійснено митний контроль у Волинській митниці та Київській митниці ДФС та випущено автомобіль у вільний обіг з коригуванням митної вартості до 3600 євро.

ОСОБА_1 звертає увагу на те, що при наявності двох документів з різною ціною та продавцями митний орган зобов`язаний був направити запит до митних органів Литовської Республіки для перевірки, хто ж у дійсності був продавцем та яка дійсна ціна автомобіля, а не визнавати без будь-яких доказів дійсною ціною за документами, наданими митними органами Литовської Республіки. Крім цього, після складання протоколу митним органом не прийнято постанову про проведення експертизи для визначення вартості автомобіля, як то передбачено ст. ст. 515, 516 МК України.

Крім того, апелянт зазначає, що митні органи під час провадження у справі жодним чином не обумовила підстав надання переваги в доказовій силі документам, отриманих з Литовської Республіки, а ніж тим. що подані до митного оформлення у Волинській митниці та Київській митниці ДФС.

Враховуючи, що експортна декларація більше 6 місяців не закрита, що митні органи Литовської Республіки перевіряють подану компанією «UAB «T&S MOBILE» експортну декларацію, а також те, що на час перевірки експорт не був завершений та викликав сумніви у митних органів Литовської Республіки, такі обставини, на думку апелянта, не виключають, що цією компанією завищена ціна автомобіля до 4350 Євро для збільшення суми ПДВ, яка підлягає відшкодуванню.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 вважає, що митним органом не перевірено обставин завершення експорту товару, не здійснено запитів відповідним компаніям, які фігурують відправниками товару по литовських документах та документах, поданих до митного оформлення декларантом, а тому отримані від митних органів Литовської Республіки документи самі по собі не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами його винуватості.

Крім цього, апелянт зазначає, що якщо не брати до уваги правомірність переміщення автомобіля, дії, що ставляться йому у вину повинні кваліфікуватися як недекларування товарів за ст. 472 МК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Козлюка П.Г., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, представника митниці Захарова А.О., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За доводами, викладеними в апеляційній скарзі, суд прийняв рішення про накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України поза межами строку, визначеного ч. 1 ст. 467 МК України, оскільки датою його виявлення є 13 листопада 2018 року, коли ДФС України було отримано від митних органів Литовської Республіки інформацію про вартість і продавця ввезеного ОСОБА_1 на митну територію України транспортного засобу. Апелянт вважає, що службові особи Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України, відповідно до Положення про Департамент організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України, уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, відтак часом виявлення правопорушення є 13 листопада 2018 року, а не 13 грудня 2018 року, коли дана інформація була отримана Київською митницею.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи є необгрунтованими.

Відповідно до матеріалів справи, приводом для порушення провадження про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 стали відомості, які містяться в копії інвойсу TSN № 2532 від 05 квітня 2018 року та копії експортної декларації № 18LTKC0100EK019BB2 від 05 квітня 2018 року, на товар «автомобіль, легковий, марки «Рено», модель - «Рено», модель - MEGANE, бувший у користуванні, номер кузова/VIN - VF НОМЕР_1 , 2013 року виготовлення» отриманих від митних органів Литовської Республіки. Дана інформація надійшла до ДФС України 13 листопада 2018 року. Апелянт вважає, що це і є датою виявлення адміністративного правопорушення. Проте надходження такої інформації не може свідчити про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки вона потребує перевірки. Саме з цією метою Департаментом організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України до Київської митниці були направлені вищевказані документи, де шляхом співставлення з тими документами, які надав ОСОБА_1 для митного оформлення ввезеного ним транспортного засобу було встановлена відмінність у вартості автомобіля та компанії, яка була продавцем.

Так, відповідно до наданого ОСОБА_1 . митним органам України інвойсу № б/н від 05 квітня 2018 року, продавцем автомобіля «Рено», вартістю 3500 Євро виступала компанія «Toyota Service». В подальшому під час митного оформлення ціна була скорегована і становить 116902 грн. 75 коп. (3600 євро за курсом НБУ станом на 20 квітня 2018 року), в той час, як в надісланих митними органами Литовської Республіки інвойсі TSN № 2532 від 05 квітня 2018 року та копії експортної декларації № 18LTKC0100EK019BB2 від 05 квітня 2018 року продавцем цього ж автомобіля вказано компанію «UAB «T&S MOBILE», а його вартість становить 4350 євро, що відповідно до курсу НБУ станом на 15 квітня 2018 року - 139299 грн. 96 коп.

Отже, часом виявлення правопорушення необхідно вважати день, коли Київською митницею була встановлена вищевказана відмінність. Цим днем є 13 грудня 2018 року. Відтак адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено в межах шестимісячного строку, визначеного ч. 1 ст. 467 МК України (в редакції закону № 5288 - VI від 18 вересня 2012 року), яка діяла на час переміщення ОСОБА_1 автомобіля через митний кордон України.

Також непереконливими є доводи апелянта про те, що надані митними органами Литовської Республіки інвойс та експортна митна декларація не можуть бути беззаперечними доказами на підтвердження порушення ОСОБА_1 . митних правил. На думку апелянта, Київській митниці слід було зробити запит до митних органів Литовської Республіки для перевірки даних про продавця ввезеного автомобіля «Рено» та про його вартість.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На думку апеляційного суду, під час розгляду даного провадження цих вимог закону суд дотримався повною мірою. Ним оцінені всі наявні в матеріалах справи докази в сукупності, зокрема інвойс TSN № 2532 від 05 квітня 2018 року та експортна декларація № 18LTKC0100EK019BB2 від 05 квітня 2018 року, копії яких надані митними органами Литовської Республіки. Підстави вважити ці докази неналежними, недопустимими чи недостовірними відсутні.

Відповідно до тексту оскаржуваної постанови, вона містить аналіз всіх доказів та висновки суду щодо доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Отже рішення суду є вмотивованим.

Стосовно невірної кваліфікації дій ОСОБА_1 , як про це зазначає апелянт, апеляційний суд вважає, що такі доводи не ґрунтуються на законі.

Так, відповідно до ст. 472 МК України, складом адміністративного правопорушення є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, в той час як за диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України прямо передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, проявом чого є, зокрема, подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо відправника товару та його митної вартості.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 при переміщенні через митний кордон України придбаного ним автомобіля «Рено» надані документи, які містять неправдиві відомості про продавця товару та митну вартість транспортного засобу, судом вірно кваліфіковані його дії за ч. 1 ст. 483 МК України.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування постанови суду та закриття провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення, чи направлення справи на додаткову перевірку, про що вказано в апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за порушенням митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України,залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун