Єдиний унікальний номер 448/762/19
Провадження № 3/448/278/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сальник Калинівського району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонера,

за ч.1 ст.204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , слідуючи 28.05.2019р. о 02 год. 05хв. на в`їзд в Україну з Республіки Польща намагався незаконно перетнути державний кордон України, подавши на паспортний контроль в пункті пропуску через державний кордон України «Шегині», що на території Мостиського району Львівської області, як належний йому документ, - паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 29.04.2011р., органом влади 2610, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 В ході здійснення поглибленої перевірки вищевказаного паспортного документа встановлено, що даний паспортний документ не належить пред`явникові. Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив спробу перетинання державного кордону України в пунктах пропуску через державний кордон України з використанням документа, що містить недостовірні відомості про особу та порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991року.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 був своєчасно та належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини своєї неявки та не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Крім того, в матеріалах справи міститься заява, в якій він зазначає, що визнає вину та просить суд справу розглянути у його відсутності.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою, а тому приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 .

Проаналізувавши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні - факт спроби незаконного перетинання ним державного кордону України, підтверджується такими доказами по справі, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №332016 від 28.05.2019р., у якому містяться письмові пояснення ОСОБА_1 у яких він зазначає, що їхав додому, однак у Бельгії у нього вкрали його закордонний паспорт, а тому вирішив їхати по паспорті свого товариша ОСОБА_3 ; рапортами представників прикордонної служби від 28.05.2019р. про виявлення факту спроби незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_4 ; протоколом вилучення (тимчасове затримання) паспортного документа від 28.05.2019р.; письмовою заявою ОСОБА_1 ; копіями закордонного паспорта ОСОБА_3 і пенсійного посвідчення ОСОБА_5 .

Аналізуючи наведені докази, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у спробі перетинання державного кордону України в пунктах пропуску через державний кордон України з використанням документа, який містить недостовірні відомості про особу, що передбачено ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який є інвалідом ІІ групи, ступінь його вини та майновий стан, зокрема ту обставину, що ОСОБА_1 є пенсіонером, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, у межах санкції частини першої статті 204-1 КУпАП, а саме в сумі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу, виправлення правопорушника і запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Згідно п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей інвалідів і недієздатних інвалідів.

Відповідно до копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 являється інвалідом ІІ групи загального захворювання.

Враховуючи викладене, вважаю, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, пов`язаного з розглядом його справи.

Керуючись ст.ст. 8, 33, 34, 283, 284 КУпАП,ст.5 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Кічак

Постанова суду набрала законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.В. Кічак