Справа №592/9440/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Котенко О. А.
Номер провадження 33/816/415/19 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, та відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 липня 2019 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст. 122-2 КУпАП і, відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 10 червня 2019 року о 19 год. 15 хв. в с. Осоївка по вул. Зарудка, 51 керував мопедом «Дельта» без номерного знаку з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_1 10 червня 2019 року о 19 год. 15 хв. в с. Осоївка по вул. Зарудка, керуючи мопедом «Дельта» без номерного знаку, не зупинився на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою звукового сигналу та світлозвукових маячків червоного і синього кольору. Був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Аутлендер», номерний знак НОМЕР_1 на вул. Зарудка, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, як такий, що пропущений з поважних причин, оскаржуване судове рішення скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, і закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП (п.п. 1, 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Свої доводи мотивує тим, що справа була розглянута за його відсутності, жодних доказів про отримання ним або повнолітнім членом його сім`ї судової повістки, матеріали справи не містять.

На переконання ОСОБА_1 , судом першої інстанції неправильно оцінені докази, що в свою чергу потягло за собою винесення незаконної та необґрунтованої постанови. Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №049732 складений з порушенням, оскільки особа яка притягається до адміністративної відповідальності не встановлена, документ підтверджуючий особу не вказаний, його ім`я написано неправильно.

Стверджує, що свідків не було, в його присутності протокол не складався, тим більш йому для підпису не надавався. Також, не було складено акт огляду на стан сп`яніння на місці його зупинки з використанням приладу «Драгер».

Вважає, що співробітниками поліції не були дотримані вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103.

Медичний огляд, який проводиться в спеціальному закладі Міністерства охорони здоров`я (п. 2.5 ПДР) і огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проводить поліцейський на місці зупинки транспортного засобу (ст. 266 КУпАП) не є тотожними.

Вказує на те, що не підтверджено на доказах факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння, який на думку ОСОБА_1 , має встановлюватись із застосуванням спеціального засобу, дозволеного МОЗ та Держспоживстрандартом, та керування транспортним засобом в такому стані.

Вважає, що не відсторонення від керування транспортним засобом, підтверджує перебування його в тверезому стані.

Також стверджує, що співробітники поліції в усній формі повідомили йому про їх підозру у керуванні ним мопеду, який не є транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, на що він запропонував їм скласти акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу у присутності двох свідків, після відмови поліцейських від складання такого акту, він запропонував видати направлення на медичний огляд з метою виявлення стану сп`яніння. Після його зауважень щодо неправомірних дій та пропозиції діяти з дотриманням вимог нормативно-правових актів, поліцейські поїхали, що підтверджується зазначенням в протоколі неправильних анкетних даних та відсутністю вказівки на документ, який встановлюється особа.

Клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови судді, ОСОБА_1 мотивує тим, що він не брав участь у розгляді даної справи в суді першої інстанції, зі змістом оскаржуваної постанови ознайомився 06.09.2019 року, копія якої станом на сьогоднішній день надано не було. Про існування даного судового рішенні він довідався лише під час зупинки його співробітникам поліції в місті Енергодарі Запорізької області наприкінці серпня 2019 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надавав. Апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги за відсутності особи, яка її подала, з огляду на таке.

Апеляційним судом справа про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 неодноразово призначалась до розгляду, а саме: 09 жовтня 2019 року, 22 жовтня 2019 року та 27 листопада 2019 року. Судові повістки про виклик ОСОБА_1 в судові засідання, були направлені апеляційним судом на всі наявні в матеріалах справи адреси : АДРЕСА_1 (зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення) та АДРЕСА_2 (вказана в апеляційній скарзі, як місце проживання). Проте, поштова кореспонденція була повернута до суду за неврученням. Будь-яких інших контактних даних (номер телефону, електронна пошта, тощо) ОСОБА_1 надано не було.

Отже, суд апеляційної інстанції дотримуючись прав на захист щодо змагальності судового процесу та забезпечення права особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності на судовий захист, судовий розгляд неодноразово відкладав із-за неявки апелянта ОСОБА_1 , але він не отримував на пошті судові виклики, знаючи, що справа відносно нього розглядається судом, з чого можна зробити висновок, що він не виявляє бажання з`являтись до суду з метою захисту своїх прав.

Апеляційний суд звертає увагу також і на те, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Однак, з вищенаведених фактів, вбачається, що ОСОБА_1 не отримуючи судові виклики та не з`являючись в суд з власної ініціативи з метою дізнатись про результати розгляду його апеляційної скарги, не використовує всі засоби передбачені кодексом про адміністративні правопорушення для прискорення процедури слухання справи, проявляє до цього байдужість.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судом всіляко забезпечувалась змагальність судового процесу та право ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд, що свідчить про дотримання основного принципу Європейського суду з прав людини "особа повинна бути почутою".

Тому перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржувана ОСОБА_1 постанова судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 липня 2019 року була винесена за його відсутності, а 19 липня 2019 року копію вказаного судового рішення судом направлено за місцем проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ). Поштове відправлення було повернуто до суду за неврученням (а.с. 38). З матеріалами справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомився 06.09.2019 року (а.с. 30).

Враховуючи вказані обставини, а також те, що про існування оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 дізнався вже зпісля закінчення строків на апеляційне оскарження 06.09.2019 року, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 липня 2019 року, як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, слід визнати безпідставним, з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону судом дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об`єктивно оцінив добуті докази, з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Зокрема вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ст. 212-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №049732 від 10.06.2019, складеного уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається те, що 10.06.2019 о 19 год. 15 хв. в с. Осоївка по вул. Зарудка, 51, ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопед «Дельта», без номерного знаку з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №049715 від 10.06.2019, відповідно до якого ОСОБА_1 10.06.2019 о 19 год. 15 хв. в с. Осоївка по вул. Зарудка керуючи мопедом «Дельта», без номерного знаку, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою звукового сигналу та світлозвукових маячків червоного і синього кольору, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі Аутлендер, державний номерний знак НОМЕР_1 на вул. Зарудка, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП (а.с. 14);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким підтверджено, що ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер Драгер 6820. Причинами проведення огляду в акті зазначено запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння обличчя (а.с.1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких вони зазначили, що вони були присутніми під час складання працівниками поліції адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 за керування транспортним засобом мопед «Дельта», з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запахом алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей). В їх присутності під час документування правопорушення водій ОСОБА_1 ухилився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального засобу газоаналізатор Алкотест Драгер 6820 та від медичного освідування в закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку, шляхом відмови. Підстав їм не довіряти апеляційний суд не вбачає (а.с. 4).

Також, у ході вивчення матеріалів справи, апеляційним судом повторно було досліджено і додане до матеріалів відео з нагрудних камер поліцейських та з відео реєстратора (а.с. 8), яке вже виступало предметом дослідження суду першої інстанції, з якого вбачається, що на вимогу співробітників поліції, які були надані за допомогою звукового сигналу та світлозвукових маячків ОСОБА_1 , який рухався на мопеді, не зупинився та намагався втекти. Наздогнавши правопорушника, співробітники поліції відразу повідомили про порушення ним правил дорожнього руху, а саме те, що він не виконав вимогу про зупинку, а також про наявність у них підозри щодо перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 , у присутності двох свідків, було запропоновано прийти огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, так і в медичній установі, на що той відповів, що часу у нього немає. Посвідчення водія ОСОБА_1 співробітниками поліції надано не було, дані про особу, в тому числі і адресу проживання, були зазначено в протоколі зі слів останнього. Від підпису в протоколах про адміністративне правопорушення та отримання їх копій ОСОБА_1 підмовився.

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння та невиконання водіями вимог про зупинку.

Щодо доводів ОСОБА_1 про недотримання порядку огляду на стан сп`яніння, то їх апеляційний суд визнає безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 слідує, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зібраними по справі належними та допустимими доказами було встановлено, що у водія ОСОБА_1 співробітниками патрульної поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. У зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано прийти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу та в медичному закладі, на що той відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином, вимоги вищезазначених нормативно-правових актів були дотримані співробітниками поліції в повному обсязі.

З відеозапису з нагрудних камер поліцейських слідує, що жодних вимог про складання акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу ОСОБА_1 до співробітників поліції не пред`являв, та не пропонував надати йому направлення на медичний огляд з метою виявлення стану сп`яніння.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність доказів його перебування в стані алкогольного сп`яніння, а також доказів відсторонення від керування транспортним засобом, не спростовує встановлено факту відмови останнього пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення спростовується дослідженим відеозаписом з нагрудних камер поліцейських та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дійсно при написанні імені особи, щодо якої було складено даний протокол, була допущена технічна помилка, а саме вказано «Євгеній» замісто правильного « ОСОБА_4 ». Проте, дана помилка не є суттєвою та не є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним доказом. Крім того, сам ОСОБА_1 не спростовує той факт, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП було складено саме відносно нього.

Підлягають відхиленню також і твердження ОСОБА_1 про те, що мопед, яким він керував не є транспортним засобом, оскільки відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Апеляційний суд не вбачає також і порушень права ОСОБА_1 на судовий захист, в зв`язку з розглядом справи за його відсутності, виходячи з наступного.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що справа надійшла на розгляд до Ковпаківського районного суду м. Суми 19 червня 2019 року. 25 червня 2019 року місцевим судом було направлено на зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення адресу проживання судові повістки про виклик у судове засідання на 18.07.2019 року. Проте, поштові відправлення були повернуті до суд за неврученням адресату (а.с. 21-22).

ОСОБА_1 був достеменно обізнаний з тим, що відносно нього було складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП, не цікавився результатами їх розгляду.

Більш того, ОСОБА_1 , при складанні протоколу про адміністративне правопорушення зазначив адресу проживання АДРЕСА_1 , на яку судом і надсилалась поштова кореспонденція. З наданої на запит апеляційного суду довідки про реєстрацію місця проживання особи вбачається, що ОСОБА_1 по м. Суми не значиться зареєстрованим. При зверненні до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 вказує своє місце проживання, як АДРЕСА_4 , проте і за даною адресою поштову кореспонденцію не отримує.

Зазначені дії ОСОБА_1 апеляційний суд розцінює, як намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Слід зазначити також, що ОСОБА_1 в доводах апеляційної скарги не наводить обставин, як впливають на правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, з викладеного вбачається, що справа була розглянута з дотриманням вимог КУпАП, судом було забезпечено всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставинам справи в їх сукупності, при дотриманні права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності його прав на судовий захист.

Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 . апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вмотивованим та законним і не вбачає підстав для його скасування, а тому, повинно бути залишено без зміни, а вимоги його апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 липня 2019 року.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 липня 2019 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік залишити без зміни, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.