ПОСТАНОВА

Іменем України

09.01.2019 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., з участю захисника ОСОБА_1 розглянув матеріали, які надійшли від Жмеринського ВП ГУНП України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, з професійно-технічною осітою, працівника Жмеринського РЕМ, одруженого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

- за ч.1 ст.130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Жмеринському міськрайонному суду надійшли матеріали даної адміністративної справа щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_2 за ознакою його відмови о 20 годині 50 хвилин 21.11.2018 року від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, не зупинившись на вимогу працівника поліції, при керуванні автомобілем "ВАЗ 2121", державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Островського в с.Станіславчик Жмеринського району Вінницької області.

В судове засідання ОСОБА_2 наразі не зявився.

Захисник ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі з підстав недотримання працівниками поліції вимог законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, який щодо ОСОБА_2 складено без участі двох свідків. Також послався на обставини того, що фактичної пропозиції стосовно проходження медичного огляду на стан сп'яніння працівниками поліції ОСОБА_2 не було здійснено, а у зв'язку з цим не могло бути його відмови від неї.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "ОСОБА_2 проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Заслухавши пояснення захисника, вивчивши матеріали справи, доходжу висновку про відсутність у даному конкретному випадку події правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, оскільки за змістом представлених на розгляд суду матеріалів вбачається неналежне оформлення протоколу про адміністративне правопорушення від 22.11.2018 року, який складено без зазначення відомостей про прізвище та адреси свідків, всупереч вимогам п.6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, положеннями якого визначено обов'язковою присутність при цьому вказаної кількості свідків, що визначає недопустимість даного доказу з вказаних підстав.

Окрім того, з письмових пояснень ОСОБА_2 від 22.11.2018 року (а.с.2) та рапортів відповідно начальника та інспектора СРПП Жмеринського ВП ГУНП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 21.11.2018 року (а.с.5,6) не вбачається відомостей щодо здійснення останніми безпосередньої пропозиції ОСОБА_2 про проходження ним медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому порядку, що спростовує наведені у протоколі про адміністративне правоорушення відомості стосовно відмови ОСОБА_2 від проходження такого огляду, позаяк вказана відмова вочевидь є неможливою за відсутності відповідної попередньої пропозиціі від працівників поліції стосовно проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим провадження в справі підлягає закриттю за відсутності події адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.221, п.1 ст.247, ст.252, 266, 283, 284, 287-290 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_2 події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Вернік В.М.