ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/395/18Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.Б.
Провадження № 33/817/290/19 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 р. м.Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Ликтея В.О.

представника потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 липня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця та жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,

за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП провадженням закрито у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно даної постанови, 26 червня 2016 року о 21:20 год в м. Скалаті по вул.. Грушевського, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21703, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, у разі виникнення небезпеки руху або перешкоди, не вжив заходів для зменшення швидкості транспортного засобу аж до його зупинки, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, та допустив зіткнення із автомобілем ВАЗ-21013, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі зазнали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, судом не з`ясовано усі обставини справи, оскільки порушення правил дорожнього руху України було допущено саме зі сторони водія ОСОБА_3 .

Зазначає, що судом не враховано покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а безпідставно взято до уваги покази свідка ОСОБА_6 , що є суперечливими.

Також не зрозуміло чому судом відхилено висновок експерта № 4.6-45/19 від 17 травня 2019 року, де експертом чітко доведено відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній; представника потерпілого, який вважає постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, прихожу до наступних висновків.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції і детально викладені у постанові.

Обґрунтовуючи такий свій висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адмінправопорушення, суд вірно поклав в основу оскаржуваної постанови наявні в матеріалах справи докази, відображені у даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №542995 від 11.04.2018 року, протоколі огляду місця події від 22 липня 2016 року, схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 26 червня 2016 року, а також надані учасниками дорожнього руху фото таблиці з місця ДТП, яким суд дав оцінку та вірно, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п.16.11. ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Встановлені судом обставини за яких відбулася ДТП та розташування транспортних засобів у первинний момент їх зіткнення відносно один до одного та елементів проїзної частини дороги повністю узгоджуються із встановленими даними, зокрема встановлено, що зіткнення відбулося на смузі руху зустрічній для автомобіля водія ОСОБА_1 , про що свідчить встановлена точка зіткнення транспортних засобів, яке відбулося під час виїзду водія ОСОБА_1 з другорядної дороги на головну, по якій рухався автомобіль під керуванням водія ОСОБА_3 .

Таким чином, з аналізу справи вбачається, що суд дійшов вірного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Пунктом 1.4. ПДР України передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Твердження апелянта про те, що водієм ОСОБА_3 не було дотримано вимог ПДР України, не впливає на правильність висновку суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому правопорушення та судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки Постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 21 квітня 2017 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2017 року, якою адміністративну справу відносно ОСОБА_3 провадженням закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а отже не може бути предметом встановлення в рамках даної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та не скасовує відповідальності останнього за інкриміноване йому порушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрив провадження у справі, у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис