Справа № 740/792/18 Головуючий у 1 інстанції Олійник В. П.
Провадження № 33/4823/225/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Шахова О.Г., розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 березня 2018 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 березня 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з конфіскацією предметів та знарядь вчинення правопорушення - 3140 л дизельного палива, 2818 л бензину А-95, обладнання для заправки автомобілів паливно-мастильними матеріалами.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просив поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки про винесення оскаржуваної постанови дізнався 14.05.2019 року. Також просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Вивчивши апеляційну скаргу та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо поважності пропуску строків на апеляційне оскарження постанови суду 1 інстанції, суд приходить до висновку, що в поновленні строку на апеляційне оскарження рішення суду слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови. Інших строків чи порядку відліку строку на апеляційне оскарження законодавцем не передбачено. Копія ж постанови правопорушнику видається чи надсилається тільки для відома.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно

з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.03.2018 року судовий розгляд справи в суді 1 інстанції проведено у відсутність ОСОБА_1 (а.с. 32-35).

22.05.2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову суду 1 інстанції, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Порушуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що про повний зміст оскаржуваної постанови йому стало відомо тільки 14 травня 2019 року на підставі заяви про ознайомлення з матеріалами справи. На думку апелянта вказані причини є поважними та унеможливлювали подати апеляційну скаргу вчасно.

Матеріалами справи встановлено, що дана справа призначалась до розгляду у судовому засіданні неодноразово. Рекомендовані судові повідомлення направлялись за адресами місцезнаходження АЗП, ТОВ «ХК Леон», його місця проживання, остання, окрім іншого, вказана апелянтом в апеляційній скарзі як місце проживання особи, яка подає скаргу. Судові повідомлення, згідно запису про їх повернення, ОСОБА_1 не отримував, в судові засідання не з`являвся, про причину неявки не повідомляв, тому 22.03.2018 року судовий розгляд справи відбувся без ОСОБА_1 і в даному випадку суд 1 інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, присутність якої не є обов`язковою.

Крім того, апелянт був проінформований про те, що відносно нього склали протокол про адмінправопорушення, та розгляд справи за цим фактом відбудеться у Ніжинському міськрайонному суді, про що свідчить запис в протоколі про адміністративне правопорушення. Протягом тривалого часу ОСОБА_1 не виявляв інтересу щодо розгляду відносно нього справи в суді 1 інстанції для захисту своїх прав та надання пояснень з приводу подій, які відбулись 20.01.2018 року.

Також судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах

розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як вбачається з матеріалів переписки між судом 1 інстанції та відділом державної виконавчої служби щодо примусового виконання постанови відносно ОСОБА_1 , останньому на адресу, вказану в апеляційній скарзі ( АДРЕСА_1 ), неодноразово, починаючи з 16.06.2018 року направлялись відділом ДВС повідомлення про відкриття виконавчого провадження по постанові Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22.03.2018 року, про його передачу та прийняття (а.с. 48-49, 63-64, 68-70, 72-73). Враховуючи дані обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що 14 травня 2019 року він не вперше дізнався про оскаржувану постанову. І з яких джерел він дізнався про постанову суду саме 14.05.20019 року не повідомив.

Тому, на думку апеляційного суду, вказані апелянтом причини пропуску не є поважними, так як останній не довів поважності причин пропуску, не зазначає коли і яким чином він дізнався про оскаржуване рішення. Посилання на те, що про повний зміст оскаржуваної постанови йому стало відомо тільки 14.05.2019 року, в даному випадку до уваги не береться, враховуючи матеріали переписки виконавчих служб щодо примусового виконання постанови відносно ОСОБА_1 , згідно яких йому направлялись повідомлення з даного приводу на адресу, вказану в апеляційній скарзі.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга подана після закінчення строку на оскарження повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи, що апелянт подав апеляційну скаргу після закінчення визначеного законодавством строку на оскарження постанови суду та достатніх правових підстав для поновлення цього строку не має, апеляційна скарга підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на оскарження постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 березня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 березня 2018 року повернути апелянту.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяО. Г. Шахова