№ 243/3321/19
Провадження № 3/243/1104/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі

Головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю

секретаря Маслової К.С.

прокурора П ятницина В.Л.

особи, що притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріал, який надійшов від Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: , уродженки м. Кремінна Луганської області, громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Кремінським РВ УМВС України в Луганській області 15 лютого 2002 року, займаючої посаду старшого інспектора зі зв`язків з громадськістю Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

02 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, в якому зазначено, що вона, будучи поліцейським Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області та відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію», пп. «з» п. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік лише 08 травня 2018 року о 15 годині 19 хвилині, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнала та зазначила, що єдиним державним органом, уповноваженим на здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також на складання протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, є Національне агентство з питань запобігання корупції. Натомість Донецьке управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції, яким відносно неї проведено перевірку своєчасності подання декларації і складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, таких повноважень не має. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила суд докази, зібрані по справі про адміністративне правопорушення на підтвердження вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнати недопустимими, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Прокурор П ятницин В.Л. в судовому засіданні зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, повністю підтверджується зібраними по справі доказами, в зв`язку з чим просив суд притягнути останню до адміністративної відповідальності.

Суд, вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № -9 від 02 квітня 2019 року слідує, що оперуповноваженим Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України Кобцевим С.М. було виявлено, що ОСОБА_1 , будучи поліцейським Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області та відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію», пп. «з» п. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік лише 08 травня 2018 року о 15 годині 19 хвилині, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

З примітки до ст. 172-6 КУпАП слідує, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» такими особами є особи, зазначені, зокрема, у пункті 1 частини 1 статті 3 цього закону, підпунктом «з» якого визначено, в тому числі, поліцейських суб`єктами відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

З довідки відділення кадрового забезпечення Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Витягу з Наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції № 69 о/с від 27 лютого 2017 року, Витягу з Наказу т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції № 1053 о/с від 31 жовтня 2018 року, Витягу з Наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції № 626 о/с від 23 червня 2018 року, а також присяги працівника Національної поліції, підписаної ОСОБА_1 , слідує, що ОСОБА_1 займає посаду інспектора зв`язків з громадськістю Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Отже суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Натомість з витягу ID декларації: http:/.nazk.gov.ua/declaration/d2088629-013e-4b9b-91ac-eaf4ffc8e78c від 25 січня 2019 року, а також довідки щодо послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 , вбачається, що остання подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, 08 травня 2018 року о 15 годині 19 хвилин.

В той же час, частиною другою статті 7 КУпАП закріплено правило, за яким провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 245 та 280 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України «Про запобігання корупції», що зазначено у його преамбулі.

З приписів ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» слідує, що центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику є Національне агентство з питань запобігання корупції, до повноважень якого пунктом 8 статті 11 даного Закону віднесено здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 49 вказаного Закону державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Частиною третьою статті 12 зазначеного Закону встановлено, що у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обов`язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п`яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

Згідно з вимогами п. 2 розділу І Порядку оформлення протоколів про адміністративні правопорушення та внесення приписів Національним агентством з питань запобігання корупції, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 5 від 09 червня 2016 року, протоколи про адміністративні правопорушення складаються уповноваженими особами Національного агентства, визначеними відповідно до статті 13 Закону України «Про запобігання корупції».

Частиною першою статті 13 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що уповноваженими особами Національного агентства є Голова та члени Національного агентства, а також уповноважені Національним агентством посадові особи, вичерпний перелік яких для кожного регіону встановлено Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 9 від 11 серпня 2016 року «Про визначення уповноважених осіб Національного агентства з питань запобігання корупції», до якого було внесено зміни Рішенням № 247 від 23 червня 2017 року.

В той же час, в жодному з вищевказаних нормативно-правових актів органи Національної поліції України у якості уповноважених осіб Національного агентства з питань запобігання корупції не зазначені.

Пунктами 11 та 12 розділу ІІ Порядку оформлення протоколів про адміністративні правопорушення та внесення приписів Національним агентством з питань запобігання корупції, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 5 від 09 червня 2016 року, встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення виноситься з урахуванням вимог абзацу першого пункту 12 цього розділу на розгляд Національного агентства, яке приймає рішення про направлення протоколу про адміністративне правопорушення до суду. Протокол про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 172-4172-9 КУпАП, разом із копією рішення Національного агентства та іншими матеріалами у триденний строк з моменту його складення надсилається до місцевого загального суду за місцем вчинення корупційного правопорушення.

Таким чином, вищенаведене дає суду підстави для висновку, що Закон України «Про запобігання корупції», а також прийняті на його виконання підзаконні акти, які є спеціальними щодо ст. 255 КУпАП, яка наділяє правом складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4172-9 КУпАП, в тому числі, уповноважених на те осіб органів Національної поліції України, повноваженнями на складання відповідних протоколів наділяє саме Національне агентство з питань запобігання корупції та не передбачає можливості

делегування цим органом таких своїх повноважень органам Національної поліції України.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Щокін проти України» від 30 жовтня 2016 року визначив концепцію якості Закону, зокрема вимогу, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні, адже відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону» та у разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід, а тому вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

За таких обставин суд приходить до переконання про наявність виключної компетенції на складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4172-9 КУпАП, саме у Національного агентства з питань запобігання корупції та його уповноважених осіб, до кола яких органи та посадові особа Національної поліції України не належать.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові, прийнятої 11 квітня 2018 року у справі № 814/886/17.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № -9 від 02 квітня 2019 року, в порушення вимог діючого законодавства, складено оперуповноваженим Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України Кобцевим С.М., який не є ані посадовою особою Національного агентства з питань запобігання корупції, ані уповноваженою цим органом особою.

Крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчать не лише про складання протоколу про адміністративне правопорушення оперуповноваженим Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України Кобцевим С.М., а й про проведення відповідної перевірки та збирання доказів не Національним агентством з питань запобігання корупції або його уповноваженими особами, а саме вказаною посадовою особою.

Разом з тим, на виконання положень Закону України «Про запобігання корупції» Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10 лютого 2017 року затверджено «Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», у пункті першому якого зазначено, що цей Порядок визначає механізм проведення Національним агентством з питань запобігання корупції контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до приписів п. 5 розділу ІІ вищенаведеного Порядку якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому суб`єкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Тобто спеціальним законодавством України передбачено, що Національне агентство з питань запобігання корупції, а також його уповноважені особи наділені не лише виключною компетенцією на складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4172-9 КУпАП, а й виключною компетенцією на проведення відповідних перевірок та збирання доказів на підтвердження або спростування факту вчинення особою цих правопорушень.

Що стосується листа Департаменту перевірки декларацій та моніторингу пособу життя Національного агентства з питань запобігання корупції № 44-05/3452/19 від 18 січня 2019 року, який через відсутність територіальних органів Національного агентства з питань запобігання корупції та на підставі ч. 1 ст. 255 КУпАП, було направлено на адресу Управління внутрішньої безпеки в Донецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України разом з витягом з інформаційно-телекомунікаціної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» щодо послідовності дій ОСОБА_1 при подачі декларації, а також яким було уповноважено Управління внутрішньої безпеки в Донецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на проведення перевірки факту несвоєчасності подання ОСОБА_1 декларації та складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, то діючим законодавством чітко визначено процедуру уповноваження Національним агентством з питань запобігання корупції осіб на виконання його функцій щодо

складання протоколів про адміністративні правопорушення, яка не може бути замінена жодними листами Національного агентства з питань запобігання корупції.

Крім того, статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» закріплено перелік повноважень поліції, серед яких відсутні повноваження з перевірки своєчасності подання суб`єктами декларування декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а статтею 24 даного закону встановлено, що виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законом.

В той же час, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, без поважних причин.

Тобто обов`язковими елементами об`єктивної сторони складу цього правопорушення є, по-перше, несвоєчасне подання суб`єктом декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а по-друге, відсутність у такого суб`єкта поважних причин пропуску встановленого законом строку для подання вказаної декларації. В зв`язку з чим, для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 172 КУпАП необхідна обов`язкова наявність цих двох елементів об`єктивної сторони у їх сукупності; за відсутністю хоча б одного з них відсутній і склад адміністративного правопорушення, передбачений цією статтею КУпАП.

Натомість, з вищевказаного листа Національне агентство з питань запобігання корупції вбачається, що Національним агентством з питань запобігання корупції у діях ОСОБА_1 встановлений лише факт несвоєчасного подання нею декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік. При цьому, з абзацу 2 цього листа слідує, що встановлення наявності в діях ОСОБА_1 другої складової адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, Національним агентством з питань запобігання корупції було покладено на Управління внутрішньої безпеки в Донецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

При цьому, ані Закон України «Про Національну поліцію, ані «Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», не покладають на Національну поліцію повноважень ні з перевірки своєчасності подання суб`єктами декларування декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ні з перевірки наявності або відсутності поважних причин пропуску встановленого законом строку для подання цієї декларації.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що досудова перевірка факту відсутності поважних причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації була проведена неуповноваженим органом, що дає підстави визнати долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення докази недопустимими.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи, що посадова особа, якою було складено і протокол про адміністративне правопорушення, і зібрано докази, на підставі яких було складено цей протокол та які долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не є ані посадовою особою Національного агентства з питань запобігання корупції, ані його уповноваженою особою, суд приходить до переконання про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про запобігання корупції», Конституцією України, ст. ст. ч. 1 ст. 172-6, 247, 255, 276, 278, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду С.Г. Пронін