Номер провадження: 33/813/1717/19
Номер справи місцевого суду: 510/1830/19
Головуючий у першій інстанції Бошков І.Д.
Доповідач Прібилов В. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Прібилов В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Тьосової Я.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

його представника адвоката Кобак Р.І.

прокурора Войтова Р.Г.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2019 року,-

встановив:

Зазначеною постановою суду

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, громадянина України, працюючого на посаді судового розпорядника в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області, зареєстрованого за адресом: АДРЕСА_1 область АДРЕСА_2 вул. АДРЕСА_2 № АДРЕСА_3 , який фактично проживає за адресом: АДРЕСА_4

визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави. Стягнуто судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

Відповідно до мотивувальної частини оскаржуваної постанови, судом першої інстанції було встановлено, що згідно наказу керівника апарату Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.01.2016 р. № 1к-ос «Про призначення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 був призначений на посаду судового розпорядника Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, та був ознайомлений із попередженням про обмеження, пов`язані з прийняттям на державну службу.

Так, відповідно до пункту 1, підпунктах «а», «в» п. 2, п. 5 ч.1ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», декларацію заповнюють та подають упродовж періоду, коли такі особи здійснюють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2, пункті 5 ч.1ст.3 Закону, - щороку у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, що охоплює попередній звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно).

Таким чином, ОСОБА_1 , будучі на посаді судового розпорядника у Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області, як суб`єкт декларування мав у обов`язковому, визначеному законом порядку і терміну, подавати декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави, передбачені ч.1ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції».

Проте, ОСОБА_1 , подав декларацію лише 01.04.2019 р., що підтверджується Єдиним державним реєстром декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого встановлено дату і час фактичної подачі декларації ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить постанову Ренійського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2019 року скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. На думку апелянта, суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам справи, а саме поважності причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації, оскільки у встановлений Законом термін він намагався відправити декларацію до реєстру, однак з технічних причин це виявилося неможливим. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки у нього був відсутній умисел на вчинення цього правопорушення. Крім того, апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що викладені в оскаржуваній постанові пояснення щодо обставин подання щорічної декларації підтверджує. При цьому вказав, що 01.04.2019 року керівником апарату Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області його повідомлено про те, що на веб порталі НАЗК його декларація, яку він подав у березні 2019 року опублікована не була, після чого у цей же день, він повторно подав декларацію. Наполягав на доводах апеляційної скарги та відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор, заперечуючи проти апеляційної скарги, послався на підтвердження матеріалами справи факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації, які стали наслідком халатного відношення останнього до виконання вимог закону та заперечував проти доводів апеляції щодо закриття провадження з закінченням строку, визначеного ст.38 КУпАП, посилаючись при цьому на наявність відповідного роз`яснення НАЗК та просив оскаржувану постанову залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його захисника Кобак Р.І., які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора Войтова Р.Г., який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації без поважних причин.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Апеляційний суд погоджується з висновками районного суду щодо несвоєчасності подання ОСОБА_1 , який є суб`єктом декларування щорічної декларації за 2018 рік, оскільки як було встановлено районним судом, зазначена декларація була подання останнім 01.04.2019 р. о 09:17:10 год.

Вимога закону щодо подання державним службовцем щорічної декларації носить імперативний характер, а тому посилання особи, притягнутої до адміністративного правопорушення щодо відсутності в його діях умислу на неподання декларації та можливість її подання в останній день, тобто 01.04.2019 року не можуть бути прийняті до уваги.

У даному випадку ОСОБА_1 не бажав настання таких наслідків, тому суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини у форму непрямого умислу, що вірно зазначено районним судом в оскарженій постанові.

Жодних поважних причин на неподання щорічної декларації у строк, визначений Законом України «Про запобігання корупції», апелянтом наведено не було.

Разом з тим, доводи апелянта про складання про притягнення його до відповідальності, поза межами строку, визначеного ст.38 КУпАП заслуговують на увагу, виходячи з вищенаведеного.

Положеннями ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як зазначив в оскаржуваній постанові суддя районного суду, датою виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією є дата завершення збору доказів, встановлення особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення фактичних даних для висновку про наявність в діях особи вини у вчиненні правопорушення, встановлення складу адміністративного правопорушення, складання і оголошення протоколу, тобто 16.07.2019 року, строк якого на думку районного суду спливає 16.10.2019 року.

Проте апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про несвоєчасне подання ОСОБА_1 щорічної декларації було надіслане Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області до НАЗК 01.04.2019 року та отримано агентством 8.04.2019 року (а.с.12).

В свою чергу інформація щодо допущення такого порушення від НАЗК до Управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ НПУ та Департаменту захисту економіки Національної поліції України була надіслана 07.05.2019 року відповідна інформація та отримана 16.05.2019 року (а.с.10-11).

Разом з тим, отримавши зазначену інформацію, відповідальні на те посадові особи Управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ НПУ, до початку проведення зазначеної перевірки, факт виявлення правопорушення у встановленому порядку не зареєстрували, однак як свідчать матеріали справи, провели ряд відповідних дій, направлених на збір необхідної інформації відносно ОСОБА_1 як суб`єкта декларування. Лише 16.07.2019 року, О/У відділу управління Олександром Дучевим на ім`я керівництва управління був поданий рапорт в якому зазначено про виявлений факт скоєння ОСОБА_1 корупційного правопорушення та ініціювання дозволу на складання відносно зазначеної особи протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.9).

В подальшому, в той же день, тобто 16.07.2019 року О/У відділу управління УЗЕ в Одеській області Олександром Дучевим було складено протокол про корупційне правопорушення (а.с.1-8).

Враховуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що про існування факту вчинення ОСОБА_1 корупційного правопорушення, Національне агентство з запобігання корупції було обізнане 08.04.2019 року, тобто саме з цієї дати необхідно обчислювати строк, який становить три місяці, протягом якого винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Посилання прокурора на відповідні роз`яснення Національного агентства з запобігання корупції не може бути прийнято до уваги, оскільки вимоги ст.38 КУпАП, які імперативно викладені у частині 3 зазначеної статті і які є обов`язковими для виконання усіма суб`єктами, які наділені правами складання протоколу про адміністративне правопорушення, свідчать про протилежне.

Разом з тим, протокол про адміністративне корупційне правопорушення, у відношенні ОСОБА_1 був складений лише 16.07.2019 року, тобто після спливу трьохмісячного строку, передбаченого ч.3 ст.38 КУпАП.

Пунктом 7 ч.1 ст.247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідальна особу Управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ НП України Олександр Дучев, не мав права розпочинати провадження у справі та складати протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №600 від 16.07.2019 року оскільки на момент його складання закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.3 ст.38 КУпАП, а саме минуло більше трьох місяців з моменту виявлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації за 2018 рік.

Посилання районного суду на ту обставину, що законодавством не передбачено, протягом якого строку після виявлення корупційного правопорушення уповноважений суб`єкт повинен скласти протокол є безпідставними, оскільки положеннями ст.247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №600 від 16.07.2019 року відносно ОСОБА_1 був складений уповноваженою особою з істотним порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд визнає цей доказ недопустимим.

Інші докази у справі, які були покладені судом першої інстанції в обґрунтування вини ОСОБА_1 , з урахуванням складеного поза межами встановленого законом строку протоколу про адміністративне правопорушення не можуть бути прийняті до уваги і в даному випадку не спростовують його доводи про поважність причин несвоєчасного подання ним декларації особи, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік та не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Пунктом 1 ч.1 ст.247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 7, 38, 172-6, 247, 280, 294 КУпАП апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Ренійського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.М. Прібилов