Номер провадження: 33/813/693/19
Головуючий у першій інстанції Іщенко О. В.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря Павлючук Ю.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2018 року,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №154592 від 16.11.2018 року, водій ОСОБА_1 16 листопада 2018 року о 00 годині 20 хвилин керував мопедом «Ямаха» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Житомирській, 42 у місті Одесі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2018 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 352, 40 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що: 1) протокол за фактом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 не складався; 2) результатів огляду на стан сп`яніння та направлення на проходження такого огляду матеріали справи не містять, тому висновки суду першої інстанції є необґрунтованими; 3) в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував мотоциклом, був зупинений працівником поліції, проте від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не відмовлявся; 4) свідки, зазначені в протоколі, не були присутні при його оформленні; 5) його не було відсторонено від керування; 6) суд розглянув справу з порушенням підсудності, оскільки місцем його реєстрації та проживання є АДРЕСА_1 ; 6) ОСОБА_1 ставить питання про допит свідків, які перебували рядом в момент його зупинення, а саме, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Одночасно в апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки в судовому засіданні участі не приймав, сповіщеним про час та місце розгляду справи не був, копію оскаржуваної постанови суду отримав 11.01.2019 року. 21.01.2019 року ним була подана апеляційна скарга, проте постановою Одеського апеляційного суду від 04.02.2019 року вона була повернута, оскільки була подана з пропуском строку на апеляційного оскарження та не містила відповідного клопотання про поновлення строку.

Дослідивши зміст та строки подачі поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку про наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення регламентується ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було ухвалено судом першої інстанції 18 грудня 2018 року, про розгляд справи ОСОБА_1 повідомлявся відміткою у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №154592 від 16.11.2018 року, проте протокол ним підписаний не був (а.с.1).

З матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови суду не було направлено правопорушнику, з матеріалами справи ОСОБА_1 ознайомився 15.01.2019 року, про що власноруч розписався (а.с.10).

21.01.2019 року ним була подана апеляційна скарга, проте постановою Одеського апеляційного суду від 04.02.2019 року вона була повернута, оскільки була подана з пропуском строку на апеляційного оскарження та не містила відповідного клопотання про поновлення строку.

ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою повторно, при цьому ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Виходячи з наведеного, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання апелянта про виклик в судове засідання свідків та у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлено, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 засвідчили підписами та надали письмові пояснення з приводу адміністративного правопорушення, скоєного ОСОБА_1 , вказані пояснення не суперечать одне одному, є належними та допустимими доказами, тому у суду не виникає жодних сумнівів стосовно свідчень цих осіб. При цьому апеляційний суд відмовляє у задоволенні клопотання про виклик до суду інших осіб, зазначених в апеляційній скарзі, а саме, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки матеріали справи не містять доказів щодо перебування зазначених осіб на місці зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 .

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено що 16.11.2018 року, водій ОСОБА_1 16 листопада 2018 року о 00 годині 20 хвилин керував мопедом «Ямаха» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Житомирській, 42 у місті Одесі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). В присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , йому було запропоновано проїхати до медичного закладу або продути алкотестер «Драгер», на що він категорично відмовився (а.с.1-4).

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно п. п. 2-7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України, 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан алкогольного сп`яніння воді транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен за вимогою працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для виявлення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

З матеріалів справи вбачається, що працівники поліції діяли в суворій дотриманості Закону.

Всупереч доводів апеляційної скарги, вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена в ході судового розгляду справи судом першої інстанції та в ході апеляційного перегляду справи, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №154592 від 16.11.2018 року, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме в зв`язку з керуванням водієм ОСОБА_1 мопедом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його відмовою пройти медичний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Враховуючи встановлене, апеляційний суд визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При розгляді адміністративної справи суд першої інстанції повно та об`єктивно розглянув справу та прийняв правильне рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення щодо правопорушника ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Посилання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, а матеріали справи не містять доказів його знаходження у стані алкогольного сп`яніння під час зупинення транспортного засобу є безпідставними та спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Доводи апеляційної скарги про несповіщення ОСОБА_1 про судове засідання спростовуються матеріалами справи. Судом за місцем мешкання ОСОБА_1 була направлена повістка про виклик до суду на 06 грудня 2018 року, однак до суду у призначений час останній не з`явився, про причини неявки суддю не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Повторно, судом за місцем мешкання ОСОБА_1 була направлена повістка про виклик до суду на 18 грудня 2018 року, однак до суду у призначений день та час останній не з`явився, про причини неявки суддю не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Посилання апеляційної скарги щодо порушення судом правил підсудності, є безпідставними, оскільки, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, місцем правопорушення, а саме, зупинення транспортного засобу є вул. Житомирська, 42, правопорушником в протоколі зазначено місце проживання АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Малиновського району м. Одеси, тому розгляд справи у Малиновському районному суді відбувся з урахуванням вимог Закону. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що проживає саме за адресою АДРЕСА_2 .

Одночасно апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,

постановив:

Поновити строк ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г.Журавльов