№3/755/1/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Дніпровського управління поліції ГУ НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП 055067, ОСОБА_1, 07 жовтня 2018 року, о 03 годині 25 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1, вчинив сімейне насильство з батьком ОСОБА_2, а саме - позбавляв житла та не впускав до квартири.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 07 жовтня 2018 року, десь після третьої години ночі, він повернувся додому за адресою: АДРЕСА_1 де він зареєстрований та є співвласником даної квартири. Прийшовши додому, його зустрів батько, який був негативно налаштований, оскільки в них часто виникають конфлікти та останній став його ображати, виганяти з квартири, після чого, батько схопив биту, наніс йому удари, він змушений був оборонятися та оскільки під руки попався балончик, то він ним приснув не дивлячись куди і вибіг з квартири, так як побоювався за своє життя, оскільки такі ситуації в них виникають не вперше. Зазначив, що він сам особисто викликав працівників поліції, але оскільки він був на той час на вулиці, то не бачив, коли приїхали працівники поліції, які в подальшому склали відносно нього протокол зі слів батька. Крім того, пояснив, що те, що зазначено в протоколі, а саме, що сімейне насильство виразилося в тому, що він позбавляв батька житла та не впускав до квартири, не відповідає дійсності, оскільки, коли він приїхав додому, то батько вже знаходився у квартирі, накинувся на нього та став виганяти його з домівки. Зокрема, зазначив, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було грубо порушено його законні права, оскільки йому ніхто не роз'яснював ст. 268 КУпАП, ст. ст. 55. 56, 59, 63 Конституції України, як це зазначено в протоколі та відсутній його підпис. Крім того, на підтвердження свої пояснень надав суду відеозапис, який було переглянуто в судовому засіданні.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 - батько особи, відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення, пояснив, що 07 жовтня 2018 року, пізно вночі його син ОСОБА_1 прийшов додому, він став робити йому зауваження, прохав його покинути квартиру, у них виник конфлікт, під час якого він дійсно схопив биту, замахнувся на сина, а той у свою чергу пирснув балончиком та покинув квартиру. Зокрема, пояснив, що його син зареєстрований у квартирі, є співвласником, проте, у них триває довгий конфлікт на фоні того, що останній не працює, а він з цього приводу робить йому постійні зауваження. Що стосується самого протоколу про адміністративне правопорушення, то зазначив, що ніякого насильства не було, син не позбавляв його житла, не чинив будь-яких перепон щодо входу в квартиру, оскільки він знаходився в ній, а навпаки син прийшов додому та в них стався конфлікт. Зокрема, зауважив, що чому в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що син позбавляв його житла та не впускав до квартири йому не зрозуміло, так як такого не було та це не відповідає дійсності.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, свідка ОСОБА_2, дослідивши наявні матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, у супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 вчинив сімейне насильство відносно свого батька ОСОБА_2, яке виразилося в позбавленні житла та те, що ОСОБА_1 не впускав свого батька до квартири.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У судовому засіданні особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_2, надано послідовні та логічні пояснення, викладені вище, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ГП 055067 ОСОБА_1 не було роз'яснено права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оскільки підпис його відсутній та він на це звертав увагу в судовому засіданні.

Зокрема, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, що не знайшло свого підтвердження у ході судового розгляду.

Приймаючи до уваги, що в справі відсутні інші належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, у діях ОСОБА_1, то провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 173-2, 245, 247, 252, 268, 278, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: