Справа № 188/1831/18
Провадження № 3/188/9/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 року Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Бурда П.О., розглянувши в смт. Петропавлівка матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює АО «ДОКА», проживає за адресою: АДРЕСА_1, притягнутого до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 327720 від 12.12.2018 року зазначено, що 12.12.2018 року о 19 годині 50 хвилин на автодорозі Знаменівка-Луганськ-Ізварине водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 при зустрічному роз'їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Притягнутий до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання з'явився, свою вину не визнав, пояснив, що він їхав з роботи з м. Павлоград додому в напрямку м. Донецьк по своїй смузі руху. В районі с. Олефірівка Петропавлівського району Дніпропетровської області назустріч йому автомобіль «Сканія» буксирував інший автомобіль «Сканія», за якими їхав третій автомобіль «Сканія». При зустрічному роз'їзді автомобіль «Сканія», якого буксирували, вильнув в його сторону і вдарив його автомобіль в ліве переднє колесо і ліву передню дверку. Це відбулося на його смузі руху, тобто автомобіль «Сканія» вильнув на зустрічну смугу. ОСОБА_1 стверджує, що він на зустрічну смугу не виїжджав. Він зупинився на узбіччі по ходу руху. Зустрічні автомобілі теж зупинилися. Він викликав працівників поліції, які не змогли встановити місце зіткнення, дійшли висновку про обопільну провину і склали протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, на обох водіїв.

Вивчивши докази, наявні у матеріалах справи, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд зазначає таке.

У відповідності до приписів ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

За диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Таким чином, доказуванню підлягає:

1) факт того, що особа є учасником дорожнього руху;

2) факт порушення цією особою правил дорожнього руху;

3) факт пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна;

4) наявність причинного зв'язку між порушенням цією особою правил дорожнього руху і пошкодженням транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Складаючи протокол серії БД № 327720 від 12.12.2018 року (далі - протокол) про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.п. 13.3 Правил дорожнього руху України та ст. 124 КУпАП інспектор Петропавлівського ВП не зазначив доказів винуватості ОСОБА_1, не вказав свідків чи потерпілих.

У цьому протоколі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначив, що винуватим себе не визнає.

З письмових пояснень інших осіб, доданих до протоколу, випливає, що ніхто з них не бачив, щоб автомобіль під керуванням ОСОБА_1 виїжджав на зустрічну смугу руху.

У письмових поясненнях водія ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_3, що буксирував інший автомобіль, зазначено, що назустріч їм по своїй полосі руху їхав автомобіль НОМЕР_4. Коли цей автомобіль проїхав повз нього, він почув поштовх, при цьому побачив, що автомобіль «Сканія», який він буксирував, почало хитати по дорозі. Він почав з'їжджати на узбіччя і зупинив автомобіль. Автомобіль «Хонда-Сівік» теж зупинився на протилежному узбіччі.

У письмових поясненнях водія ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_5, який буксирували, зазначено, що він почув поштовх зіткнення, однак, що саме трапилось, він не бачив, оскільки їхав за іншим автомобілем на буксирі.

У письмових поясненнях водія ОСОБА_4, який керував автомобілем «Сканія» державний номер не вказаний, який їхав позаду того автомобіля, який буксирували, зазначено, що він почув звук удара по лобовому склу свого автомобіля шматка пластмаси і побачив, що автомобіль «Хонда-Сівік», який рухався у зустрічному напрямку, почав з'їжджати на узбіччя.

Зі схеми ДТП вбачається, що місце зіткнення транспортних засобів на ній не позначене, зате вказана якась пляма без пояснень, що це за пляма і який стосунок ця пляма має до обставин ДТП. На схемі також переплутані напрямки руху автомобілів, які зіткнулися, адже ОСОБА_1 пояснив, що він їхав з м. Павлоград в напрямку м. Донецьк, а інші водії пояснили, що їхали з Межівського району в напрямку Павлоградського району.

Відсутнє місце зіткнення і на світлинах з місця ДТП, які додані до протоколу після схеми ДТП.

За встановлених судом на підставі досліджених доказів обставин, які не відповідають зазначеним у протоколі, у суду є обґрунтований сумнів щодо винуватості ОСОБА_1 у зіткненні автомобілів і пошкодженні їх.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини та ст. 62 Конституції України та ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях правової позиції, за якою суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom, п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи відсутність достатніх та взаємоузгоджених доказів факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, провадження у справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У разі закриття провадження у справі судовий збір відповідно до приписів ст.40-1 КУпАП не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 40-1, 124 , 245, 251, 252, 280, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за відсутністю і події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд.

Суддя П. О. Бурда