Справа № 359/3514/19
Провадження № 3/359/1320/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., за участі особи, яка притягається до відповідальності адміністративний матеріал, його захисника - адвоката Педик І.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в м. Борисполі УПП в Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт гр..України серія НОМЕР_2

в с т а н о в и в :

З даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 215724 слідує, що 09 квітня 2019 о 16 годині 40 хвилин в м. Бориспіль Київської області по вул. Броварська 46, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ-21061» д.н.з НОМЕР_3 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у інкримінованому йому правопорушенні не визнав та пояснив, що 09.04.2019 в післяобідню пору він керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21061» д.н.з. НОМЕР_3 , рухався в район ДПМА «Бориспіль». Незадовго до вказаних подій, вищевказаний автомобіль було пограбовано невідомими особами, які зняли з автомобіля та привласнили цілий ряд деталей та запчастин з автомобіля. Так, рухаючись вже в районі аеропорту «Бориспіль», його було зупинено співробітниками поліції. В ході спілкування з ними та перевірки документів, вони почали вказувати, що підозрюють його в вживанні наркотичних засобів. На що він, заперечував, тому на їхню вимогу, разом з інспекторами поліції приїхав до «Бориспільської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування», де був оглянутий лікарем ОСОБА_2 . За результатами такого огляду, лікарем складено висновок, щодо результатів медичного огляду, яким визначено, що ніяких ознак сп`яніння в нього не виявлено. Такий висновок було видано лікарем о 15 годині 25 хвилин 09.04.2019 року. З вищевказаної медичної установи, співробітники поліції відвезли його назад до автомобіля, який він залишив в районі ДПМА «Бориспіль». Після чого, забравши автомобіль він до відділу пробації в м. Бориспіль, де знаходиться на обліку. Близько 16 години 10 хвилин він припаркував свій автомобіль на території вищевказаного відділу пробації, та пішов до приміщення. Пробувши, там невеликий період часу, він повернувся до автомобіля, не здійснюючи рух на ньому. Через деякий час під`їхав патрульний автомобіль поліції. З даного автомобіля вийшли три співробітники поліції і підійшли до мого автомобіля, без жодних пояснень вони почали вимагати документи, а також відкрити автомобіль та багажник, на що він погодився. Після проведеного огляду та перевірки документів, інспектори поліції почали вказувати, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, на що він категорично заперечив, та пояснив, що близько 30 хв. тому пройшов медичний огляд, та надав відповідний висновок. На що інспектори поліції вказували, що даний висновок вони до уваги не беруть та стали вимагати, щоб він черговий раз поїхав з ними до медичного закладу для перевірки на стан вживання ним наркотичних засобів. На що, він їм відповів, що згоден виконати їхню вимогу, однак просив надати час, що б приїхав його адвокат для надання правової допомоги. На що співробітники поліції неодноразово заявляли, що немає часу чекати адвоката. Враховуючи таке спілкування інспекторів поліції, він почав вимагати від них, доказів, що саме він керував даним автомобілем та які саме правила дорожнього руху порушив, так як вони його не зупиняли а під`їхали до автомобіля, який стояв і не рухався. Співробітники поліції категорично відмовились надати мені які б то не було докази того, що він керував автомобілем і допустив які б то не було порушення правил дорожнього руху. Після чого, інспекторами, в якості свідків було запрошено двох громадян, в присутності яких вони неодноразово намагались спонукати його до того, щоб він сказав їм, що відмовляється від проходження медичного огляду. На, що він неодноразово в присутності свідків пояснював, що поїде в черговий раз до медичного закладу на вимогу поліції, але за участі адвоката, якого він запросив для надання правової допомоги. Однак співробітники поліції, не беручі до уваги його пояснення почали складати протокол, який був підписаний свідками. Чітко усвідомлюючи, що співробітники поліції свідомо порушують його права на захист та інші права передбачені КУПАП , він пішов від них на зустріч до адвоката, не підписуючи протокол, автомобіль залишив біля приміщення відділення пробації.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Педик І.В., звертав увагу на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять доказів обов`язкових ознак у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом, тобто виконання функцій водія, та відповідно самої відмови від проходження, оскільки він не відмовлявся. Крім того, при складанні адміністративних матеріалів інспекторами поліції були порушені вимоги «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», Затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, вимоги КУпАП, а також порядок направлення водіїв на огляд на виявлення стану сп`яніння. З огляду на вказані обставини, він просив провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення закрити.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, вивчивши документи, надані в ході розгляду справи, суддя приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, виходячи з наступного.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв від ста п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або громадські роботи на строк від сорока до п`ятдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб і на інших осіб - накладення штрафу від ста п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до п`ятдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і на річковому транспорті та маломірних судах.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частино 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушень, передбачених частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є водії транспортних засобів.

Крім того, як роз`яснив Пленум ВС України в своїй Постанові № 14 від 23 грудня 2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України від 24 лютого 1995 № 114/38/15-36-18).

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатися.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на укладання протоколів про адміністративні право.

З наданих у судовому засіданні пояснень особи, яка притягається до відповідальності, встановлено, що матеріали провадження не містять факту керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 в час визначений в адімінстративному протоколі. Засвідчена свідками відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не спростовує і не доводить факту того, що правопорушник керував транспортним засобом.

Також оглядаючи дані відеозаписів (а.с.9) вбачається, що вони також не містять факту керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 що також в сукупності з усіма наданими матеріалами ставить під сумнів факт керування ним автомобілем марки автомобілем марки марки «ВАЗ-21061» д.н.з НОМЕР_3 по вул. Броварській 46 в м.Бориспіль.

Крім того, п. 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (частина перша статті 266 КУпАП).

Пунктом 6 розд. І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, згідно до п. 11 розд. ІІ даної Інструкції оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п. 15, 16, 17, 18, 19, 20 розд. III. "Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів" за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання "Норма". Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Крім того, відповідно до п. 5 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, у разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до виписаних у ст.ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Надані матеріали свідчать, що зазначені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, не відповідають фактичним обставинам справи.

Пояснення свідків (а.с.4,5) не містять відомостей про наявність у водія будь-яких ознак наркотичного сп`яніння. Крім того наявність ознак сп`яніння, обставини складання протоколу, можливо підтвердити або спростувати записом боді- камер поліцейських, однак при його вивченні обставин які викладені в протоколі не було підтверджено.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 був наданий висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування особи від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений 09.04.2019 року о 15 годині 25 хвилин, лікарем КНП «ББЛІЛ» ОСОБА_2 , відповідно до якого встановлено, що в результаті проведеного дослідження у ОСОБА_1 будь-яких ознак сп`яніння не виявлено. Даний факт також вказує, що напередодні події, яка викладена в протоколі близько однієї години, ним було проведено огляд на стан наркотичного сп`яніння на вимогу поліцейських, таким чином суд вважає, що покази ОСОБА_1 є послідовними та такими, що заслуговують на увагу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

При цьому, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно якого винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях. Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Варто зазначити, що «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді накладення штрафу з позбавленням особи спеціального права на певний строк.

Крім того, аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину (адміністративного правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Статтею 62 Конституції України також передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши в сукупності надані докази, а також врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, суддя приходить до висновку про не доведеність вини ОСОБА_1 .

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів, які достовірно свідчать про наявність складу адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді - не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 266, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного Київського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________