ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року місто Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Сєдих А.В. за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Конишева А.Г., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючу, проживаючу та зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 170 гривень. Стягнувши з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду першої інстанції, 10 березня 2019 року близько о 17.30 годині громадянка ОСОБА_1 за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого двоюрідного брата - ОСОБА_2 психологічне насильство у сім`ї, а саме висловлювалася на його адресу нецензурної лайкою, погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному та фізичному здоров`ю, чим скоїла правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі відносно неї у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши промови учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Підтверджень про належне та своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи, матеріали провадження не містять.

Розглянувши справу за відсутності ОСОБА_1 суд першої інстанції порушив її права в адміністративному процесі, передбачені ст. 268 КУпАП, і позбавив можливості надати свої докази та пояснення.

За таких обставин постанова районного суду як незаконна підлягає скасуванню.

Скасовуючи постанову місцевого суду, за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд приймає нову постанову.

Як вбачається із матеріалів справи, суддею районного суду, в порушення вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП. не з`ясовані обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Під час розгляд справи судом порушено вимоги ст. 245 КУпАП про необхідність всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема щодо з`ясування обставин подій, що відбулись 10 березня 2019 pоку, перевірки пояснень, як самої ОСОБА_1 так і свідків та надання їм відповідної оцінки, надання аналізу доказам, що містяться в матеріалах провадження, протоколу про адміністративне правопорушення, що вплинуло на правильність прийнятого рішення.

Так, в судовому засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 10 березня 2019 року знаходився у своєї баби в гостях по АДРЕСА_1 . Будинок належить його бабі та сестрі ОСОБА_1 .. Коли додому прийшли тітка та ОСОБА_1 , вони почали знімати на камеру телефону його автомобіль. Він вийшов до них, почали сперечатися. Потім вони пішли до своєї кімнати, зачинилися та почали між собою обговорювати його поведінку . Через деякий час, а саме 15. 03. 2019 р. зателефонував дільничний поліцейський та сказав, що треба прийти ознайомитись з протоколом відносно нього за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, складений за заявою ОСОБА_1 .. Дані обставини його обурили та він написам аналогічну заяву стосовно ОСОБА_1 , за наслідками якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, що на даний час оскаржується. Зазначив про те, що заяву написав згаряча.

Дослідивши матеріали справи та пояснення ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає вищенаведені пояснення достовірними та такими, що заслуговують на увагу. Так, судом першої інстанції було винесено своє рішення тільки на підставі заяви ОСОБА_2 та протоколу про адміністративне правопорушення, а учасників даної події допитано не було, що необхідно для надання оцінки цим поясненням та об`єктивного розгляду справи. У зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про винність ОСОБА_1.

Крім того, ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто насильства в сім`ї.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у сімейних стосунках не перебувають, тобто не ведуть спільного побуту, разом не проживають, а отже дії ОСОБА_1 жодним чином не можна кваліфікувати за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки не має кваліфікуючих ознак передбачених даною статтею.

Проаналізувавши матеріали адміністративного провадження апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не має складу інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки це не підтверджується жодним доказом, що міститься в матеріалах адміністративного провадження.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведені обставини, а саме недотримання встановленої законодавством процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також невстановлення всіх необхідних даних при його складанні, на що звертається увага в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи, а судовий розгляд, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та її вирішення у відповідності до вимог закону.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Отже, при розгляді справи судом була допущена неповнота з`ясування обставин справи, а викладені у постанові суду висновки не відповідають фактичним обставинам, що є порушенням вказаних вимог КУпАП.

За таких обставин постанова місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 247, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 170 гривень та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень - скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду А.В. Сєдих