Провадження № 33/810/86/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 09 січня 2019 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., з участю ОСОБА_2, якого притягнуто до адміністративної відповідальності, розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 грудня 2018 року, якою на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік

ВСТАНОВИВ

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_2 08.09.2018 о 17.55 годині керуючи транспортним засобом - легковим автомобілем марки «Volkswagen», моделі Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Піонерській, смт. Сиротине, маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, яка не відповідає обстановці, порушення мови) відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді, провадження у справі закрити. Посилається на положення ст.ст. 7,9, 245, 251, 280, 283 КУпАП, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Вказує, що судом було порушено його право на захист та право на справедливий суд, не були прийняті до уваги його заперечення по справі. Зазначає, що судом не було допитано свідка ОСОБА_3, письмові пояснення якого мають не заповнені поля в частині дати, часу та ознак сп'яніння. Письмові пояснення свідка ОСОБА_4 мають виправлення. У порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, йому не вручалось направлення на медичний огляд. Вказує, що сам неодноразово просив пройти огляд у медичному закладі, однак працівники поліції його прохання ігнорували. Тому він самостійно пройшов обстеження з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння 08.09.2018. Крім того, суд послався у постанові на пояснення свідка ОСОБА_5, який не допитувався у судовому засіданні. На його думку, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, які б підтверджували обставини його відмови від проведення огляду на стан сп'яніння у медичному закладі.

Заслухавши ОСОБА_2, якого притягнуто до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею дотримано не було.

Суд апеляційної інстанції вважає рішення судді першої інстанції незаконним та необґрунтованим, а його висновки суперечать матеріалам справи про адміністративне правопорушення, з огляду на таке.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи від проходження яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння суд першої інстанції обґрунтував наявністю: протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 173097 від 08.09.2018, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, показаннями свідка ОСОБА_4 наданими ним у судовому засіданні, та відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, обов'язковою ознакою об'єктивної сторони даного правопорушення є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративні правопорушення: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, відеозапис з нагрудних знаків поліцейських, приходжу до висновку, що суддя місцевого суду дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2 вказаного складу адміністративного правопорушення.

У матеріалах справи відсутні беззаперечні дані, які підтверджували відмову ОСОБА_2 від проходження такого огляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 в цей день о 17:55 годині, на вулиці Піонерська, 2а смт. Сиротине Луганської області керував автомобілем «Volkswagen», моделі Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, яка не відповідає обстановці, порушення мови). Відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків, чим самим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Проте під час апеляційного розгляду фактичні дані, які містяться в цьому протоколі не знайшли свого підтвердження.

Напроти, у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 173097 від 08.09.2018 ОСОБА_2 власноручно зроблений запис про заявлене ним клопотання про проведення медичного огляду у обласному наркологічному диспансері.

Окрім того, з відеозапису з нагрудних камер патрульного поліцейського вбачається, що ОСОБА_2 давав суперечливі пояснення з приводу вимоги поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, зазначавши, що вважає можливим пройти такий огляд в медичному закладі.

У відповідності до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

За таких обставин, поліцейським не з'ясовано у ОСОБА_2 від якого виду огляду той відмовляється - від огляду на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров'я.

За наявності об'єктивних даних, за якими ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 173097 від 08.09.2018 не може вважатися належним доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Усупереч вказаних вимог Порядку, згідно з відеозаписом з нагрудних камер патрульного поліцейського, відмова від проходження зазначеного огляду, як вона була зафіксована поліцейським, відбувалась за відсутності свідків.

Також не може бути визнаний належним доказом письмові пояснення ОСОБА_3, які містіться на бланку, про обставини відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Даний бланк заповнений частково, зокрема, в ньому відсутні дані про дату і час цих обставин. Не зазначено ознаки алкогольного сп'яніння, які маються у водія транспортного засобу.

Окрім того, суд першої інстанції безпідставно послався у постанові у якості доказів правопорушення на письмові пояснення свідка ОСОБА_5, оскільки під час апеляційного розгляду матеріалами справи вказана особа не встановлена у якості свідка по цій справі та такі пояснення в матеріалах відсутні.

Отже, показання свідка ОСОБА_4, якого було запрошено після, зафіксованої поліцейським з порушеннями встановленого порядку відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, не є достатніми для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП- закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 грудня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Луганської області В.Ф. Люклянчук