Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2345/19 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія ч.1ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2019 року.

В С Т А Н О В И В:

постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 2 вересня 2019 року о 10 год. 40 хв. на 161 км автодороги "Київ - Чоп", в с. Болярка Житомирського району та області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Skoda Octavia", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2019 року незаконною, не обґрунтованою, та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права. Посилається на те, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до встановлення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування адміністративного стягнення.

Послався на те, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням правил підсудності, оскільки розгляд справи повинен був відбутись, як то зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, за місцем його проживання, а саме Іваничівським районним судом Волинської області. Тому районний суд незаконно прийняв дану справу до свого провадження та розглянув її. Вказане порушення підсудності позбавило його реалізувати права, передбачені ст.268 КУпАП.

Вказує на те, що 12.09.2019року він отримав судову повістку про розгляд справи Житомирським районним судом, призначений на 30.09.2019року на 09.55. Однак, вказана судова повістка не містить ПІБ секретаря судового засідання, підпису судді, печатки суду, не надіслано пам`ятку про права та обов`язки, та ухвалу про відкриття, що свідчить про неналежне повідомлення його про судовий розгляд.

Послався на те, що суд першої інстанції неповно дослідив усі обставини справи та не надав належної оцінки доказам.

Зазначив, що поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено в порушення вимог Інструкції, а тому факт перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем у передбаченому законом порядку встановлений не був.

Вказав, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням процедури проходження огляду на стан сп`яніння.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2019 року. В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження послався на те, що він не був присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Копію оскаржуваної постанови отримав 25 жовтня 2019 року, після чого подав апеляційну скаргу.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився. Про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.36,38). Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2019 року.

Відповідно до ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність наступає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №228635 від 09.09.2019 року 2 вересня 2019 року о 10 год. 40 хв. на 161 км автодороги "Київ - Чоп", в с. Болярка Житомирського району та області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Skoda Octavia", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Обставини, зазначені у вказаному протоколі, відповідають диспозиції ч.1ст.130 КУпАП, яка встановлює відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Отже доводи апеляційної скарги стосовно того, що у протоколі безпідставно не зазначено, який саме порядок проходження огляду було запропоновано водієві, не ґрунтуються на вимогах закону.

Зазначений протокол складено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол - інспектором роти №3 БУПП в Житомирській області лейтенантом поліції Лось В.В. Вказаний протокол також підписано собою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який у графі «Пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив «Від огляду відмовляюсь, далі керувати не буду», будь - яких зауважень щодо обставин події та складання протоколу не зазначив (а.с.1).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Також, апеляційний суд, враховуючи приписи ст.251 КУпАП, звертає увагу на те, що з доданих до протоколу про адміністративне правопорушення документів, зокрема, з пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків для засвідчення проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що водій відмовився. Після цього водію було запропоновано пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я на що водій також відмовився. Вказані пояснення засвідчені підписами вказаних свідків (а.с.3-4).

Тому посилання апелянта на те, що працівниками поліції порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Доводи апелянта щодо недоведеності його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, за обставин, встановлених у протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд визнає неспроможними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Не впливають на висновки суду й доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи направлення особи до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння

Пунктом 12 Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці за допомогою приладу «Драгер», так і в найближчому закладі охорони здоров`я, однак водій відмовився.

Разом з тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у графі «Пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» фактично визнав факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, зазначивши «Від огляду відмовляюсь, далі керувати не буду», що засвідчив своїм підписом.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що особа на протязі двох годин має право самостійно звернутися до медичного закладу охорони здоров`я для проведення відповідного огляду, однак вказаним правом ОСОБА_1 не скористався.

Не ґрунтуються на вимогах закону доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції правил підсудності.

Відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 ст. 276 КУпАП зазначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80,81,121-126,127-1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Отже, нормами КУпАП встановлена альтернативна підсудність по розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП,

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 разом з матеріалами до нього було направлено до розгляду згідно вимог ч.1ст.276 КУпАП за місцем скоєння цього правопорушення до Житомирського районного суду Житомирської області (а.с.6). Районним судом 10.09.2019 було на адресу ОСОБА_1 направлено судову повістку про час та місце розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення Згідно рекомендованого повідомлення, судову повістку ОСОБА_1 отримав особисто 12.09.2019 року, про що засвідчив своїм підписом (а.с.9). Справу розглянуто 30.09.2019 року, будь яких клопотань або заяв про зміну підсудності ОСОБА_1 до суду першої інстанції не направлялись.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції надіслано судову повістку, яка не містить ПІБ секретаря судового засідання, підпису судді, печатка суду, а також не надіслано пам`ятку про права та обов`язки, та ухвалу про відкриття є безпідставними та на висновки суду першої інстанції не впливають.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії судової повістки, яка була надіслана на адресу ОСОБА_1 , вона містить номер справи, суть правопорушення, за яке особа притягується до адміністративної відповідальності, в якості кого викликається ця особа, адреса, час та місце розгляду справи. Вказана судова повістка оформлена відповідно до наявних в ній граф та засвідчена секретарем.

Крім того, нормами КУпАП не передбачено винесення ухвали про відкриття провадження.

Отже, доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачених ст.268 КУпАП, є необґрунтованими.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, не входить до переліку адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, питання про порушення ст.17 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка закріплює один із основоположних принципів - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов до обґрунтованого висновку про можливість розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості для прийняття відповідного процесуального рішення.

В апеляційній скарзі не наведено інші, не досліджені судом докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції надав належну оцінку усім наявним в матеріалах справи доказам, та дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

За таких підстав, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, відповідає вимогам ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ В.Ю. ШЕВЧЕНКО