Справа № 534/1687/19
Провадження № 3/534/389/19
№ 3/534/390/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Горішні Плавні

Полтавської області

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Куц Тетяна Олександрівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднану справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого «КЖЕП №4», неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

20.10.2019 об 11 год. 34 хв. по просп. Героїв Дніпра, у м.Горішні Плавні, Полтавської області, ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.9а, п.10.9, п.10.10. ПДР України, керуючи у стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом марки «Ford Sierra», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності маневру та допустив наїзд на автомобіль марки «Chery», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , який не рухався. У результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки у присутності двох свідків із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alkotest 6810, прилад ARСD 0551, тест 549 (газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі), результат якого склав 1,87%.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе визнав повністю та не заперечував обставин вчинення правопорушень, що викладені у постанові. Пояснив, що після вживання алкогольних напоїв керував автомобілем та допустив дорожньо-транспортну пригоду, оскільки не помітив автомобіля, який стояв позаду.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, оцінивши досліджені письмові докази, докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень. Його дії суд кваліфікує за ст.124 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, допустив порушення вимог п.10.9, п.10.10 ПДР України, у результаті чого сталась дорожньо-транспортна пригода, та за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та даними схеми місця ДТП, дорожньо-транспортна пригода відбулась 20.10.2019 у м. Горішні Плавні по просп. Героїв Дніпра, 4, на відрізку дороги з сухим покриттям проїзної частини у денну пору доби.

Відповідно до п.10.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно п.10.10 забороняється рух транспортних засобів заднім ходом на автомагістралях, дорогах для автомобілів, залізничних переїздах, пішохідних переходах, перехрестях, мостах, шляхопроводах, естакадах, у тунелях, на в`їздах і виїздах з них, а також на ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи недостатньою видимістю.

Проте вимог п.10.9 та п.10.10 ПДР України водій не дотримався, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи із змісту п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Частина 2 ст.266 КУпАП детально регламентує порядок проведення огляду осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння - «огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими у присутності двох свідків».

У відповідності до норм ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зазначений порядок проведення огляду узгоджується із п.6 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, згідно з яким огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Згідно з висновком тестування на алкоголь від 20.10.2019 Drager Alkotest 6810, прилад ARСD 0551, тест №549, результат вмісту алкоголю у видихуваному повітрі у ОСОБА_1 склав 1,87%, що значно перевищує допустимий показник.

Зазначена обставина також підтверджується долученими до матеріалів справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у присутності яких ОСОБА_1 , від якого відчувався різкий запах алкоголю, пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager», результат тесту склав 1,87 %.

Зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей) та об`єктивно узгоджуються між собою, що у сукупності дає суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП «поза розумним сумнівом».

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

Згідно із ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються однією посадовою особою, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, як за більш серйозне правопорушення з числа ним вчинених.

Вирішуючи питання щодо застосування до порушника стягнення у виді позбавлення спеціального права, суд виходить з наступного.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд звертає увагу на те, що згідно приєднаних до справи матеріалів, останній не отримував посвідчення водія. За таких обставин, до ОСОБА_1 не може бути накладено зазначений вид адміністративного стягнення.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384,20 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Суддя підпис Т.О.Куц

Згідно з оригіналом.

Суддя Т.О.Куц