Справа № 761/4657/19
Провадження № 3/761/3621/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Циктіч Віталій Михайлович, розглянувши справу щодо гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Гр. ОСОБА_1 19.01.2019 приблизно о 19 год. 25 хв. керував автомобілем «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі М-07 у напрямку м. Києва з явними ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у присутності двох свідків.

Вказаними діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), що тягне відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 у зазначений вище день та час, перебуваючи у вказаному місці, не виконав вимогу поліцейського про зупинку автомобіля, яка подана за допомогою червоних проблискових маячків та звукового сигналу.

Вказаними діями водій порушив вимоги п.2.4 ПДР, що тягне відповідальність, передбачену ст.122-2 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 , будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, у судові засідання 19.04.2019 та 17.05.2019 не з`явився, про поважність причини неявки не повідомив.

Суддя, дослідивши матеріали справи - протоколи про адміністративні правопорушення від 20.01.2019 серії ОБ № 190694, ОБ № 190695, які складені уповноваженою особою, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у яких останні підтвердили відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій на вимогу працівника міліції повинен пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно з положеннями ст.130 КУпАП відмова водія від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння утворює склад зазначеного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні. Ці дані встановлюються, у тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків.

Пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , аналіз наданих суду документів - висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння, рапорти працівників поліції, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, підтверджують обґрунтованість підозри працівників поліції щодо стану водія ОСОБА_1 , оскільки у останнього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння - нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота.

З наведеного витікає, що своїми діями гр. ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, пунктом 2.4 ПДР передбачено, що на вимогу поліцейського водій зобов`язаний зупинитися.

Невиконання водіями поліцейського про зупинку транспортного засобу має наслідком притягнення винуватої особи до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП.

У силу ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У той же час, статтею 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Так, згідно з вимогами ст. 247 КУпАП, у разі закриття провадження з викладеної вище підстави, суд не встановлює наявність вини особи у вчиненні адміністративного проступку.

Поєднання закриття провадження у справі з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і їх прийняття в одному судовому рішенні свідчить про порушення права особи на справедливий суд.

Наведене кореспондується з вимогами ст. 284 КУпАП, яка передбачає, що рішенням, яке доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є встановлення вини особи.

Таким чином, у разі спливу строку накладення адміністративного стягнення, суддя зобов`язаний припинити будь-які дії, спрямовані на притягнення особи до адміністративної відповідальності, незалежно від будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню саме під час розгляду справи, у тому числі й вини особи.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначене адміністративне правопорушення вчинене 19.01.2019, однак протокол надійшов до суду 12.04.2019, тобто за п`ять робочих днів до спливу строку накладення адміністративного стягнення, що унеможливило виконання вимог ст. 2772 КУпАП щодо своєчасного та належного повідомлення особи про день, час та місце розгляду справи щодо притягнення її до адміністративної відповідальності.

Таким чином, стягнення на гр. ОСОБА_1 не може бути накладено, оскільки закінчився строк, передбачений ст.38 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчився строк, передбачений ст.38 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 38, 247, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

гр. ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 122-2 КУпАП.

Провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням строку накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м.Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя В.М.Циктіч