Справа № 363/2644/19 Головуючий у суді І інстанції Чірков Є.Г.
Провадження № 33/824/4097/2019 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 листопада 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю водія ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 12.09.2019 року щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 16.06.2019 року о 21 годині 00 хвилин в с. Хотянівка, садове товариство «Міжріччя», вул. Зарічна, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Фіат» д.н.з. НОМЕР_1 , здаючи заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, не скористався допомогою сторонніх осіб, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів. ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 12.09.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосованоадміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.; стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалити рішення, яким її скасувати та закрити провадження по справі на підставі недоведеності його вини у порушенні п. 10.9 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), тобто, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, що є законною підставою для оскарження даної постанови. Зазначає, що в день ДТП, за вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, він спочатку здійснив рух вліво, і таким чином автомобіль розташовувався практично перпендикулярно до проїжджої частини. Далі він почав здійснювати рух заднім ходом з проїжджої частини в бік узбіччя; ширина проїжджої частини на даній ділянці дороги становить близько 3 м і зіткнення, фактично, відбулося на узбіччі. Апелянт вказує, що під час маневру розвороту розсувні ворота, які перешкоджали руху його транспортного засобу прямо, відкрилися, і потім інший учасник ДТП, не зважаючи на здійснення ним маневру розвороту, не дотримуючись безпечної дистанції, почав здійснювати обгін його транспортного засобу з правої сторони, виїхавши на узбіччя. Звертає увагу на те, що під час прибуття правників поліції на ДТП та оформлення матеріалів справи працівниками поліції було допущено упереджене ставлення до учасників ДТП, у зв`язку з чим, працівники поліції не розібралися у дорожній обстановці, не надали правильної юридичної оцінки діям водіїв, які були учасниками ДТП, не взяли до уваги його пояснення і помилково склали протокол щодо нього. На переконання ОСОБА_1 , матеріали адміністративної справи не відповідають дійсним обставинам ДТП, і суд мав повно дослідити всі обставини справи, однак, зробив це поверхнево й прийняв рішення навіть без виклику сторін.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вишгородського районного суду Київської області від 12.09.2019 року, яке обґрунтовано тим, що він не був присутній під час розгляду в суді першої інстанції, а копія оскаржуваного рішення була отримана ним лише 24.09.2019 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити; доповідь судді, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Так, апелянтом було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постановиВишгородського районного суду Київської області від 12.09.2019 року, оскільки участі в розгляді справи він не приймав, тому визначений законом строк було пропущено ним з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції зазначених вимог чинного законодавства було дотримано.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №056815, 16.06.2019 року о 21 годині 00 хвилин в с. Хотянівка, садове товариство Міжріччя, вул. Зарічна, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з Фіат д.н.з. НОМЕР_1 , здаючи заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, не скористався допомогою сторонніх осіб, внаслідок чого допустив зіткнення з т/з Мерседес /а. с. 2/.

Зазначений протокол щодо ОСОБА_1 складено за порушення ним п.10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - ПДР).

Відповідно до п. 10.9 ПДР, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Тобто, водій транспортного засобу перед початком руху заднім ходом зобов`язаний переконатися в безпечності такого маневру.

Відповідно до пояснень від 16.06.2019 року, наданих іншим учасником ДТП ОСОБА_3 , 16.06.2019 року близько 21 години 30 хвилин він рухався на транспортному засобі марки «Мерседес», номерний знак НОМЕР_2 . Під`їжджаючи до воріт садового кооперативу «Міжріччя», він помітив, що біля в`їзду в кооператив з лівого боку, стоїть автомобіль марки «Фіат», номерний знак НОМЕР_1 . Він продовжив рух. Раптово, без будь яких попереджень, водій марки «Фіат», номерний знак НОМЕР_1 , почав рух заднім ходом, створивши при цьому небезпеку та здійснив зіткнення з його автомобілем /а. с. 5/.

Враховуючи схему місця ДТП /а.с. 2/, локалізацію пошкоджень транспортних засобів, а саме, що у автомобіля «Фіат», номерний знак НОМЕР_1 пошкоджена задня права блок-фара, накладка декоративна правої блок фари задньої, бампер задній; в автомобіля «Мерседес», номерний знак НОМЕР_2 пошкоджено скло ліве бокове пасажирське, деформація кузова з лівого боку /а. с. 2/ можна зробити висновок, що ОСОБА_1 , перед початком руху заднім ходом, не переконався в безпечності такого маневру.

Виходячи з наявних матеріалів справи можна зробити висновок, що автомобіль ОСОБА_1 , який був не рухомим у той момент, коли його побачив водій ОСОБА_3 , а тому сприймався іншим учасником ДТП як перешкода, яку він намагався оминути.

Що стосується посилань апелянта на неправомірність дій працівників поліції, то ним не було надано жодних доказів того, що він їх оскаржував.

Окрім того, постановою Вишгородського районного суду Київської області від 03.07.2019 року, адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП поверталися до Вишгородського відділу національної поліції в Київській області для належного оформлення /а. с. 10-11/, тобто, судом першої інстанції вживалися всі належні заходи для встановлення обставин ДТП.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вишгородського районного суду Київської області від 12.09.2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 12.09.2019 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон