Справа № 141/1158/18
провадження №3/136/1046/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши матеріали, які надійшли з Вінницького апеляційного суду після визначення підсудності про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли вищевказані матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Із протоколу встановлено, 03.11.2018 на а/ш с. Кожанка - с. Бирдошівка, Оратівського району, водій ОСОБА_1 керував мінітрактором Зубр без державного номерного знаку в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9. ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав при вищевказаних фактичних обставинах, суду пояснив, що 03.11.2018 на а/ш с. Кожанка - с. Бирдошівка, Оратівського району, його, ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції під час керування мінітрактором Зубр, які зобов'язали його надати документи та вказали на наявність у нього ознак алкогольного сп'яніння. Ураховуючи те, що він алкогольних напоїв не вживав, тому не заперечував щодо проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. Після проведеного огляду, прилад Драгер показав 0,49 % проміле алкоголю у крові, утім на його вимогу документів про сертифікацію засобу вимірювальної техніки не надали, а із вказаними показниками він не був згоден, однак до медичного закладу йому працівник поліції не пропонував проїхати, а зафіксував факт адміністративного правопорушення у протоколі за відсутності свідків та зобов'язав підписати його протокол.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про таке.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року (зі змінами), передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Однією із підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом вказаної норми до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння було проведено у встановленому чинним законодавством порядку.

Такий порядок визначений ст. 266 КУпАП та постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Крім того, порядок проходження медичного огляду на стан сп'яніння регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерством охорони здоров'я від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові та такий огляд проводиться в присутності двох свідків, а у разі незгоди з такими показниками особу слід направити до медичного закладу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягується до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.

На підтвердження факту перебування особи в стані алкогольного сп'яніння до матеріалів справи додано роздруківку приладу Драгер, у якому зафіксовано записи кульковою ручкою про особу ОСОБА_1, 26.11.1966, утім решта відомостей, які мають друкований вигляд є нечитабельними, окрім показника 0,49%0 . Вказані відомості є необхідні для з'ясування усіх обставин справи, зокрема номер протоколу, час проведення огляду, дата калібрування засобу вимірювання.

Також додано Акт огляду на стан алкогольного сп'яніння проведеного з використанням засобів вимірювальної техніки, в якому відображено показники приладу Драгер 0,49%0 алкоголю у крові ОСОБА_1, який складений на підставі відомостей з використання спеціального технічного засобу.

У судовому засіданні особа, яка притягується до відповідальності вказав, що був не згідний з результатами засобу вимірювальної техніки, свідків під час проведення огляду не було, утім до медичного закладу його не було доставлено.

За клопотанням особи, яка притягується до відповідальності було викликано свідків зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 та ОСОБА_3, однак вони будучи належним чином сповіщеними в судове засідання не з'явились, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не могла заперечити письмові пояснення свідків в судовому засіданні і допитати останніх.

В такому випадку, суд приймає до уваги позицію Європейського Суду з прав людини у справі "Корнєв і Карпенко проти України" (п. 54 Рішення), де Суд визначив, що пункти 1 і 3(с1) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, як загальне правило вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

Європейський Суд зазначив, що обвинувачення не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити. Із цього випливає, що якщо засудження виключно або вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, допитати яку чи домогтися допиту якої підсудний не мав можливості ані під час досудового слідства, ані під час судового розгляду, права захисту виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими статті 6 Конвенції, що має місце у даній справі.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, отож вважається недійсним згідно положень ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших допустимих доказів щодо обставин правопорушення та обставин які було встановлено в ході судового розгляду судом є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

За правилами ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд оцінивши усі зібрані докази в їх сукупності дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, тому провадження у справі слід закрити на підставі статті 247 ч.1 п.1 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 183-1, 247, 251, 276, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Д.Т. Кривенко