Справа № 143/850/19
ПОСТАНОВА
Іменем України

15.11.2019 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Марченко Л. В,

з участю секретаря Мельніченко Т. Б.,

прокурора Гаврилюка Р.Ю.

розглянувши матеріали, які надійшли від Національної поліції України Департамменту захисту економіки Управління захисту економіки у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого юристом в СТОВ «Левківське», ід.н. НОМЕР_1 , за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
26.07.2019 з Національної поліції України Департамменту захисту економіки Управління захисту економіки у Вінницькій області, надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП за несвоєчасне, без поважних причин, подання декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями.
В протоколі №172 від 15 липня 2019 зазначено, що ОСОБА_1 , будучи відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, та особою, яка відповідно до частини першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язана подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП також суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю, в порушення вимог, абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «про запобігання корупції», підпункту 2 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агенства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016 (зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за № 959/29089), несвоєчасно, а саме 13.12.2018 о 16:43 год., без поважних причин, подав на офіційний веб-сайт Національного агенства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями 01.01.2018 - 27.11.2018, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 , вину у вчиненому правопорушенні не визнав, пояснив, що він проходив військову службу на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 . В червні 2018 року він подав рапорт на звільнення. Відповідно до витягу із наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.11.2018 він був виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 і направлено на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому він мав подати декларацію за період неохоплений раніше поданими декларацію до 24 год 27.11.2018. Однак він цього не зробив, оскільки дізнався про своє звільнення лише 28.11.2018, після того як по АРМ АСУ «Дніпро» о 15:52 год. надійшов наказ № 227 про його звільнення. А тому він був позбавлений можливості подати декларацію вчасно. Оскільки, в країні вводився воєнний стан, він ще два тиждні працював, був заклопотаний і не маючи умислу подав декларацію лише 13.12.2018. Просив провадження закрити.

Прокурор Гаврилюк Р.Ю. в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, винати винним та накласти штраф в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП визначено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суддя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а в даному випадку про адміністративне корупційне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» або, з огляду на час вчинення правопорушення чи розгляду в суді, Законом України «Про запобігання корупції»; чи є особа винною в його вчиненні, отже чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

При цьому, при розгляді справ цієї категорії слід керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції»,Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно з пунктом сьомим частини першої ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення, не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Частиною третьою ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- закінчення встановленого законом двомісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Що передбачено узагальненим науково-консультативним висновком Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017.

З матеріалів справи вбачається, що протокол № 172 від 15 липня 2019 року про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією складений оперуповноваженим міжрайонного відділу № 2 Управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України майором поліції Ткачуком С.М., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП ( а.с. 1-9).
Всупереч п.1, п.п.1 п.3, п.5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

В той же час, усі обовязкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що субєкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.
Згідно п.2 - п.5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це субєкта декларування та спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.
Департамент захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до субєктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані субєктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких повязана зі здійсненням такої функції.
Посадові особи Департамент захисту економіки Національної поліції України, відповідно до п.4 розділу II Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого субєкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.
01.11.2019 на запит суду про надання належним чином завіреної виписки із журналу реєстрації вхідних документів на АРМ АСУ «Дніпро» за (28.11.2018), щодо підтвердження факту звільнення ОСОБА_1 08.11.2019 на адресу суду від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшли: копія витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 542 від 27.11.2018; копія витягу із наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 227 від 27.11.2018 та завірена копія із журналу реєстрації вхідних документів на АРМ АСУ «Дніпро» за 2018 рік із якої вбачається що витяг із наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 227 від 27.11.2018 про звільнення ОСОБА_1 , надійшов на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 о 15:52 год. 28.11.2018 (а.с. 44-48).
Як вбачається із особистих пояснень ОСОБА_1 , відібраних опероуповноваженим міжрайонного відділу № 2Управління захисту економіки у Вінницькій області Департамменту захисту економіки Національної поліції України майором поліції Ткачуком С.М. від 01.05.2019 він вину не визнав (а.с. 10).
Відповідно до запиту № 3354/39/101/02-2019 від 24.06.2019 про надання завірених належним чином завірених копій документів, а саме: щодо призначення на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 ; щодо звільнення з посади військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 ; щодо присвоєння останнього військового звання ОСОБА_1 ; присяги ОСОБА_1 ; попередження про обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції»; інших документів, якими до відому останнього доводилися вимоги антикорупційного законодавства України; характеристики з місця роботи (служби); копії паспорта; документів про виплату ОСОБА_1 заробітної плати, премій, надбавок, вихідної та інших допомог у 2018 році; відомостей про одержання ОСОБА_1 на руки трудової книжки, було виявлено факт не подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави аба місцевого самоврядування, а саме: е-декларації за період неохоплений раніше поданими деклараціями (а.с. 15).
Таким чином, спеціально уповноважений субєкт, який у межах своєї компетенції здійснює заходи щодо виявлення, припинення та розслідування корупційних правопорушень, станом на 01.05.2019 володів інформацією для висновку щодо вчинення особою адміністративного корупційного правопорушення.
Отже, факт не подання ОСОБА_1 , декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави аба місцевого самоврядування, а саме: е-декларації за період неохоплений раніше поданими деклараціями, було виявлено безпосередньо 01 травня 2019 року.
В той же час, протокол про адміністративне правопорушення № 172 відносно ОСОБА_1 , складено лише 15 липня 2019 року.
Суд вважає, що часом виявлення правопорушення слід вважати 01 травня 2019 року, тобто час відібрання особистих пояснень ОСОБА_1 .
Оскільки на момент розгляду справи закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення за вчинене правопорушення, передбачений ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП за несвоєчасне, без поважних причин, подання декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення слід закрити.

Керуючись ст. ст. 38, 283, 284 КУпАП,-

Постановив:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП за несвоєчасне, без поважних причин, подання декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями - закрити за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених частиною третьою ст. 38 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 18.11.2019.

Суддя