ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1332/19 Номер провадження 33/814/954/19Головуючий у 1-й інстанції Коновод О. В. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В.,

за участі:

захисника - адвоката Павелка Р.С.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Павелка Р.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Хорольського районного суду Полтавської області від 09 серпня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384, 20 грн. в дохід держави.

Постановою судді ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він 11.06.2019 року, о 19.30 год., по вул.І.Хмари в м.Хорол Полтавської області, керував транспортним засобом „Suzuki", без номерного знака, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми умисними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказав, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. При цьому, від проходження такого огляду ОСОБА_1 не відмовлявся.

В матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, в зв`язку з чим, на думку апелянта, не було підстав і для проходження огляду в медичному закладі.

Окрім того, просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови та поновити пропущений строк, вказуючи на те, що про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений не був, копію постанови ОСОБА_1 отримав лише 04.09.2019 року, а тому не мав змоги в передбачені законом строки оскаржити вказану постанову.

Вислухавши захисника Павелка Р.С. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З огляду на те, що справу про адміністративне правопорушення було розглянуто суддею за відсутності правопорушника, а про результати розгляду справи ОСОБА_1 стало відомо лише 04.09.2019 року, строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин і тому його необхідно поновити.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на доказах, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Допитаний під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак, він не погодився та виявив бажання пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу. Факт пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та присутність при цьому двох свідків заперечує.

Однак, винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується такими доказами.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вони надали поліцейським на місці події.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції виявили у водія транспортного засобу „Suzuki" ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Однак, ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження будь-якого огляду. При цьому на відео чітко видно, що поліцейські мають при собі спеціальний прилад для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Доводи захисника про те, що відеозапис є неналежним доказом є неогрунтованими. Так, ніхто не заперечує, що на відео зображено саме ОСОБА_1 , час, пора року, обставини події відповідають обставинам даної справи. При цьому цей відеозапис наданий на запит суду начальником Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області у зв`язку з розглядом даної справи. Більше того, про наявність такого відеозапису зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Відсутність в матеріалах справи направлення водія на медичний огляд не спростовує факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а навпаки, підтверджує той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та до закладу охорони здоров`я не доставлявся.

Тому посилання апелянта про допущення порушень в ході складання протоколу та під час розгляду справи в місцевому суді є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Павелку Р.С. строк на апеляційне оскарження постанови судді Хорольського районного суду Полтавської області від 09 серпня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника Павелка Р.С. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Хорольського районного суду Полтавської області від 09 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська