Справа № 460/83/19 Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М.
Провадження № 33/811/526/19 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 15 березня 2019 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384,20 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, 01.01.2019 року о 04:45 год. ОСОБА_1 на 38 км. + 200 м. автодороги М10, керував автомобілем марки «RENAULT TRAFIC» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови та координація рухів, зіниці не реагують на світло. Згідно висновку лікаря №2 від 01.01.2019 року - від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу правопорушення.

Звертає увагу суду на те, що про існування та зміст оскаржуваної постанови дізнався лише 19.04.2019 року. Вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, так як винесена не обґрунтовано, не відповідає реальним обставинам справи. Судом не була дана належна правова оцінка доводам захисту, не вказані мотиви відхилення таких доводів.

В запереченнях на складений матеріал про адміністративне правопорушення він обґрунтовано заявляв, що в зазначені в протоколі час і день був тверезий. Зупинили його для перевірки документів. Наркотики не вживає взагалі. Йому відмовили в проходженні огляду на місці, на що він має повне право. Пригрозили, що якщо не проїде в лікарню - заберуть машину на штраф майданчик. Коли приїхали в лікарню він побачив, що поліцейський в приятельських відносинах з лікарями. Оскільки має право на допомогу юриста зателефонував адвокату. Попросив почекати адвоката близько 20 хвилин, але йому сказали, що їм ніколи. Пояснення в протоколі йому зробити не дали. Однак, його просто відпустили їхати далі - навіть не усунули від управління.

Протокол та інші документи він побачив тільки в суді при ознайомленні з матеріалами справи. Йому навіть копію протоколу не видали - вона теж в матеріалах справи. Думає, це тому, що він вимагав записати в протоколі «вимога пройти огляд на місці і юридичну допомогу».

Вважає, що працівником поліції порушений порядок огляду, передбачений ст.266 КУпАП, йому повинні були запропонувати огляд на місці зупинки; також, він не відмовлявся від огляду (в тому числі в лікарні), а попросив почекати адвоката не більш, ніж 20 хвилин, але йому тут же оголосили, що це відмова і оформили протокол. В якості свідків були залучені лікарі медзакладу, які перебувають в дружних стосунках з поліціянтами, а тому їх показання нікчемні юридично. Самі пояснення свідків складено за 7 хвилин до складання протоколу. Більш того, протокол ним не підписувався - йому просто не дали це зробити; його не відсторонили від керування авто, а просто відпустили їхати далі, а це доводить його тверезість і реальну відсутність ознак сп`яніння.

Звертає увагу, що згідно ч.2 ст.62 Конституції України не зобов`язаний доводити свою невинність. Тому у нього не було і немає необхідності їхати на огляд самостійно. Адже співробітники поліції оформили матеріали неналежним чином, з порушенням статті 266 КУпАП та Інструкції.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив таку задовольнити, вивчивши матеріали справи №460/83/19 та перевіривши доводи такої, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді даної справи дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. Розгляд справи неодноразово переносився саме за клопотаннями ОСОБА_1 , який 15.03.2019 року в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце проведення судового засідання.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №083157 від 01.01.2019 року (а.с.1), у якому ОСОБА_1 відмовився від підпису; поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.3,4), які засвідчили факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння; рапорту інспектора Назарова Ю.О. від 01.01.2019 року (а.с. 5), висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.01.2019 року за підписом лікаря ОСОБА_2 (а.с.6), відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження в медичному закладі тесту для виявлення наркотиків.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від походження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані наркотичного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення БД №083157 від 01.01.2019 року, на думку апеляційного суду, складений з дотриманням вимог ст.256 КУпАП. Доводи ж апеляційної скарги про його невідповідність вимогам законодавства не приймаються до уваги.

Не встановлено і факту допущення судом першої інстанції істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки такий керуючи транспортним засобом, з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови та координації рухів, зіниці не реагують на світло, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Обставин, які б виключали провадження в справі відповідно до положень ст.247 КУпАП, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП та з дотриманням вимог ст.33 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 15 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер