П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" листопада 2019 р.

м. Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, установила :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.08.2019 серії ДПР18 № 315454 ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 08.08.2019 о 18:03 год., керуючи транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , по б-ру Перова, 27-Б в м. Києві, при перестроюванні не надала переваги в русі ТЗ «Daewoo Sens», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутньому напрямку по тій смузі, на яку мала намір перестроюватися остання, внаслідок чого сталося зіткнення між ними, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п. 10.3 ПДР.

У судовому засіданні представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 пояснила, що складений протокол відносно ОСОБА_1 вважає таким, що не відповідає вимогам КУпАП, враховуючи відсутність доказів, які в контексті положень ст. 251 КУпАП, регламентують відомості, що можуть бути належними доказами в ході підтвердження тих чи інших обставин, у зв"язку з чим вина її клієнта ґрунтується на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України, а тому справа підлягає закриттю на підставі ст. 247 того ж Кодексу.

ОСОБА_1 в суді усно та у запереченнях письмових від 13.09.2019 указала, що, у цій ситуації вона під час руху, дотримувалася ПДР, враховуючи інтенсивність руху, стан проїзної частини та обстановку, що склалася на дорозі, по всяк час переконуючись, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху.

Так, 05.08.2019 ОСОБА_1 керуючи автомобілем Toyota в м. Києві по бул. Перова рухалась в середній полосі (другій), як, у певний момент, раптово відчула удар в задню частину автомобіля. О 17 ОСОБА_1 була на заправці WOG за адресою генерала Ватутіна, 16, заправила повний бак, про що свідчить списання грошових коштів з карткового рахунку, й потім виїхала з заправки з пр. Ватутіна та повертала на бульвар Перова. Бульвар має 3 (три) полоси руху, та полосу для розгону. Остання пересвідчилась в безпеці руху та здійснила перестроювання в середню полосу руху. Так як крайня полоса є полосою для громадського транспорту. Перед нею їхала машина габаритна в середньому ряді. В момент, коли вона подивилась в дзеркало заднього виду і побачила білий автомобіль який на швидкості наближався їй в задню частину авто. Так як попереду був габаритний транспортний засіб, вона не змогла уникнути зіткнення. ТЗ рухались з однаковими швидкостями. Білий автомобіль Ланос здійснив удар в ліве колесо, крило та бампер. Його викрутило на третю полосу та ударило у відбійник. Він став на 2 лівих колеса стукнувся дахом об відбійник і став назад. Її по інерції під кутом змістило в полосу громадського транспорту.

Відмітила ОСОБА_1 також і те, що не згідна зі схемою ДТП щодо розташування її ТЗ відносно дорожньої розмітки, відносно об`єкту № 3 схеми, та об`єкту № 8 щодо напряму руху її ТЗ.

Відповідно уважає, що вона, керуючи автомобілем Toyota, завчасно перелаштувалася в середню смугу для руху та рухалася прямо. Автомобіль Daewoo Sens на швидкості рухаючись позаду неї не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем під її керуванням.

Зі свого боку вона повністю контролювала дорожню обстановку і виконував все згідно вимог ПДР України, однак не мала змоги уникнути ДТП з об`єктивних причин.

З пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_3 , як усних, так і письмових слідує, що у цій ситуації він під час руху, дотримувався ПДР, враховуючи інтенсивність руху, стан проїзної частини та обстановку, що склалася на дорозі, по всяк час переконуючись, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху.

ДТП сталася через порушення ОСОБА_1 ПДР, які виразились у тому, що вона 08.08.2019 о 18:03 год., керуючи транспортним засобом Toyota по б-ру Перова, 27-Б в м. Києві, при перестроюванні не надала переваги в русі ТЗ Daewoo Sens, під його керуванням, що рухався в попутньому напрямку по тій смузі, на яку мала намір перестроюватися остання, внаслідок чого сталося зіткнення між ними, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п. 10.3 ПДР.

Так, виїхавши з пр. Ватутіна на бул. Перова почав рух по бульвару та перелаштувався в 2 смугу руху, як раптом зі смуги руху громадського транспорту переді ним виїхав автомобіль Toyota, намагаючись уникнути зіткнення прийняв кермо вліво, але повністю уникнути зіткнення не вдалося.

Рухався по бульвару не перевищуючи допустимої швидкості.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у ході розгляду справи указував, що причиною виникнення ДТП є порушення ОСОБА_1 п. 10.3 ПДР України.

При цьому, учасниками провадження на підтвердження їх позицію було надано відповіді докази, з числа регламентованих ст. 251 КУпАП.

Відповідно суддя, проаналізувавши доводи осіб, що беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, як усні, так і письмові, надані ними протягом усього розгляду справи, дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази сформовані УПП та надані сторонами безпосередньо в суді, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

З п. 10.3 ПДР України слідує, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, вважає за необхідне вказати на таке.

Системний аналіз змісту положень КУпАП в поєданні з вказаною позицією КСУ та ЄСПЛ свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі передбачені ст. 280, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Проаналізувавши, у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані суддя установила, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не є дійсною, у розрізі такого.

Наявна у провадженні схема ДТП сама по собі указує на те, що сталася пригода за участю наведених ТЗ.

Однак, з указаної схеми, яка складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження, не убачаться у діях ТЗ Тойота порушення вимог п. 10.3 ПДР.

Це власне і простежується й кореспондується з іншими даними справи (матеріалами), які були дослідженні судом у ході судового розгляду провадження, у порядку норм КУпАП.

Так, дійсно 08.08.2019 о 18:03 год., по б-ру Перова, 27-Б в м. Києві сталася ДТП за участю ТЗ «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , та ТЗ «Daewoo Sens», д.н.з. НОМЕР_2 .

У ході ДТП наведені ТЗ отримали механічні пошкодження.

Ці ж дані слідують і з наданих фотознімків представником ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , однак вони жодним чином самі по собі не указують на порушення водієм Тойота вимог п. 10.3 указаних Правил.

Разом з тим, слід відмітити, що відповідно до висновку експертного дослідження № 140 складеного 09 вересня 2019 року судовим експертом Української експертної компанії ОСОБА_6 (свідоцтво № 1756 від 20.11.2015 видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при МЮУ) щодо дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі ТЗ «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , та ТЗ «Daewoo Sens», д.н.з. НОМЕР_2 установлено, що в даній дорожній ситуації,з технічної точки зору, вбачити в діях водія автомобіля Toyota невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не має підстав технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації з технічної точки зору, в діях водія автомобіля Daewoo Sens вбачаються невідповідності вимогам п.п. 2.3.б) та 13.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди. В заданій дорожній ситуації причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність вимогам п.п. 2.3.б) та 13.1 Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля Daewoo Sens щодо забезпечення безпечної дистанції.

Будучи допитним в суді, згідно положень Глави 21 КУпАП, експерт ОСОБА_6 (свідоцтво № 1756 від 20.11.2015 видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при МЮУ) у повній мірі підтвердив наданий ним висновок та указав, що в даній дорожній ситуації,з технічної точки зору, вбачити в діях водія автомобіля Toyota невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, немає підстав технічного характеру, з його точки зору, як експерта.

Інспектор УПП Калюжний В. С. указав суду, що указані УПП в схемі ДТП графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблиця дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження, були дійсними та об`єктивно установлені УПП безпосередньо на місці події.

Також, відповідно до відеозапису моменту дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що автомобіль Toyota виїжджає на смугу розгону, далі рухається по ній, перелаштовується на смугу громадського транспорту та потім перелаштовується в другу смугу руху. В момент коли автомобіль Toyota починає перелаштовуватись в другу смугу руху та на ілюстрації № 7 його розташування вказано стрілкою червоного кольору, а край другої смуги руху також червоним кольором, автомобільDaewoo Sens також починає перелаштовуватись в ту ж саму смугу руху, та на ілюстрації № 7 край другої смуги вказано лінією зеленого кольору, а його розташування стрілкою зеленого кольору.

Як наслідок, суд погоджується з данними експертного дослідження, поясненнями самого експерта, та ОСОБА_1 в частині того, що наведений відеозапис пригоди указує, що автомобілі Toyota та Daewoo Sens перелаштовувались в другу смугу руху одночасно зі смуги для громадського транспорту. Оскільки в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Toyota почав перестроюватись в другу смугу руху, коли автомобіль Daewoo Sens не знаходився в даній смузі руху, а тільки почав в неї в`їжджати, та знаходився, на відстані близько 112 м. Більше того після перелаштування автомобіль Toyota рухався вже в середній смузі для руху і не здійснював жодних маневрів, а водій автомобіля Daewoo Sens не будучи уважним та не дотримуючись безпечної дистанції здійснив зіткнення з автомобілем Toyota.

Разом з тим, об`єктивна сторона складу порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, включає три обов`язкові ознаки: суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху), суспільно небезпечні наслідки (спричинення ушкоджень), причинний зв`язок між діянням і наслідками. За практикою Верховного Суду (справа № 175/358/16-к, провадження №51-1819км18), зважаючи на орієнтири, викладені у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у постанові цього Суду від 20 листопада 2014 року (справа № 5-18кс14), у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність у їх діях складу порушення ПДР, потребує встановлення причинного зв`язку між діяннями (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку. Для правильного застосування норми закону у таких випадках особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв. За певних умов виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

В цій справі суддя ураховуючи те, що виникнення ДТП має місце за участю декількох водіїв (двохТЗ), ураховує те, що наявність чи відсутність у їх діях складу порушення ПДР, потребує встановлення причинного зв`язку між діяннями (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку, а томудля правильного застосування норми закону дослідивши характер та черговість дій, які вчинив кожен із водіїв, погоджується з даними експертного дослідження та уважає, що оскільки в ДТ ситуації водій ТЗ Toyota почав перестроюватись в другу смугу руху, коли ТЗ Daewoo Sens не знаходився в даній смузі руху, а тільки почав в неї в`їжджати, та знаходився, відповідно до заданих вихідних даних на достатній відстані, то відсутні об`єктивні підстави убачати в діях водія ТЗ Toyota невідповідності вимогам п. 10.3 указаних Правил, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Доводи та письмові дані надані ОСОБА_3 та його представником Маляренком С.В. не є такими, що в своїй сукупності спростовують такого роду висновки, так як останні не ґрунтуються на фактичних даних установлених судом, а експерт на момент проведення відповідного дослідження, мав на те відповідну компетенцію (свідоцтво отримане згідно рішення від 20.11.2015 № 18 та чинне до 30.01.2022, відповідно до рішення від 30.01.2019 № 9), відповідний клас та право проводити такого виду експертизи, як дослідження обставин і механізму ДТП, транспортно-трасологічні дослідження.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які вказували «поза розумним сумнівом» про порушення особою ПДР здобуто не було та суду не надано.

Сам обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням того, що такі докази мають випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто бути такими, що не залишать місце сумнівав, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Так, як стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, Європейський суд з прав людини неодноразово відмічав, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У цій ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишають місце сумнівам, як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на наведене вище.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Підстав для направлення справи на дооформлення суд не убачає з огляду на норми ст. 284 КупАП.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП, так як її вину УПП не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнароджного.

Згідно п. 1) ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністі події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 124, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя постановила :

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1) ст. 247 даного Кодексу.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені КодексомУкраїни про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-294 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

С у д д я : О. Бірса